Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності. Представник позивачки [PERSON] на задоволенні позову наполягав, просив про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2016р. № 412; копія заповіту [PERSON] від 22.11.2012р., оформленого на ім`я [PERSON] ; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.10.2023р. №1686; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.11.2001р. №2/10.964; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 10.09.2015р.; копія протоколу опитування особи [PERSON] за його згодою від 02.10.2024р.; копії постанов нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.10.2023р.; копія державного акту від 05.12.1995р. про право приватної власності на землю, зареєстрованого у Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №245, земельну ділянку площею 0,40 га, розташовану на території Долинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділену [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства; копія державного акту від 17.03.1995р. про право приватної власності на землю, зареєстрованого у Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №243, земельну ділянку площею 0,20 га, розташовану на території Долинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділену [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства; копія державного акту від 17.03.1995р. про право приватної власності на землю, зареєстрованого у Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №244, земельну ділянку площею 0,15 га, розташовану на території Долинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділену [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства; відповідь завідувачки Ізмаїльської держнотконтори від 01.05.2025р.; копія заяви [PERSON] від 03.12.2015р. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 03.12.2015р. про відмову від спадщини після смерті [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 03.12.2015р. про відмову від спадщини після смерті [PERSON] ; копія заяви [PERSON] від 06.11.2015р. про відмову від спадщини після смерті [PERSON] ; копія довідки Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області від 23.03.2016р. про склад сім`ї [PERSON] на день його смерті; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 03.12.2015р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 03.12.2015р. ; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.12.2015р. (дата заведення спадкової справи 03.12.2015р.); копія заяви [PERSON] від 06.04.2016р. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2016р. №410; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2016р. №411; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2016р. №413; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 30.04.2025р. (видані 4 свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] ); копія заяви [PERSON] від 18.07.2023р. про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 19.07.2023р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 19.07.2023р. ; копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 19.07.2023р. (дата заведення спадкової справи 19.07.2023р.); копія довідки старости Долинського старостинського округу Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 18.07.2023р. про склад сім`ї [PERSON] на день її смерті; копія заяви [PERSON] від 25.10.2023р. про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] ; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру від 25.10.2023р. (видано 1 свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] ). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка є вдовою [PERSON] , відповідач є сином [PERSON] та позивачки. Нині померлий [PERSON] був батьком [PERSON] та приходився свекром та дідусем позивачці та відповідачу відповідно. За життя [PERSON] належало наступне майно: житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по [ADDRESS] ; право на земельний пай в КСП «Анадол» в с.Долинське Ізмаїльського району Одеської області; грошові внески у банківській установі; земельна ділянка площею 0,20 га, розташована на території Долинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділена [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту від 17.03.1995р. про право приватної власності на землю, зареєстрованого у Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №243. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини\~\~ спадкоємець за законом [PERSON] (син померлого) звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом, прийняв її в порядку п 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час). 23.11.2001р. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого за ним було визнано право на спадкове майно: на житловий будинок; право на земельний пай; грошові внески. Отже, за фактом [PERSON] реалізував своє спадкове право на спадщину за законом після смерті батька, але оформив спадщину частково, тільки в частині права на земельний пай у КСП, житлового будинку та грошових внесків, спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,20 га залишилась не оформленою. Окрім цього, [PERSON] також належала і земельна ділянка площею 0,15 га, розташована на території Долинської сільської ради Ренійського (нині Ізмаїльського) району Одеської області, виділена [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту від 17.03.1995р. про право приватної власності на землю, зареєстрованого у Книзі державних актів на право приватної власності на землю за №244. [INFO] [PERSON] помер. На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] були його дружина (позивачка) та діти - відповідач у справі, донька [PERSON] та син [PERSON] . У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить її заява про прийняття спадщини від 03.12.2015р. Відповідачі звернулись до нотаріуса із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті їхнього батька. 06.04.2016р. вдові померлого [PERSON] [PERSON] були видані свідоцтва (чотири) про право на спадщину за законом, згідно яких за нею було визнано право на спадкове майно: на житловий будинок; земельну ділянку площею 2,9336 га; земельну ділянку площею 2,2030 га; прості іменні акції та компенсаційні виплати. Отже, за фактом [PERSON] реалізувала своє спадкове право на спадщину за законом після смерті чоловіка, але оформила спадщину частково, тільки в частині права на житловий будинок, земельну ділянку площею 2,9336 га; земельну ділянку площею 2,2030 га; прості іменні акції та компенсаційні виплати, спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,15 га залишилась не оформленою. [INFO] померла [PERSON] донька позивачки. За життя [PERSON] належало наступне майно: -земельна ділянка площею 2,23 га, розташована на території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Ренійського районного суду Одеської області від 10.09.2015р.; Вищевказана земельна\~ділянка була\~успадкована [PERSON] \~за заповітом\~ [PERSON] \~від 22.11.2012р.\~№170,\~як виходить\~з тексту\~рішення \~Ренійського районного\~суду Одеської\~області від\~10.09.2015р.,\~ [PERSON] \~після смерті\~ [PERSON] \~у передбачений\~законом строк\~звернулась із\~заявою про\~прийняття спадщини\~до нотаріуса,\~тобто прийняла\~її в\~порядку ч.\~1\~ст.\~1269\~ЦК України.\~ На\~день звернення\~ [PERSON] \~до суду\~із позовом\~про визнання\~за нею\~права власності\~на спадкове\~майно їй\~не було\~відомо про\~те,\~що [PERSON] \~ належала\~також і\~земельна ділянка\~площею \~0,40\~га,\~розташована на\~території Долинської\~сільської ради\~Ренійського (нині\~ Ізмаїльського)\~району Одеської\~області,\~виділена [PERSON] \~для ведення\~особистого підсобного\~господарства згідно\~державного акту\~ від\~05.12.1995р.\~про право\~приватної власності\~на землю,\~зареєстрованого у\~Книзі державних\~актів на\~право приватної\~власності на\~землю за\~№245.\~Крім того,\~до матеріалів\~справи був\~доданий протокол\~опитування особи\~ [PERSON] \~від 02.10.2024р.,\~згідно якого\~свідок підтвердив,\~що за\~життя [PERSON] \~доглядала за\~ [PERSON] ,\~допомагала йому\~у домогосподарстві,\~була йому,\~як названа\~донька,\~ [PERSON] \~залишив на\~її ім`я\~заповіт,\~у нього\~із рідних\~не було\~нікого. Отже, фактично [PERSON] реалізувала своє спадкове право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , але оформила спадщину частково, тільки в частині права на земельну ділянку площею 2,23 га, спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,40 га залишилась не оформленою. На випадок смерті [PERSON] не розпорядилась належним їй майном, заповіту не залишила. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON] була її матір позивачка у справі. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Про це свідчить її заява про прийняття спадщини від 18.07.2023р. 25.10.2023р. матері померлого [PERSON] [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого за нею було визнано право на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,2346 га. Отже, фактично [PERSON] реалізувала своє спадкове право на спадщину за законом після смерті доньки, але оформила спадщину частково, тільки в частині права на земельну ділянку площею 2,2346 га, спадщина у вигляді земельної ділянки площею 0,40 га залишилась не оформленою. Незважаючи на своєчасне звернення позивачки за прийняттям спадщини після смерті чоловіка та доньки, оформити її в повному обсязі неможливо у зв`язку із тим, що в неї відсутні оригінали правовстановлюючих документів на об`єкти спадкового майна. Крім того, свого часу попередні спадкоємці прийняли спадщину від попередніх спадкодавців, але юридично в повному обсязі не оформили її у встановленому законом порядку. Відповідач за прийняттям спадщини не звертався, відмовився від прийняття спадщини після смерті батька, будь-яких заперечень щодо позовних вимог не мав, на спадщину не претендує, позовні вимоги визнав в повному обсязі. У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані земельні ділянки, про що 05.10.2023р. нотаріусом були\~ винесені відповідні постанови. Необхідні нотаріусу оригінали документів позивачка надати не може за вищевказаними причинами. Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку при посвідченні договору купівлі-продажу, міни, дарування, пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, спадкового договору, а також при видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. На оригіналі правовстановлюючого документу нотаріусом проставляється відповідна відмітка про перехід права власності на земельну ділянку до набувача чи спадкоємця. Отже, після смерті [PERSON] та [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на земельні ділянки, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ [PERSON] прийняв спадщину за законом після смерті свого батька в порядку п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час), однак оформив її частково, позивачка після смерті свого чоловіка [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак оформила її частково, [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак оформила її частково, і в свою чергу позивачка після смерті своєї доньки - [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак оформила її частково. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ч. 1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер у 2000р., спадкові відносини виникли у той час, то підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963р. Згідно із вимогами ст. 548 ЦК УРСР 1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.\~ Ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] за прийняттям спадщини в установлений законом строк звернувся [PERSON] , як спадкоємець за законом,\~ прийняв її юридично і фактично, в порядку п. 1 та п.2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р. \~ \~\~\~ \~Відповідно\~до ст.\~524\~ЦК УРСР\~спадкоємство здійснюється\~за законом\~і за\~заповітом . Спадкоємство за законом має місце, коли і\~ оскільки\~ воно\~ не змінено заповітом. \~ \~\~\~ \~Як\~передбачено ст.\~548\~ЦК УРСР\~для придбання\~спадщини необхідно,\~щоб спадкоємець\~її прийняв.\~Не\~ допускається\~\~прийняття\~ спадщини\~\~\~\~під\~\~\~ умовою\~\~\~\~або\~\~\~ з\~застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з\~ моменту відкриття спадщини. \~ \~\~\~ \~За\~ст.\~549\~ЦК УРСР\~визнається,\~що спадкоємець\~прийняв спадщину: 1)\~якщо він\~\~фактично\~ вступив\~\~в\~ управління\~\~або\~ володіння\~спадковим майном ;\~2)\~якщо він\~подав державній\~нотаріальній\~ конторі\~\~за\~ місцем\~відкриття спадщини\~заяву про\~прийняття спадщини. Зазначені в цій статті\~ дії\~ повинні\~ бути\~ вчинені\~ протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У передбачений законом строк для прийняття спадщини [PERSON] звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою для прийняття спадщини, а також прийняв її фактично. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку [PERSON] прийняв спадщину як юридично, так і фактично, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях по подачі заяви про прийняття спадщини та фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання технічних документів на нерухомість, мешкання у спадковому будинку, догляд за його збереженням, проведення ремонту, сплата за користування комунальними послугами, користування земельними ділянками за цільовим призначенням та ін.). Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину в цілому в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (незважаючи на те, що у 2001 році він документально оформив тільки її частину). Після смерті [PERSON] за прийняттям спадщини звернулась його дружина позивачка у справі. Позивачка також прийняла спадщину і після смерті своєї доньки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).\~ Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом як після смерті чоловіка, так і після смерті доньки. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті чоловіка, доньки у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкові об`єкти нерухомого майна. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідні свідоцтва позивачка не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріуса, а також по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання документів на земельні ділянки, розпорядження щодо їх цільового використовування тощо). Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України після смерті [PERSON] та [PERSON] , оскільки своєчасно подала нотаріусу заяви про прийняття спадщини та не заявила про відмову від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на\~ спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved