Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останньої вартість безпідставно спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 59516.48грн. та судові витрати. Позов обґрунтований тим, що КП «Вода Есхара» є виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для споживачів смт. Есхар, Чугуївського району, Харківської області. За адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідач з родиною. З 29.07.2016 (день прийняття рішення щодо визначення позивача виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для споживачів смт. Есхар) до 02.08.2024 (день подання позовної заяви) відповідачем не вчинено жодних дій, направлених на укладення індивідуального договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення, однак правовідносини оформлені шляхом відкриття з серпня 2016 року на ім`я « [PERSON] » особового рахунку № [NUMBER] . Згідно ч.5 ст.13 ЗУ «Про ЖКП» відсутність укладеного між сторонами договору не позбавляє споживача обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги. Типовий індивідуальний договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджений постановою КМУ №690 від 05.07.2019, оприлюднений на сайті Новопокровської громади 27.06.2023. Підтвердженням волевиявлення відповідача щодо приєднання до умов договору є факт відкриття особового рахунку на ім`я відповідача, отримання послуг та часткове проведення оплати за користування послугами. Протягом всього часу надання позивачем послуг, оплата за спожиті послуги відповідачем здійснювалась не в повному обсязі та з порушенням строків. За період з 01.01.2021 по 30.04.2024 документів на підтвердження тимчасової відсутності у житловому приміщенні відповідачем не надавалося. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати за спожиті комунальні послуги на суму основного боргу за період з 01.03.2021 по 23.02.2022 нараховано 3% річних у розмірі 40.57 грн. та інфляційні витрати в розмірі 150.30 грн. У зв`язку з викладеним представник позивача просить стягнути на свою користь з відповідача вартість безпідставно спожитих послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 59516.48 грн., в т.ч. суму основного боргу 59325.62 грн., 3 % річних 40.57 грн., інфляційні втрати 150.30 грн. У судове засідання представник позивача адвокат Жукова В.М. не з`явилася, до початку його проведення подала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без участі позивача, вимоги підтримала. Відповідач в судові засідання, призначені на 24.10.2024, 15.01.2025, 11.03.2025 та 12.05.2025 не з`явилася, відзив на позовну заяву не надала, про відкриття провадження в справі та про проведення судових засідань повідомлялася своєчасно та належним чином, заяв про розгляд справи в її відсутності до суду не надходило. Суд зазначає, що відповідачем до суду надавалися заяви про відкладення судових засідань, призначених на 24.10.2024 (а.с.43-45 у зв`язку з тим, що нема з ким залишити дітей) та 15.01.2025 (а.с.51 у зв`язку з тим, що захворіла дитина). При цьому відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження викладених у вказаних заяв обставин. Суд вважає за доцільне з вказаного приводу зазначити наступне. Позовна заява надійшла до суду 02.08.2024. Ухвалою суду від 12.08.2024 провадження по справі відкрито, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії ухвали для подання відзиву. 14.09.2024 відповідач отримала копію ухвали суду від 12.08.2024 та позовну заяву з додатками (що підтверджується відповідним поштовим повідомленням а.с.37). Таким чином строк підготовки відзиву на позовну заяву сплив 30.09.2024. 23.10.2024 та 15.01.2025 відповідач надала заяви про відкладення судового засідання з вказаних вище підстав (а.с.43-45, 51). При цьому жодних доказів на підтвердження поважності причин порушення строків надання відзиву до вказаних заяв не додано. Згідно ч.ч.1-3\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зазначає, що протягом тривалого часу судове засідання у справі не може бути проведено, у зв`язку з тим, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами та вчиняє дії, щодо затягування строків розгляду справи (зокрема, проведення розгляду справи по суті). Суд розцінює подання відповідачем заяв від 23.10.2024 та 15.01.2025 про відкладення судового засідання, як недобросовісну поведінку та таку, що є зловживанням процесуальним правом, оскільки положення правової доктрини, що стосуються зловживання процесуальними правами, лягли в основу ст.\~35\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, де передбачено випадки коли заява є необґрунтована або є зловживанням правом на подання заяви. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, вказував на недопустимість нівелювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом. Таким чином, суд переходить до розгляду справи по суті. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 09.03.2021 (копія відповіді №722853 від 05.08.2024 а.с.31-32). Згідно копії інформації №3801/2996-10-25/15.6 від 30.01.2025 з ВД РАЦС у Харківській області (а.с.56) виявлено актовий запис про шлюб №255 від 02.10.2021, складений Зміївським ВД РАЦС на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відмітка про розірвання шлюбу відсутня. Згідно копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 01.09.2022 (а.с.18-21) КП «Вода Есхара» (код ЄДРПОУ 40574323) здійснює наступні види економічної діяльності: забір, очищення та постачання води (основний), будівництво водних споруд, електромонтажні роботи, монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, інші будівельно-монтажні роботи, покрівельні роботи, інші спеціальні будівельні роботи, н.в.і.у., неспеціалізована оптова торгівля, установлення та монтаж машин і устаткування, каналізація, відведення й очищення стічних вод, будівництво трубопроводів, надання ландшафтних послуг, вантажний автомобільний транспорт, діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у. Надано до суду копії рішень Есхарівської селищної ради №10 від 19.01.2017 (а.с.10), №11 від 19.01.2017 (а.с.11), №46 від 15.03.2018 (а.с.12), №47 від 15.03.2018 (а.с.13), №28 від 21.02.2019 (а.с.14), №29 від 21.02.2019 (а.с.15), №90 від 23.06.2021 (а.с.16), №91 від 23.06.2021 (а.с.17) щодо затвердження тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, що надається КП «Вода Есхара». Надано до суду також довідку про стан розрахунків за послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.03.2018 по 30.04.2024 (з урахуванням вихідного боргу) за адресою: [ADDRESS] , о/р 1455/57 відкрито на [PERSON] обслуговуюча організація КП «Вода Есхара» (а.с.7), згідно якої станом на кінець лютого 2021 сукупна заборгованість за вказаною адресою складала 0.00 грн., з березня 2021 по квітень 2024 споживачем послуг здійснено оплату у січні 2022 у розмірі 318.78 грн., станом на кінець квітня 2024 заборгованість складає 59325.62 грн. Згідно розрахунку заборгованості (а.с.8-9) загальна заборгованість відповідача складає 59516.48 грн., з яких сума основного боргу 59325.62 грн., за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 нараховано 3 % річних у розмірі 40.57 грн. та інфляційні втрати у розмірі 150.30 грн. Відповідно до ст.ст.13,14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Згідно вимог п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно вимог ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Ст.509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.13ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ч. 3 ст. 12\~ та ч. 1 ст. 81\~ЦПК\~України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 43\~ЦПК\~України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77\~ЦПК\~України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст.\~78\~ЦПК\~України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень ст.\~83\~ЦПК\~України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2,\~п.\~1\~ч.\~3\~ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1-6\~статті\~137\~ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження розміру судових витрат на надання правової допомоги в розмірі 2500 грн позивачем надано копії договору №3-03/2024 про надання послуг з професійної правничої допомоги від 25.03.2024 (а.с.24-25), акту про надання правової допомоги від 05.04.2024 до договору №3-03/2024 (а.с.26), копію платіжної інструкції №1825 від 27.03.2024 (а.с.27), ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 25.03.2024 (а.с.28), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.29). На підтвердження сплати судового збору у розмірі 3028.00 грн. надано платіжну інструкцію №1891 від 15.05.2024 (а.с.1). Суд розподіляє судові витрати відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~2,\~8\~ст.\~141\~ЦПК\~України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову \~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~ на\~позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Outcome: approved