Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

У жовтні 2023 року представник КП "Павлоградтеплоенерго" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 77019,16 грн, яка складається з 61639,20 грн основного боргу, 12588,07 грн інфляційні витрати, 2447,78 грн 3% річних, 344,11 грн пеня, а також судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що позивач є постачальником послуг з централізованого опалення, а відповідачі є споживачами вказаних послуг, що надаються за адресою: [ADDRESS] . Однак відповідачі оплату за спожиту фактично теплову енергію не проводили, у зв`язку з чим за період з 01.10.2013 року по 01.10.2023 року утворилась заборгованість по сплаті вказаних послуг. У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов та письмових заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ознайомившись з письмовими доказами, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 вказаного Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи. Згідно копії ліцензії Дніпропетровської ОДА, позивач є постачальником теплової енергії. Відповідно копії типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, відповідачі уклали вказаний договір із позивачем. Згідно копії особистого рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] наявна заборгованість по сплаті комунальних платежів за надані позивачем послуги щодо теплової енергії, яка становить 61639,20 грн. Однак, згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.07.2018 року з відповідачів ухвалено стягнути заборгованість за період до 01.09.2013 року, тобто заборгованість станом на жовтень 2013 року в розмірі 19183,87 грн, яка зазначена в розрахунках позивача, не підлягає стягненню з відповідачів. Також, представник позивача пояснив, що зазначені в розрахунках надходження з позначкою «СИР» та «РЕЕСТР» у розмірі 12526,47 грн були зараховані на виконання рішення від 13.07.2018 року в якості погашення боргу та судового збору. Отже, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість за наданим позивачем розрахунком за вийнятком суми заборгованості станом на жовтень 2013 року та не зараховуючи погашення за виконанням рішення суду від 13.07.2018 року. Відповідно до розрахунку інфляційних збитків, за вказаний період сума збитків складає 12588,07 грн. Згідно розрахунку відсотків за користування грошовими коштами, 3% річних за даний період складають 2447,78 грн. Пеня у розрахунках складає 344,11 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постановою Кабміну від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Отже, вимоги щодо стягнення інфляційних збитків, відсотків річних та пені підлягають задоволенню частково, тобто за період до 24 лютого 2022 року. Суд розглядає справу в межах позовних вимог. За таких обставин, розрахунок інфляційних збитків та відсотків річних за період до 24.02.2022 складає: інфляційні збитки 1777,12 грн; відсотки річних 476,44 грн. Згідно розрахунку пені, позивач вказав період з 03.10.2022 року по 01.09.2023 року, в який заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), отже вимога в частині стягнення пені задоволенню не підлягає. За таких обставин, у зв`язку із тривалою несплатою відповідачами комунальних платежів за надані позивачем послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] виникла заборгованість по сплаті комунальних платежів за надані позивачем послуги щодо теплової енергії, яка становить 54981,80 грн + 1777,12 грн + 476,44 грн, а всього: 57235,36 грн, а отже позов підлягає задоволенню частково. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову - судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial