Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також право на завершення приватизації та отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку площею 0, 25 га для обслуговування жилого будинку та 0, 28 га для ведення особистого підсобного господарства, передані у приватну власність спадкодавцю рішенням Княгининської сільської ради. В обґрунтування\~\~позову [PERSON] посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка за життя, 18.05.1999 року, склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла їй все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право. Спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла своєчасно, так як на день смерті спадкодавця проживала та була зареєстрована разом з нею за однією адресою. Також, рішенням Дубенського міськрайонного суду від 09.01.2025 за нею було визнано право власності на земельну ділянку площею 1, 31 га, для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-РВ №036153, реєстраційний №400 від 10.06.2002. Окрім неї інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом після смерті [PERSON] немає, оскільки вона була одинока. Крім успадкованої земельної ділянки, до маси спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0, 25 га для обслуговування жилого будинку та 0, 28 га для ведення особистого підсобного господарства, передані у приватну власність [PERSON] рішенням Княгининської сільської ради №61 від 27.05.1997. За життя правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок та земельні ділянки [PERSON] не виготовила, процес приватизації земельних ділянок не завершила, а тому не набула у встановленому законом порядку права власності на земельні ділянки. Житловий будинок рахується за спадкодавцем згідно виписки з по господарської книги № 15 с. Заруддя за 2021-2025 роки, особовий рахунок № [NUMBER] . Таким чином, оформити нотаріально свої спадкові права вона не може, тому змушена звернутись до суду. звернутися до суду. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 06.05.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивачка просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, про що зазначила у позовній заяві. Представник Мирогощанської сільської ради, згідно поданої заяви, проти задоволення позову не заперечує, позов визнає і просить розгляд справи проводити без їх участі. Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. Таким чином, рішення ухвалюється в підготовчому судовому засіданні. Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України,\~ч. 4 ст. 268 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). За життя, 18.05.1999 року, [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем Княгининської сільської ради Ковальчук В.І. (а.с. 8). Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про одруження [NUMBER] (а.с. 9). Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 09.01.2025 за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , визнано право власності на земельну ділянку площею 1, 31 га, для ведення особистого селянського господарства, що належала спадкодавцю згідно державного акта на право приватної власності на землю серії І-РВ №036153, реєстраційний №400 від 10.06.2002 (а.с. 10-11). Згідно виписки з погосподарської книги Мирогощанської сільської ради № 15 за 2021-2025 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок по [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 0, 25 га для будівництва, обслуговування господарських будівель та споруд, рахується за [PERSON] (а.с. 12). У технічному паспорті на вказаний житловий будинок, [PERSON] вказана замовником технічної документації (а.с. 13-15). Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості №1/03/2025 від 18.03.2025, оціночна вартість житлового будинку по [ADDRESS] становить 118680, 85 грн.(а.с. 16-18). Згідно Архівного витягу з рішення №61 від 27.05.1997 Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області «Про передачу в приватну власність земельних ділянок громадян» [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки площею 0, 25 га для обслуговування житлового будинку та 0, 28 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 18). Як свідчить повідомлення приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Меткої І.А. №106/02-31, позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок та земельні ділянки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 23). Як свідчить повідомлення приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу Меткої І.А. №150/01-16, а також інформаційна довідка зі спадкового реєстру №81086559 від 07.05.2025, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 32, 33). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно із ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Статтею 328, 392 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що посвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкоємець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Сукупність наданих\~суду доказів\~свідчить про\~те,\~що позивачка\~ [PERSON] \~є спадкоємцем\~майна покійної\~ [PERSON] \~за заповітом.\~За спадкодавцем\~рахується житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Обставин, які б вказували, що [PERSON] при житті неправомірно набула або володіла житловим будинком, який увійшов до маси спадкового майна в суді не встановлено. Земельні ділянки площею 0, 25 га для обслуговування жилого будинку та 0, 28 га для ведення особистого підсобного господарства, передані спадкодавцю у приватну власність рішенням Княгининської сільської ради, однак спадкодавець процедуру приватизації земельних ділянок не завершила. Відповідач позов визнає, заперечень не має. Тому позивачка має право успадкувати належне спадкодавцю право на завершення процедури приватизації та зможе реалізувати своє право на земельну ділянку лише в разі задоволення позову судом. Оскільки нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що за позивачкою необхідно визнати право на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved