Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

В серпні 2024 року до Новоодеського районного суду Миколаївської області звернулася [PERSON] із заявою, в порядку окремого провадження, зазначивши заінтересованою особою Новоодеський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), Сухоєланецьку сільську\~раду Миколаївського\~району Миколаївської\~області в якій просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Новошмідтівка, Новоодеського району, Миколаївської області, який помер [INFO] , місце смерті: с. Горенка, Києво-Святошинського району, Київської області. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що він є її рідним батьком. Заявник вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території України, на якій в той час велися активні бойові дії пов`язані з військовою агресією рф, зафіксувати факт смерті не було можливим в зв`язку з евакуацією відповідних служб та органів державної влади, тож було неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації смерті. Заявник зазначає, що встановлення факту смерті необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області 23 вересня 2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа Новоодеський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), -про встановлення факту смерті. 14.04.2025 року ухвалою суду за клопотанням представника заявника залучено до участі у справі, в якості заінтересованої особи Сухоєланецьку сільську раду Миколаївського району Миколаївської області, так як на території вказаної сільської ради знаходиться спадкове майно - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,3968 га. Призначено судове засідання. В судове засідання заявник не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи Новоодеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. Представник заінтересованої особи Сухоєланецької сільської\~ради Миколаївського\~району Миколаївської\~області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника. Неявка представників заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що вимоги [PERSON] , викладені в її заяві, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] в селі Новошмідтівка, Новоодеського району, Миколаївської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України у формі ІD картки [NUMBER] , виданого 01.07.2020 року, орган видачі 4812. Батьками [PERSON] , [INFO] записані: відомості про батька: [PERSON] , відомості про матір: [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №6003 від 29.11.1985 року, місце реєстрації будинок урочистої реєстрації новонароджених м.Миколаїв, ІІІ-ФП №466471. \~ \~ \~ \~01.06.2023 року [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] .. Після укладання шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 01.06.2023 року [NUMBER] , місце реєстрації Новоодеський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №94. Таким чином заявник [PERSON] , [INFO] є дочкою [PERSON] , [INFO] , отже для заявника встановлення факту смерті батька має юридичне значення. З копії свідоцтва про поховання від 27.06.2024 року, реєстраційний номер 43, виданого начальником служби відділу поховань КП «УЖКГ Гостомель» вбачається, що 03.04.2022 р. на дільниці №1, ряд [NUMBER] , місце [NUMBER] , кладовище в селищі Гостомель Київської області на вулиці Папулова, здійснено поховання померлого [PERSON] . Окрім того, з копії акту від 03.04.2022 року складеного групою людей, а саме: волонтером с. Горенка Ліщинською Ларисою, представником ТЕРО [PERSON] , жителями с. Горенка [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , яка є цивільною дружиною [PERSON] вбачається, що [INFO] о 15:00 год помер [PERSON] , причина смерті сердечний напад. Вказано, що під час військового стану в с. Горенка не було представників діючої влади, швидка допомога не приїхала, поліція не відповідала на телефонні дзвінки, дозвіл на поховання не було кому надати, своїми підписами особи зазначені в акті підтвердили факт смерті [PERSON] . Окрім того, з отриманої відповіді з ВП №2 Бучанського РУП в Київській області №СЕД-97272-2024 від 26.11.2024 (9260279) встановлено, що відповідно до даних, які містяться в інформаційно-телекомунікаційній системі Інформаційний портал Національної поліції України у відділі поліції №2 Бучанського районного управління поліції Київської області до єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події за №21525 від 21.06.2022 зареєстровано звернення [PERSON] , [INFO] про те, що [INFO] під час бойових дій природньою смертю помер її спімешканець [PERSON] , [INFO] зареєстрований в м. Миколаїв, якого похоронили на кладовищі у с.Горенка та остання просила надати інформацію щодо отримання довідки про смерть. Відповідно до даних ІКС ІПНП повідомлень від 02.04.2022 року про смерть [PERSON] , [INFO] у відділі поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області зареєстровано не було. Згідно з ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ч.4 ст. 317, п. 8 ч.1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч.2 ст. 319 ЦПК України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Суд зазначає, що на час смерті [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~с.\~Горенка,\~Києво-Святошинського\~району,\~Київської областівходить у перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих, затверджених Наказом\~Мінреінтеграції України\~№\~376 від 28 лютого 2025 року "Про\~затвердження Переліку\~територій,\~на яких\~ведуться (велися)\~бойові дії\~або тимчасово\~окупованих російською\~федерацією" та на даний час є загальновідомим фактом, який, згідно ч. 3 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Як зазначено у вказаному вище Інформаційному листі, такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, при ухваленні рішення суду документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, беруться до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. З оглядуна вищевикладене, дослідивши матеріали справи, та, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку, що надана в якості доказу копія свідоцтва про поховання, копія акту про факт смерті, хоча і не є документами встановленої форми про смерть, водно час вважається доказами, які достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин, а саме в с.Горенка, Києво-Святошинського району, Київської області, оскільки судом не встановлено іншого. Враховуючи досліджені докази, суд дійшов висновку про те, що за заявою [PERSON] для якої такий факт має юридичне значення, є всі підстави для встановлення факту смерті громадяна України [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Новошмідтівка, Новоодеського району, Миколаївської області, який помер [INFO] , місце смерті: с. Горенка, Києво-Святошинського району, Київської області. Рішення суду про встановлення факту смерті є підставою для видачі відповідного свідоцтва про смерть. Рішення підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved