Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з позовом\~до відповідачів,\~в якому\~просить зняти\~арешт з\~частки квартири\~ [ADDRESS] ,\~який накладено\~в межах\~виконавчого провадження\~на підставі\~постанови АА\~№202986\~від 13.03.2009\~року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що власником даної частки квартири був її чоловік, [PERSON] , який помер [INFO] . Після його смерті позивачка звернулася до Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Леденьова Івана Сергійовича для оформлення спадкових прав, однак нотаріусом було повідомлено, що на частку квартири накладено арешт. Представник позивачки звернулася до виконавчої служби за місцем мешкання померлого та отримала відповідь, що в провадженні перебувало виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 8500,00 грн. моральної шкоди, на користь [PERSON] 8500,00 грн. моральної шкоди, на користь Києво-Святошинської центральної районної лікарні Київської області 5785,00 грн. витрачених на стаціонарне лікування потерпілих осіб, яке було закінчене, проте арешт не знятий. Причини, з яких при завершенні виконавчого провадження не був знятий арешт з майна [PERSON] , позивачу не відомо. Таким чином позивач не має змоги оформити право власності в порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим просить скасувати накладений арешт. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2024 року в справі №369/16585/24 позовна заява [PERSON] була залишена без руху. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15.10.2024 року в справі №369/16585/24 після усунення недоліків первісної позовної заяви було відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні на 25.02.2025 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.02.2025 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради», треті особи: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Леденьов Іван Сергійович про зняття арешту зі спадкового майна, про звільнення майна з-під арешту та призначено справу до розгляду по суті на 30.04.2025 року. У судове засідання позивачка не з`явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. 30.04.2025 р. представник позивача подала клопотання про розгляд справи без участі у судовому засіданні в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі та треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином. В силу вимог\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом відповідно до ст.ст.280,\~281 ЦПК України\~ухвалено про розгляд справи в заочному порядку, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та її покійний чоловік [PERSON] з 16.06.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.06.2017 року. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.11.2023 року [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на частину квартири у спільній сумісній власності за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28.02.1997 року. Позивачка як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] , у встановлений законом строк звернулася до Приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Леденьова Івана Сергійовича, що підтверджується довідкою нотаріальної контори від 14.08.2024 р. №795/01-16. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 14.08.2024 року встановлено наявність арешту всього нерухомого майна [PERSON] , на підставі постанови державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ №АА 202986 від 13.03.2009 року, обтяження № 8604441. Виконавче провадження було відкрито на виконання вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.05.2008 року в справі №1-169/08, яким серед іншого було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 8500,00 грн. моральної шкоди, на користь [PERSON] 8500,00 грн. моральної шкоди, на користь Києво-Святошинської центральної районної лікарні Київської області 5785,00 грн. витрачених на стаціонарне лікування потерпілих осіб. Згідно листа Києво-Святошинського районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.01.2020 року №3113 на звернення [PERSON] його було повідомлено, що відповідно до інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що на виконанні у відділі у період з 31.10.2008 року по 30.03.2011 та 26.10.2009 року перебували виконавчі провадження №№10031866, 10031652, 10031467 з примусового виконання виконавчих листів №1-169, виданих 05.06.2008 року на виконання Вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.05.2008 року в справі №1-169/08. Однак, оскільки зазначені виконавчі провадження є завершеними та виконавчі документи повернуті стягувачам, з відміткою про наслідки завершення виконавчого провадження, то неможливо вчинення виконавчих дій зі звільнення майна з-під арешту у завершеному виконавчому провадженні. Так само, згідно листа Вишневого відділу ДВС у Бучанському районі Київської №10534006 від 12.05.2023 року вбачається, що у відділі перебувало зведене ВП №10534006 з примусового виконання виконавчих листів №1-169 виданих Києво-Святошинським районним судом Київської області, яке було завершене відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на дату виникнення правовідносин). З листа Вишневого ВДВС у Бучанському районі Київської області №75436 від 27.08.2024 року вбачається, що на теперішній час у виконавчого органу відсутня інформація про номер виконавчого провадження, при здійсненні якого державним виконавцем накладено арешт. Крім цього, в матеріалах справи наявний лист Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради» №1028 від 23.09.2024 року про відсутність інформації про виконання [PERSON] . Вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.05.2008 року в справі №1-169/08. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.\~4,\~5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Таким чином, суд констатує, що позивачка в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги позивача, що ґрунтуються на її праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26 цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7\~ЦПК України\~є обов`язковою для суду. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. На сьогодні позивачка, яка фактично прийняла спадщину, мають намір оформити належну їй частину квартири, проте через наявність арешту, позбавлені можливості це зробити, чим порушуються їх права як власників майна. Згідно зі ст.\~1218, ч.5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно положень ст.\~50\~ч. 2,\~3 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21 квітня 1999 року\~(в редакції, чинній на момент завершення виконавчого провадження), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно дост.81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно дост. 89\~ЦПК України суд\~оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі та

Outcome: approved