Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача На розгляд Радехівського районного суду Львівської області представником позивача ГУ ПФУ у Львівській області заступником начальника юридичного відділу О. Вандзьо подано позовну заяву до відповідачки [PERSON] про стягнення безпідставно одержаних коштів (зайво отриманої пенсії), в якому просить стягнути із відповідачки на користь позивача суму зайво отриманої пенсії в розмірі 12743 (дванадцять тисяч сімсот сорок три) гривні 00 коп. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, зокрема, що із 12.09.2016 [PERSON] , [INFO] , отримувала пенсію по інвалідності. Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААВ № 917937 останній було встановлено третю групу інвалідності, загальне захворювання до 01.11.2022. \~ \~ \~ \~Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби(COVID-19)», В. Дячок було продовжено виплату пенсії в період із 01.11.2022 до 30.04.2023. Відповідно до заяви від 13.03.2023 В. Дячок просила припинити виплату пенсії так як не пройшла переогляд. Зазначає, що відповідачка права на отримання пенсії за період із 01.11.2022 до 30.04.2023 не мала, у зв`язку із цим виникла переплата пенсії в сумі 14202,51 грн. Станом на 14.01.2025 відповідачка повернула 1459,51 грн. У судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Відповідачка правом на подання відзиву не скористався, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належно та своєчасно була повідомлена про дату та місце розгляду справи. Заяви та клопотання, подані учасниками справи 10.04.2025 представниця позивача подала на розгляд суду клопотання про відкладення розгляду справи(а.с.27). 08.05.2025 представниця позивача подала на розгляд суду заяву, в якій остання просить суд розгляд справи здійснювати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 12.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (а.с.23). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 10.04.2025 відкладено розгляд справи на 08.05.2025(а.с.29). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №451/380/25 відповідачку [PERSON] (а.с.32). Ухвалою судового засідання від 08.05.2025 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до копій індивідуального перерахунку встановлено, що [PERSON] було виплачено призначену пенсію та доплати до старого розміру пенсії(а.с.8,9). Відповідно до копії заяви [PERSON] від 31.03.2023 вбачається, що остання просить припинити виплату пенсії у зв`язку із не перепроходженням комісії МСЕК щодо продовження групи інвалідності(а.с.10). Згідно із копією виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААВ № 041006 від 25.10.2021 вбачається, що [PERSON] [INFO] , присвоєно ІІІ групу інвалідності, загальне захворювання, інвалідність встановлена до 01 листопада 2022 року(а.с.11). 14.02.2023, 24.07.2023, 01.02.2024 та 28.08.2024 [PERSON] було запрошено до відділу обслуговування громадян №16 УОГ ГУ ПФУ У Львівській області з приводу питання виплати пенсії(а.с.13,15,17,19). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із нарахуванням відповідачці зайво отриманої пенсії, що на думку позивача відбулося незаконно, з огляду на це просить відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про пенсійне забезпечення». Так, згідно статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. Відповідно до статті 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України. Відповідно до абз. 11 п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі. Статтею 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із ч.2 ст.36 цього Закону. Зміна розміру пенсії або припинення її виплати членам сім`ї здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому склалися обставини, що спричинили зміну розміру або припинення виплати пенсії. За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, зокрема, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. При цьому, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Виходячи із аналізу статті 1215 ЦК України обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у частини 1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів. Механізм утримання надміру виплачених сум пенсій регламентовано ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003 року (далі - Порядок), відповідно до яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до пункту 4 Порядку, суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що зайво виплачені суми пенсії можуть бути стягнуті позивачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання ним недостовірних даних. Законодавцем передбачені лише два виключення із цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; у разі недобросовісності зі сторони набувача. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум у випадку наявності рахункової помилки органу, який здійснював нарахування та виплату пенсії, або якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації чи її приховування. У даному випадку, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що надмірна виплата пенсії відбулась внаслідок зловживань з боку відповідачки. Позивачем не надано доказів вручення відповідачці під розписку пам`ятки, в якій зазначено, що пенсіонер протягом 10 днів зобов`язаний повідомляти територіальний орган Пенсійного фонду України про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсійної виплати або продовження, припинення її виплати, з наданням документів, що підтверджують дані обставини. У відповідності до статті 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Установивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог статті 1215 ЦК України спірні кошти підлягають стягненню в примусовому порядку (рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача) суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 3028,00 грн слід залишити за позивачем. На підставі статей 1212, 1215 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed