Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

27.03.2025 представник позивачів звернувся у суд з даним позовом, яким просить зняти арешт, накладений на підставі постанови про накладення арешту майна та оголошення заборони на його відчуження, 18388969, 26.11.2010, державного виконавця Дмитришин Мар`яни Михайлівни, ВДВС Червоноградського МУЮ, на квартиру [ADDRESS] , вилучивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості щодо арешту вказаної квартири, внесені 26.11.2010, реєстраційний номер обтяження 10541361. В обґрунтування\~позову послався\~на те,\~що Позивачам\~на праві\~спільної часткової\~власності належить\~по 1/4\~частині квартири\~ [ADDRESS] .\~Окрім цього,\~1/4\~частки даної\~квартири належала\~батькові позивачів\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~відповідно чоловіку\~позивачки [PERSON] \~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Після його\~смерті відкрилась\~спадщина,\~до складу\~якої входить\~частка вищевказаної\~квартири.\~ [PERSON] \~звернулась до\~приватного нотаріуса\~із заявою\~про прийняття\~спадщини.\~Останнім було\~встановлено,\~що на\~вище вказану\~квартиру виконавчою\~службою Червоноградського\~міського управління\~юстиції накладено\~арешт на\~підставі постанови\~про накладення\~арешту майна\~боржника та\~оголошення заборони\~на його\~відчуження 18388969\~від 26.11.2010,\~у якій\~власником зазначено\~ [PERSON] .\~05.12.2024\~ [PERSON] звернувся\~до Відповідача\~щодо зняття\~арешту з\~майна,\~однак останнім\~листом від\~18.12.2024\~було роз`яснено,\~що згідно\~даних Автоматизованої\~системи виконавчого\~провадження ВП\~№18388969\~перебувало на\~примусовому виконанні\~у Деснянському\~ВДВС м.\~Чернігів ГТУЮ\~у Чернігівській\~області.\~В подальшому\~в інтересах\~Позивача у\~Деснянський ВДВС\~м.\~Чернігів було\~направлено адвокатський\~запит для\~отримання інформації\~щодо виконавчих\~проваджень відносно\~ [PERSON] та\~накладення арештів\~відносно нього.\~Згідно відповіді\~від 14.02.2025\~при перевірці\~встановлено,\~що на\~виконанні у\~Відділі не\~перебували та\~станом на\~14.02.2025\~не перебувають\~виконавчі провадження\~відкриті на\~підставі виконавчих\~документів відносно\~боржника [PERSON] ,\~ [INFO] ..\~Відповідно до\~інформації,\~що міститься\~в АСВП\~виконавче провадження\~№18388969\~було відкрито\~щодо іншого\~боржника та\~постанова про\~арешт майна\~боржника при\~виконанні вказаного\~виконавчого провадження\~державним виконавцем\~відділу взагалі\~не виносилась.\~В той\~же час\~відділ не\~володіє інформацією\~щодо правових\~підстав винесення\~постанови ВДВС\~Червоноградського МУЮ\~№18388969\~від 26.11.2010,\~якою було\~накладено арешт\~на квартиру\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Також,\~згідно відповіді Шептицького\~відділу державної\~виконавчої службивід 18.02.2025 встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження АСВП 264341312 щодо виконання постанови, виданої 27.03.2011 ВДАІ, про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 510,00 грн. Вказане виконавче провадження закінчене на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема 24.10.2011 державним виконавцем винесено відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із погашенням боргу. Разом з тим, в межах вказаного вище виконавчого провадження відомості про арешт майна боржника не вносилися у Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а тому питання щодо зняття відповідного арешту під час закінчення виконавчого провадження не вирішувалось. Тобто, постанова про накладення арешту майна 18388969 від 26.11.2010 не має жодного відношення щодо вказаного Відповідачем у відповіді виконавчого провадження. Крім того, згідно відповіді на адвокатський запит від 20.03.2025 Відповідач повідомляє, що на виконанні у відділі не перебували і не перебувають виконавчі провадження відносно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вище наведене, при винесені постанови про арешт 18388969 від 26.11.2010 було допущено помилку, оскільки згідно даних, наданими виконавчими службами виконавчі провадження щодо стягнення будь-яких заборгованостей з Позивача на виконанні не перебувають, а єдине яке перебувало на примусовому виконанні у Відповідача закінчене у зв`язку із погашенням боргу, а постанова про арешт майна в межах такого не виносилась. Зазначає, що наявність вказаного арешту обмежує право власності Позивачів, позбавляє останніх права володіти та користуватись своєю часткою квартири, а також у встановленому порядку прийняти спадщину. Оскільки у позасудовому порядку вони не мають можливості захистити свої права, тому останні вимушені звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою від 31.03.2025 судом відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.05.2025 у залі судових засідань Шептицького міського суду Львівської області. 15.04.2025 представник відповідача подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження ВП № 18388969 перебувало на примусовому виконанні у Деснянському ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області, на виконанні у Шептицькому відділі державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження АСВП № 264341312 з примусового виконання постанови № ВС 321723 виданої ВДАІ 27.03.2011 про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 510 грн. Вказане виконавче провадження закінчене на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», в межах ВП № 26434132 відомості про арешт майна боржника не вносились у Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Інші виконавчі провадження щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на примусовому виконанні у Шептицькому відділі державної виконавчої служби у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження не перебували. Питання про зняття арешту, поклалися на розсуд суду. 05.05.2025 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.05.2025. 09.05.2025 будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачів подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Представник відповідача просив розгляд справи провести без участі їх представника. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Згідно з копією свідоцтва про право власності на квартиру від 26.12.2000, квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності, по 1/4 частині,\~належить[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Окрім цього, 1/4 частки даної квартири належала [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження, об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 405730620 від 28.11.2024 вбачається, що 26.11.2010 за № 10541361 зареєстровано Реєстратором: Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України обтяження на квартиру [ADDRESS] , на підставі постанови про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони його відчуження, 18388969 від 26.11.2010 Державного виконавця ВДВС Червоноградського МУЮ Дмитришин М.М. 05.12.2024 [PERSON] звернувся до Відповідача щодо зняття арешту з майна, однак останнім листом від 18.12.2024 було роз`яснено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження ВП №18388969 перебувало на примусовому виконанні у Деснянському ВДВС м. Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області. Додатково у відповіді зазначено підстави для зняття виконавцем арешту згідно ч.4 ст. 59 Закону України про виконавче провадження» та що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. В подальшому в інтересах Позивача у Деснянський ВДВС м. Чернігів було направлено адвокатський запит для отримання інформації щодо виконавчих проваджень відносно [PERSON] та накладення арештів відносно нього. Згідно відповіді від 14.02.2025 при перевірці встановлено, що на виконанні у Відділі не перебували та станом на 14.02.2025 не перебувають виконавчі провадження відкриті на підставі виконавчих документів відносно боржника [PERSON] , [INFO] .. Відповідно до інформації, що міститься в АСВП виконавче провадження №18388969 було відкрито щодо іншого боржника та постанова про арешт майна боржника при виконанні вказаного виконавчого провадження державним виконавцем відділу взагалі не виносилась. В той же час відділ не володіє інформацією щодо правових підстав винесення постанови ВДВС Червоноградського МУЮ №18388969 від 26.11.2010, якою було накладено арешт на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді Шептицького відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Шептицькому районі\~Львівської області\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиціївід 18.02.2025 встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження АСВП 264341312 щодо виконання постанови, виданої 27.03.2011 ВДАІ, про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 510,00 грн. Вказане виконавче провадження закінчене на підставі п.8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема 24.10.2011 державним виконавцем винесено відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із погашенням боргу. Разом з тим, в межах вказаного вище виконавчого провадження відомості про арешт майна боржника не вносилися у Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а тому питання щодо зняття відповідного арешту під час закінчення виконавчого провадження не вирішувалось. Тобто постанова про накладення арешту майна 18388969 від 26.11.2010 не має жодного відношення щодо вказаного Відповідачем у відповіді виконавчого провадження. Крім того, постанова про арешт була винесена 26.11.2010, в той час як єдине виконавче провадження, яке перебувало на виконанні відносно [PERSON] було відкрите щодо виконання постанови ВДАІ, виданої 27.03.2011. Тобто виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження відносно Позивача було видано значно пізніше, ніж винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження. Також, згідно відповіді на адвокатський запит від 20.03.2025 Відповідач повідомляє, що на виконанні у відділі не перебували і не перебувають виконавчі провадження відносно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1, 2\~ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»\~арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.1\~ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Системний аналіз вищенаведених норм законодавства України про виконавче провадження, дає змогу дійти висновку, що виключно закінчені виконавчі провадження передаються до архіву і в послідуючому знищуються по завершенню терміну зберігання. Завершення (закінчення) виконавчого провадження є безумовною підставою для зняття арешту з майна боржника із метою недопущення протиправного обмеження його у здійсненні цивільних прав боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності». Відповідно до ч.5 ст.59\~Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 цього Кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Фактичні обставини справи та наявні докази свідчать про те, що при винесені постанови про арешт 18388969 від 26.11.2010 було допущено помилку, оскільки згідно даних, наданими виконавчими службами виконавчі провадження щодо стягнення будь-яких заборгованостей з [PERSON] на виконанні не перебувають, а єдине яке перебувало на примусовому виконанні у Відповідача закінчене у зв`язку із погашенням боргу, а постанова про арешт майна в межах такого не виносилась. Збереження арешту накладеного на вказане вище майно є надмірним та фактично безпідставним обмеженням майнових та спадкових прав позивачів. Враховуючи наведене вище, суд вважає переконливими доводи позивачів про те, що позбавляє змоги повноцінно користуватися та розпоряджатися цим майном; порушує їх право на здійснення усіх повноважень щодо такого майна та підлягає захисту шляхом зняття накладених на нього обтяжень. Таким чином суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: approved