Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором в\~сумі 141\~249\~грн 99\~коп.,\~з яких\~24\~999\~грн 99\~коп.\~ заборгованість\~за основним\~боргом,\~103\~750\~грн \~заборгованість за\~процентами. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (торгова марка «SelfieCredit») та відповідач [PERSON] уклали Договір № 1300844 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На виконання умов зазначеного договору відповідач отримала кредит у розмірі 25 000,00 гривень, строком на 365 днів, шляхом переказу на її платіжну картку №\~ [NUMBER] , емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). \~ \~ \~ \~Кредитний договір\~був укладений\~в електронному\~вигляді за\~допомогою інформаційно-телекомунікаційної\~системи Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «СЕЛФІ\~КРЕДИТ» як\~первісного кредитора.\~Кредитний договір\~підписаний відповідачем\~електронним підписом\~з одноразовим\~ідентифікатором,\~відповідно до\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію».\~Підписання Кредитного\~договору електронним\~підписом з\~одноразовим ідентифікатором\~є прямою\~і безумовною\~згодою Відповідача\~з умовами\~Кредитного договору,\~Правилами надання\~грошових коштів\~у позику\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту,\~з яким\~вона ознайомилася\~перед підписанням\~Кредитного договору\~та отриманням\~кредиту.\~Зразок кредитного\~договору.\~Правила надання\~грошових коштів\~у позику,\~в тому\~числі і\~на умовах\~фінансового кредиту\~від 20.11.2023\~(далі\~Правила)\~викладені для\~загального доступну\~в мережі\~Інтернет на\~сайті https://selfiecredit.com.ua/pro-nas/ . Відповідач відповідно до умов Кредитного договору, п. 7.1.16, 7.1.17, 7.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняла пропозицію укласти Кредитний договір та підписала Кредитний договір 12.02.2024 о 22.46.15 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Н925, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 12.02.2024 на платіжну картку №\~ [NUMBER] , емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». 29.07.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» уклали Договір факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 1300844 про надання споживчого кредиту від 12.02.2024 перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». Первісний кредитор не здійснював нарахування комісій, пені та інших штрафних санкцій за Кредитним договором відповідно до чинного законодавства України. Відповідач не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом та процентами відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості. Зважаючи на зазначені порушеннями зобов`язань, заборгованість за Кредитним договором, згідно із позовною заявою, становить 141 249,99 гривень, та складається із: - 24\~999,99 грн ? заборгованість за кредитом; - 103\~750,00 грн ? заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за ставкою 2,5 % за кожен день користування кредитом (912,5% річних) за період з 12.02.2024 по 29.07.2024 (включно). У зв`язку\~з невиконанням\~відповідачем своїх\~обов`язків Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА\~КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС»\~звернулось до\~суду за\~захистом свого\~порушеного права. Також позивач просив витребувати у АТ «УніверсалБанк» інформацію такого змісту: - чи було емітовано на ім?я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту № [NUMBER] ; - надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів, відкритого до платіжної карти № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 12.02.2024 по 17.02.2024 з відображенням часу зарахування коштів; - надати інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період з 12.02.2024 по 17.02.2024. 14.11.2024 Козівський районний суд Тернопільської області своєю ухвалою відкрив провадження у цивільній справі, постановив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, водночас, задовільнив клопотання позивача про витребування доказів у АТ «УніверсалБанк». 10.12.2024 від АТ «Універсал Банк» надійшла інформація, яка була витребувана ухвалою суду від 14.11.2024. 29.01.2025 Козівський районний суд Тернопільської області ухвалив заочне рішення у вказаній справі. 17.03.2025 представник відповідача адвокат Яресько Т.В. звернувся до суду із заявою про перегляд та скасування заочного рішення. 27.03.2025 суд задовільнив заяву представника відповідача адвоката Яреська\~Т.В. про перегляд заочного рішення від 29.01.2025, ухваленого в цивільній справі №607/21896/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, скасував згадане заочне рішення від 29.01.2025 та ухвалив справу призначити до нового розгляду. 11.04.2025 представник відповідача адвокат Яресько Т.В. надав відзив на позовну заяву, у якому просить позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за Договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №\~1300844 від 12.02.2024 задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» заборгованість у загальному розмірі 25 115,65 грн, що складається із: - 23 624,56 грн заборгованості за тілом кредиту; - 1491,09 грн заборгованості за процентами. В іншій частині позовних вимог позову представник відповідача просив суд відмовити. Крім того представник відповідача просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» судовий збір у розмірі 430,70 грн, а також стягнути з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на користь відповідача [PERSON] витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 10 000,00 грн пропорційно до задоволених позовних вимог. Водночас представник відповідача просить не стягувати судові витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 10\~000 грн. Представник відповідача обґрунтовує свою позицію тим, що відповідач [PERSON] не заперечує факт укладення Договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1300844 від 12.02.2024 та факт отримання нею кредитних коштів у розмірі 25\~000,00 грн від Первісного кредитора, проте відповідач [PERSON] категорично не погоджується із розміром заборгованості та тими необґрунтованими, на думку представника, нарахуваннями, на підставі яких Позивач сформував позовні вимоги. Покликається на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023, який набрав чинності 24.12.2023, а саме звертає увагу на встановлені частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» законодавчі обмеження максимального розміру денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, котра не може перевищувати 1 %. Зазначає, що оскільки на момент укладення із [PERSON] та виконання сторонами згаданого Договору від 12.02.2024 №\~1300844 про надання коштів на умовах споживчого кредиту Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» не дотрималося визначеного чинним на час виникнення спірних правовідносин розміру ставки, а саме 1-процентного її розміру, натомість визначивши її у згаданому договорі розмірі 2,5%, то умови Кредитного договору, які враховують стандартну денну процентну ставку з перевищенням 1 % в день, є нікчемними, а такими пунктами, на думку представника відповідача, є п.п. 1.5.1., 1.5.2., 1.7.1., 1.7.2., 1.8.1., 1.8.2., 1.9.1., 1.9.2., 1.10.1., 1.10.2. Кредитного договору, а також Додаток №1 до Кредитного договору, а розмір процентної ставки\~ 2,5% є неузгодженим. Відтак, проценти повинні бути нараховані, на думку представника відповідача, згідно із законом на рівні облікової ставки Національного банку України за відповідний період. Разом із відзивом на позовну заяву представник відповідача надав контррозрахунок заборгованості (а.с.192-193 зв.). Також у відзиві представник відповідача зазначає про відсутність правових підстав для стягнення із відповідача штрафних санкцій. Наполягає на безпідставності стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь позивача, мотивуючи свою позицію відсутністю даних про понесені позивачем витрати на правничу допомогу. 15.05.2025\~представник позивача\~подав відповідь\~на відзив,\~у якій\~просить позовні\~вимоги за\~позовною заявою\~задовільнити в\~повному обсязі,\~стягнувши із\~відповідача [PERSON] \~заборгованість за\~кредитним договором\~в сумі\~141\~249\~грн 99\~коп.,\~з яких\~24\~999\~грн 99\~коп.\~ заборгованість\~за основним\~боргом,\~103\~750\~грн \~заборгованість за\~процентами, а також судові витрати у розмірі 2422 грн 40 коп. та 10\~000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Водночас просить зменшити витрати, заявлені до стягнення відповідачем [PERSON] , на професійну правничу допомогу. Обґрунтовує свої\~доводи тим,\~що відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» реальна\~річна процентна\~ставка обчислюється\~відповідно до\~нормативно-правових\~актів Національного\~банку України.\~Максимальний розмір\~денної процентної\~ставки,\~розрахованої відповідно\~до частини\~четвертої цієї\~статті,\~не може\~перевищувати 1\~%\~(ч.5\~ст.8\~Закону).\~Отже,\~розмір процентної\~ставки за\~кредитним договорами,\~що укладаються\~із фізичними\~особами-споживачами\~є врегульованим\~нормативно.\~24.12.2023\~набрав чинності\~Закон України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законів\~України щодо\~удосконалення державного\~регулювання ринків\~фінансових послуг»\~від 22.11.2023\~№ 3498-IX.\~Абзацом 3\~п.п.\~13\~п.\~5\~розділу І\~вказаного Закону\~розділ IV\~«Прикінцеві та\~перехідні положення»\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» було\~доповнено пунктом\~17,\~яка встановлює\~обмеження щодо\~розміру процентної\~ставки по\~споживчим кредитам.\~Звертає увагу\~на те,\~що тимчасово,\~протягом 240\~днів з\~дня набрання\~чинності Законом\~України «Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг»,\~установлено,\~що максимальний\~розмір денної\~процентної ставки\~не може\~перевищувати:\~протягом перших\~120\~днів -\~2,5\~%;\~протягом наступних\~120\~днів -\~1,5\~%,\~а також\~на те,\~що \~відповідно до\~п.\~2\~розділу ІІ\~Прикінцеві та\~перехідні положення\~Закону №\~3498-ІХ,\~дія пункту\~5\~розділу I\~цього Закону\~поширюється на\~договори про\~споживчий кредит,\~укладені до\~набрання чинності\~цим Законом,\~якщо строк\~дії таких\~договорів продовжено\~після набрання\~чинності цим\~Законом.\~Пунктом 9\~частини першої\~статті 12\~Закону про\~споживче кредитування\~встановлено,\~що у\~договорі про\~споживчий кредит\~зазначається денна\~процентна ставка,\~її розрахунок\~та загальні\~витрати за\~споживчим кредитом\~(крім\~споживчих кредитів,\~виконання зобов`язань\~за якими\~забезпечено заставою/іпотекою\~або правом\~довірчої власності),\~орієнтовна реальна\~річна процентна\~ставка та\~орієнтовна загальна\~вартість кредиту\~для споживача\~на дату\~укладення договору\~про споживчий\~кредит. З наведеного представник позивача робить висновок про те, що за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-IX, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). Відтак представник позивача наполягає на тому, що встановлена в означеному договорі із відповідачем денна процентна ставка на рівні 2,5% відповідає вимогам чинного законодавства, та, з урахуванням наведених доводів, вважає твердження представника відповідача щодо її незастосування безпідставними. Представник позивача зазначає, що первісним кредитором не здійснювалось нарахування комісій, пені та інших штрафних санкцій за Кредитним договором. Також такої позовної вимоги не міститься у його заявах по суті. Крім того, обґрунтовує свою позицію щодо витрат позивача на правничу допомогу у сумі 10\~000 грн тим, що в матеріалах справи наявні всі необхідні, на думку представника позивача, документи, які підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу, зокрема щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, яка була сплачена позивачем. Представник позивача висуває твердження про недоведеність витрат відповідача [PERSON] на професійну правничу допомогу, зокрема через відсутність документального підтвердження вказаних витрат, відтак просить суд зменшити зазначені витрати. 21.04.2025 представник відповідача подав заперечення, у яких обстоює свою раніше визначену позицію щодо часткового задоволення позовних вимог та наводить мотиви своєї незгоди із аргументами сторони позивача. 21.04.2025 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті. Відповідач [PERSON] викликалася до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з`явилася. Водночас її інтереси у судовому засіданні представляє представник\~ адвокат Яресько Т.В. У судовому засіданні представник позивача та представник відповідача повністю підтримали позиції, раніше викладені ними у поданих ними заявах по суті. Вивчивши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. 12.02.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № 1300844 (а.с.17). Відповідно до пункту 1 статті 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України «Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України. Продавець (виконавець, постачальник), надавач платіжних послуг, оператор платіжної системи або інша особа, яка отримала плату за товар, роботу, послугу відповідно до умов електронного договору, повинні надати покупцеві (замовнику, споживачу) електронний документ, квитанцію, товарний чи касовий чек, квиток, талон або інший документ, що підтверджує факт отримання коштів, із зазначенням дати здійснення розрахунку. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір ? це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Викладене відповідає практиці Верховного Суду (постанова у справі №524/5556/19). До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №\~404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19), від 09.09.2020 у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20). На підставі укладеного Договору про надання споживчого кредиту № 1300844 відповідач отримала кредит у розмірі 25 000 грн строком на 365 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що підтверджується випискою по рахунку відповідача [PERSON] за період з 12.02.2024 по 17.02.2024, надісланою листом АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 15.11.2024 (а.с.121-122), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (915 % річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора, що підтверджується кредитним договором від 12.02.2024 № 1300844 (а.с.17-23). Відповідно до вищезазначеного договору відповідач зобов`язалася здійснювати платежі за кредитом кожні 5 днів. Однак відповідач не виконала своїх зобов`язань та не здійснювала передбачених договором платежів. Згідно з Договором факторингу №29/07/2024 від 29.07.2024 (а.с.67-78) первісний кредитор відступив на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» право вимоги за договором кредиту №1300844 від 12.02.2024 з основною сумою боргу та відсотками, що підтверджується вказаним вище договором з додатками. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) згідно ч.2 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Положеннями статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов`язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто зобов`язання з приводу кредиту, позики. Станом на 29.07.2024 відповідач не виконала своїх зобов`язань за договором щодо оплати боргу та не повернула позивачу борг за кредитним договором в розмірі 24\~999 грн 99 коп. (двадцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень дев`яносто дев`ять копійок) та нараховані проценти. Щодо розміру нарахованих процентів за користування кредитом суд зазначає таке. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до умов договору сторони погодили, що стандартна процентна ставка складає 2,5 % в день та застосовується у межах строку кредиту, який становить 365 днів (пункт 1.5.1. договору). Знижена процентна ставка становить 1,875 % в день та застосовується у випадку, якщо споживач як учасник програми лояльності товариства до 17.02.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів (пункт 1.5.2. договору). З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.31-37) вбачається, що [PERSON] 14.02.2024 сплатила 1406,25 грн нарахованих їй відсотків за користування кредитом, що відповідають за розміром відсоткам за ставкою 1,875 грн в день, і таким чином згідно з тим самим розрахунком, здійснила повне погашення заборгованості за відсотками, нарахованими на вказану дату на 14.02.2024, а також сплатила 0,01 грн тіла кредиту. Однак надалі, починаючи з 15.02.2024 і до 29.07.2024, відповідач [PERSON] як сторона Договору не вчиняла жодних дій щодо погашення кредитної заборгованості, зокрема споживачем не сплачувалися грошові кошти на користь кредитодавця, і при подальшому нарахуванні процентів, починаючи з 15.02.2024, позивачем було застосовано стандартну процентну ставку 2,5%. Так, з розрахунку заборгованості, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», вбачається, що за період з 15.02.2024 по 29.07.2024 було здійснено нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до пункту 1.5.1. кредитного договору за денною процентною ставкою 2,5\~% , що становить загальний розмір 103\~750,00 грн. Суд частково не погоджується з таким розрахунком, зважаючи на таке. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом №\~3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22.11.2023 № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. Згідно з частиною п`ятою статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування. Зважаючи на те, що Закон України від 22.11.2023 №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023, а кредитний договір було укладено 12.02.2024, тобто після набрання чинності цим Законом, до спірних правовідносин слід застосовувати частину п`яту статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Також суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів\~ 1,5 %. Перехідні положення законопроєкту застосовуються в разі необхідності врегулювання відносин, пов`язаних із переходом від чинного правового регулювання до нового, яке впроваджується з ухваленням закону. При цьому перехідні положення мають відповідати приписам прикінцевих положень, що визначають особливості набрання чинності законом або його окремими нормами. Якщо закон містить норми тимчасового чи локального характеру, вони також включаються до перехідних положень законопроєкту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що Закон № 3498-IX встановив певний порядок його застосування і поступове зменшення максимальної денної процентної ставки за користування кредитом. Така дія закону у часі передбачає його безумовне застосування (з моменту набрання ним чинності) незалежно від умов, встановлених у договорах, строк дії яких не закінчився на момент набрання чинності змін до законодавства, у тому числі й тих договорів, строк дії яких продовжено після набрання чинності цими змінами. Це обґрунтовується тим, що умови договору в будь-якому разі не можуть суперечити вимогам закону. Відповідно, для усіх діючих договорів про споживче кредитування максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: у період з 24.12.2023 по 22.04.2024 (включно) 2,5%; у період з 23.04.2024 по 20.08.2024 (включно) 1,5%; у період після 21.08.2024 1%. Застосовуючи такий\~висновок до\~спірних у\~цій справі\~правовідносин,\~суд враховує,\~що кредитний договір № 1300844 укладено 12.02.2024, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому вважає, що застосування позивачем 2,5% денної процентної ставки у період з 12.02.2024 по 31.07.2024, хоча і формально відповідає умовам договору, однак, не відповідає вимогам закону, а тому під час розрахунку заборгованості відповідача за період із 23.04.2024 по 20.08.2024 застосуванню підлягає максимальний розмір денної процентної ставки - 1,5 %, з 21.08.2024 й надалі застосуванню підлягає максимальний розмір денної процентної ставки - 1 %. Тому суд розраховує заборгованість за укладеним між сторонами договором,

Outcome: partial