Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

12.12.2024 представник позивача подала до суду позовну заявку, в якій просила постановити рішення суду, яким визнати за позивачем [PERSON] право власності на 37,25 м. кв, 40/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування після смерті матері [PERSON] та батька [PERSON] . В обґрунтування позову вказала, що за життя [PERSON] [INFO] отримала у дар 48/100 частин житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 24.02.1997 [PERSON] подарувала 24/100 частини вказаного будинку своєму чоловікові [PERSON] . [INFO] [PERSON] (батько позивача) помер, у звязку з чим [PERSON] звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка на 1/3 частку від 24/100 частин житлового будинку. Однак, 30.06.2022 приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки остання має право лише на 1/4 частку від спадкового майна, так як на момент смерті [PERSON] з ним були зареєстровані: дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] . Вважає, що права позивача порушені оскільки відповідач [PERSON] постійно не проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, зокрема, їх батьком [PERSON] , а тому, на думку представника позивача, остання спадщину після смерті батька не прийняла. Також вказала, що [INFO] померла [PERSON] (матір позивача у справі), у зв`язку з чим позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини після її смерті, так як, на переконання представника позивача він є єдиним спадкоємцем першої черги, який спадщину прийняв. 02.08.2023 приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки на момент смерті [PERSON] з нею були зареєстровані: син [PERSON] , син [PERSON] та дочка [PERSON] , які фактично прийняли спадщину по 1/3 частці кожний. На переконання представника позивача відповідачі [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняли, у зв`язку з чим, вважає єдиним її спадкоємцем позивача [PERSON] . Тому представник позивача подала до суду даний позов. 16.12.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку загального позовного провадження, визначено дату та час підготовчого судового засідання. 27.02.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті, визначено резервну дату розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити. Відповідачі у судове засідання повторно не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися поштою, про причини неявки\~суд не повідомили,\~відзиву на\~позов від\~яких до суду не\~надходило.\~ 27.02.2024 судом постановлено протокольну ухвалу про заочний розгляд справи. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (батько позивача у справі). 28.06.2022 [PERSON] (мати позивача у справі) подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на 1/3 частку від 24/100 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 30.06.2022 приватний нотаріус Мякотіна Н.Ф. Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, зокрема, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] на 1/3 частку спадкового майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У даній постанові нотаріусом встановлено, що спадкоємцями [PERSON] є його дружина [PERSON] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які фактично прийняли спадщину у рівних частках (по 1/4 кожний), але не оформили своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] . 02.08.2023 представник подала до приватного нотаріуса в інтересах позивача [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на 24/100 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 02.08.2023\~приватний нотаріус\~Новоград-Волинського\~районного нотаріального\~округу Житомирської\~області Мякотіна\~Н.Ф.\~ винесла\~постанову про\~відмову у\~вчиненні нотаріальних\~дій,\~зокрема,\~у видачі\~Свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом після\~смерті матері\~ [PERSON] , яка померла [INFO] на 24/100 житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У даній постанові нотаріусом встановлено, що спадкоємцями [PERSON] є син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] , які фактично прийняли спадщину у рівних частках (по 1/3 кожний). Під час надання правової оцінки даним правовідносинам, суд керується наступним. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із частини 1 статті 1222 ЦК України вбачається, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно частини 1 статті 1258 ЦПК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259\~цього Кодексу. За частиною 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 3 та 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1 3 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. З огляду на зміст вище зазначених норм права суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Так, із інформаційної довідки від 07.02.2022 № 255 вбачається, що на момент смерті [PERSON] , разом з ним були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (дружина померлого), [PERSON] , [INFO] (позивач у справі), [PERSON] , [INFO] (відповідач у справі), та [PERSON] , [INFO] (відповідач у справі). Відповідно до інформаційної довідки від 18.04.2023 № 731 на момент смерті [PERSON] , разом з нею були зареєстровані, у тому ж числі: [PERSON] , [INFO] (позивач у справі), [PERSON] , [INFO] (відповідач у справі), та [PERSON] , [INFO] (відповідач у справі). За таких обставин, у силу частиною 1 статті 1261 та частини 3 статті 1268 ЦК України сторони у справі, зокрема, позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , а за тим після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , у відповідних частках як спадкоємці першої черги. \~ \~ \~ \~При цьому, матеріали справи не містять доказів, які б вказували на те, що відповідачі у справі [PERSON] та [PERSON] відмовилися від спадщини після смерті батька та матері у строки, передбачені ст. 1270 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відтак, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~Щодо розподілу судових витрат. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Отже, у силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, сплачений судовий збір у справі покладається на позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed