Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Директор ТОВ «Коллект центр» Ткаченко М.М. через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 27.01.2025 звернулася з позовом до Бориспільського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою судді зазначеного суду від 07.02.2025 (а. с. 175) позовну заяву разом з матеріалами справи № 359/966/25 передано за підсудністю до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області, яка надійшла до суду 13.03.2025. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитними договорами обґрунтовані наступним. 21.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 безпечне агентство необхідних кредитів» (у тексті - ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», кредитодавець, позикодавець) та [PERSON] (у тексті - позичальник) укладено договір позики № 75779342 (у тексті - договір, договір позики, кредитний договір), згідно якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати [PERSON] у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк (строк позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, із використанням реквізитів його електронного платіжного засобу, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцеві плату (проценти) від суми позики. 30.12.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (у тексті - ТОВ «Вердикт Капітал») укладено договір факторингу № 30-12/2021, відповідно до умов якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором 75779342 від 21.05.2021. У свою чергу, відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 75779342 від 21.05.2021, укладеним між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 13.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (у тексті -ТОВ «Авентус Україна», кредитодавець, позикодавець) та [PERSON] (у тексті - позичальник) укладено договір № 4306742 (у тексті - договір, кредитний договір), згідно якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується передати [PERSON] у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк (строк позики), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, із використанням реквізитів його електронного платіжного засобу, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцеві плату (проценти) від суми позики. 04.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 04-02-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до позичальників, у тому числі за кредитним договором 4306742 від 13.06.2021. У свою чергу, відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за кредитним договором № 4306742 від 13.06.2021, укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на день звернення до суду з даним позовом заборгованість за договорами відповідачем не погашена, проценти за користування кредитними коштами не сплачені, у зв`язку з чим у відповідача існує прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості з повернення грошових коштів та сплати процентів за користування кредитами, пені, комісії та інфляційних втрат, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунків заборгованості станом на день підготовки позову становить 53560 гривень 94 копійки. Ухвалою від 18.03.2025 позовну заяву судом прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а. с. 186 - 187). Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвала від 18.03.2025, яка надіслана відповідачеві 20.03.2025 за її останнім відомим місцем проживання, повернулась 26.03.2025 до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 190 - 192). 27.03.2025 судом прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що постановлено відповідну ухвалу (а. с. 193 - 194). Судове засідання призначено на 23.04.2025 (зворот а. с. 193). Ухвалу від 27.03.2025 про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та судову повістку про виклик до суду в цивільній справі 27.03.2025 надіслано [PERSON] за її останнім відомим місцем проживання, які повернулись 01.04.2025 до суду без вручення з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с.199 - 201). 27.03.2025 на офіційному веб-порталі «Судова влада України» розміщено оголошення про виклик [PERSON] до суду (а. с. 196). Представник позивача в судове засідання не з`явився; у пункті 5 позовних вимог просить суд розгляд справи проводити за його відсутності (а. с. 9 - 10). Відповідач 23.04.2025 та 06.05.2025 в судові засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи; про причини неявки суд не повідомила; клопотання про відкладення розгляду справи не подала. Відзив на позов або інші заяви по суті справи до суду не надійшли. Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (у тексті - ЦПК України), днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, в силу приписів зазначеної норми ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки сторони не з`явилися у судове засідання, в силу приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено такі фактичні обставини справи, яким відповідають правові відносини, врегульовані нормами ст. ст. 207, 526, 527, 530, 536, 549, 610 - 611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 Цивільного кодексу України (у тексті - ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 і ч. 1 ст. 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно норм ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до\~ст.\~536\~ЦК України\~за користування\~чужими грошовими\~коштами боржник\~зобов`язаний сплачувати\~проценти,\~якщо інше\~не встановлено\~договором між\~фізичними особами\~або законом\~про банки\~і банківську\~діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У даній справі такими обставинами (предметом доказування) є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань відповідно до умов цих договорів та вимог ЦК України. Судом встановлено, що 21.05.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики № 75779342 (а. с. 28 - 40). Згідно п. 1. договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2. договору сума позики становить 13600,00 грн; строк позики - 30 днів; процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою. Договір (а. с. 28) і таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с. 29) відповідач підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором RUxleKUEo8. Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 18.09.2024 № КД-000000440 підтверджується, що 21.05.2021 на надану [PERSON] під час укладення договору № 75779342 картку перераховано 13600 грн (а. с. 63). 30.12.2021 укладено договір факторингу № 20-12/2021 відповідно до якого ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75779342 (а. с. 109 - 122). 10.03.2023 укладено договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 75779342 (а. с. 135 - 146). Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 75779342 від 21.05.2021. Загальний розмір заборгованості з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом за договором № 75779342 від 21.05.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 40370,37 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 13600,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 26310,56 грн, нараховані 3 % річних - 62,59 грн, інфляційні збитки - 397,22 (а. с. 95, 97). Також судом встановлено, що 13.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір № 4306742 про надання споживчого кредиту (а. с. 41 - 49). Згідно п. п. 1.3., 1.4., 1.5. кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 4000,00 грн; строк кредиту 30 днів, з можливістю пролонгації; стандартна процентна ставка становить 1,90% в день. Договір, паспорт споживчого кредиту (а. с. 51 - 62) і таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а. с. 50) відповідач підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором М625318. Довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» від 07.11.2024 № 7/6302 підтверджується, що 13.06.2021 на надану [PERSON] під час укладення договору № 4306742 картку перераховано 4000 грн (а. с. 75). Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за договором № 4306742 від 13.06.2021 (а. с. 82 - 94) і розрахунку заборгованості (а. с. 96, 98), у [PERSON] наявний борг в сумі 13120,00 грн, який складається з заборгованості: за кредитним договором в розмірі 4000,00 грн, за процентами за користування кредитом в розмірі 9120,00 грн. 04.02.2022 укладено договір факторингу № 04-02-01/2022 відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4306742 (а. с. 99 - 108). 10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4306742 (а. с. 123 - 134). Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4306742 від 13.06.2021. Загальний розмір заборгованості з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом за договором № 4306742 від 13.06.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 13190,57 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9120,00 грн, нараховані 3 % річних - 6,57 грн, інфляційні збитки - 64,00 грн (а. с. 96, 98). Згідно приписів ст. 204 ЦК України договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права і обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність договорів матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулася зміна кредитора, а саме ТОВ «Коллект Центр» набуло статусу нового кредитора за кредитними договорами № 75779342 від 21.05.2021 і № 4306742 від 13.06.2021, укладеними з [PERSON] . Сума заборгованості встановлена судом на підставі наявних у справі доказів; відповідач доказів її спростування суду не надав. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач свої договірні зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим порушені права позивача, тому вони підлягають захисту. Відповідач повинен нести відповідальність згідно цивільного законодавства та відповідно до умов договорів, а саме сплатити на користь позивача суму заборгованості, розмір якої встановлений судом на підставі наявних у справі доказів. Тобто з відповідача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 53560,94 грн. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 0489630011 від 20.01.2025 (а. с. 147). У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно п. 1 ч. 2, ч. 3, 4 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно ч. ч. 1 - 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивач у даній справі користувався професійною правничою допомогою, що підтверджується договором № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024, укладеного між ТОВ «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а. с. 21 - 25). Витрати позивача на таку допомогу склали 13000 гривень, що підтверджується: заявкою на надання юридичної допомоги № 154 від 02.12.2024 (а. с. 26); витягом з акту № 2 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024 (а. с. 27), у якому зазначено, що вартість отриманих послуг з надання правової допомоги складає 13000,00 грн: за надання усної консультації з вивченням документів - 4000 грн, за складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 9000 грн. Зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо на її думку, не дотримано співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання такої роботи. Суд, ураховуючи наведене нормативне регулювання, принципи диспозитивності та змагальності, не має права з власної ініціативи вирішувати питання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.01.2022 у справі № 757/36628/16-ц. Відповідач не заявив клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу через їх неспівмірність та/або безпідставність. При визначенні розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Аналогічні критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Такий висновок містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом в постановах від 12.02.2020 у справі № 648/1102/19 і від 11.11.2020 у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Враховуючи наведене, з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Коллект центр» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі - 13000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved