Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

02.05.2025 року представник [PERSON] адвокат Полетило П.С. звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . Зазначає, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.03.2025 року у справі № 161/22177/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, хоча фактично їх подружні відносини припинилися 22.12.2021 року, коли останній виїхав на постійне проживання до Республіки Польща. За час перебування у шлюбі в подружжя [INFO] народилась спільна дитина [PERSON] . Вказує, що [PERSON] , проживаючи за кордоном, систематично здійснює відносно колишньої дружини психологічне насильство шляхом словесних образ, погроз та залякувань, які він висловлює у телефонних дзвінках, відео-дзвінках та смс-повідомленнях. З приводу даних обставин вона неодноразово зверталася до правоохоронних органів. Дані обставини також зумовлюють для довірительки постійні емоційні стреси й страх за своє життя та здоров`я, Згідно зі службовою характеристикою\~з військової\~частини [NUMBER] \~ [PERSON] \~є агресивний,\~неврівноважений. Останній не має наміру повертатись до України, а тому єдиний спосіб спілкування з [PERSON] є виключно мобільний зв`язок. Враховуючи наведене, просить суд видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців стосовно [PERSON] , якому заборонити: особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. У судовому засіданні [PERSON] та її представник вимоги заяви про видачу обмежувального припису підтримали у повному обсязі із викладених у ній підстав. Заявниця додатково суду пояснила, що колишній чоловік [PERSON] телефонує їй з прихованих номерів, невідомі їй особи, на її думку підіслані [PERSON] , слідкують за нею і дитиною, якось навіть невідома особа фіксувала її з дитиною на камеру телефону. Нещодавно біля дому її очікували його брат і колега, намагалися віддати якусь коробку, яку вона не взяла, бо не знала, що в ній. Стосунки між нею і [PERSON] вкрай негативні. Бачити його чи говорити з ним є для неї психотравмою. Представник заінтересованої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви заперечував. Вказував на те, що додані до заяви скріншоти листування між заявницею та [PERSON] датовані 2024 роком і раніше, остання приватна розмова між заявницею та [PERSON] відбулася 14 грудня 2024 року. Звернення до суду з заявою про видачу обмежувального припису очевидно обумовлено бажанням заявниці перешкодити виконанню рішення суду у справі про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. У коробці, про яку говорила заявниця, був телефон, який [PERSON] придбав для спілкування з дитиною. Заслухавши пояснення заявниці, її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Судом встановлено, що 16.07.2021 року між заявником [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] зареєстровано шлюб, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.03.2025 року було розірвано (а.с. 11). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась спільна дитина - донька [PERSON] . Судом також встановлено, що починаючи з грудня 2021 року та по даний час [PERSON] постійно проживає за межами України. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.03.2025 року частково задоволено вимоги позову [PERSON] до [PERSON] про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. Визначено [PERSON] наступний спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки [PERSON] , шляхом: спілкування з малолітньою [PERSON] за допомогою засобів телефонного, поштового, електронного та іншого зв?язку (у тому числі через програми Viber, Telegram, WhatsApp та через соціальні мережі тощо), що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дочкою, протягом 30 хвилин щосереди та щонеділі у період з 19.30 до 20.30 за українським часом з мобільного телефону чи з іншого пристрою, придбаного дитині [PERSON] ; до досягнення малолітньою [PERSON] , шестирічного віку спілкування із [PERSON] проводити у присутності матері дитини [PERSON] . Станом на день розгляду заяви про видачу обмежувального припису вказане рішення не набрало законної сили. У своїй заяві про видачу обмежувального припису [PERSON] зазначила, що [PERSON] систематично вчиняє відносно неї психологічне насильство, яке виражається у різного роду погрозах та словесних образах, які останній здійснює за допомогою засобів мобільного зв`язку. Згідно зі службовою характеристикою з військової частини [NUMBER] від 24.04.2018 року [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони, за своїм характером він є агресивним та неврівноваженим (а.с. 27). 23.11.2024 року [PERSON] звернулась із письмовою заявою до начальника Луцького РУП ГУНП у Волинській області щодо вчинення [PERSON] домашнього насильства (а.с. 20) Листом Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 26.12.2024 року повідомлено, що в діях [PERSON] вбачаються ознаки адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, проте, зважаючи, що зі слів останнього він знаходиться в Республіці Польща, та його місцезнаходження встановити не вдалося, притягнути його до адміністративної відповідальності не є можливим (а.с. 24). Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.04.2025\~року у справі № 161/4181/25 зобов`язано начальника Луцького РУП ГУНП у Волинській області внести відомості до ЄРДР за заявою [PERSON] (а.с. 25-26). Стороною заявника до матеріалів справи долучено фото-витяги із мобільних месенджерів, на яких відображено листування [PERSON] та [PERSON] . Зі змісту даних доказів слідує, що колишній чоловік заявниці систематично застосовує стосовно неї нецензурну лайку, ображає її, погрожує та залякує (а.с. 9-19). Хоча надані заявницею фото-витяги із мобільних месенджерів датовані 2024 роком і раніше, однак вони однозначно доводять тривалий аб?юзивний характер стосунків між заявницею та її колишнім чоловіком [PERSON] , у яких заявниця є заручницею психологічного насильства та маніпуляцій. З пояснень заявниці вбачається, що стосунки між нею та [PERSON] мають найвищий ступінь конфліктності. Будь-які контакти з ним травмують її психологічно. Такі обставини підтверджуються і висновком психолога №6 від 27 грудня 2024 року. Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон). Пунктами 3, 7, 8, 14 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких колишнє подружжя. Частинами 2,\~3,\~4\~ст.\~26\~Закону визначено,\~що обмежувальним\~приписом визначаються\~один чи\~декілька таких\~заходів тимчасового\~обмеження прав\~кривдника або\~покладення на\~нього обов?язків:\~заборона перебувати\~в місці\~спільного проживання\~(перебування)\~з постраждалою\~особою; усунення\~перешкод у\~користуванні майном,\~що є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності або\~особистою приватною\~власністю постраждалої\~особи; обмеження\~спілкування з\~постраждалою дитиною; заборона\~наближатися на\~визначену відстань\~до місця\~проживання (перебування),\~навчання,\~роботи,\~інших місць\~частого відвідування\~постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців На переконання суду та у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», в ході розгляду даної справи знайшли своє підтвердження факти вчинення [PERSON] стосовно заявниці психологічного насильства, а тому існують усі підстави вважати, що дії останнього свідчать про наявність ризиків настання тяжких наслідків для [PERSON] , у зв?язку з чим суд вважає за доцільне видати обмежувальний припис щодо [PERSON] . Суд вважає, що такі заходи матимуть превентивний характер з метою недопущення більш негативних явищ щодо [PERSON] , які існують у її взаємовідносинах із [PERSON] . За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] вимоги про видачу обмежувального припис підлягають до задоволення. На підставі ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: approved