Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

28.03.2025 р. позивач звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] Після смерті [PERSON] на майно, що йому належало відкрилася спадщина. Спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, згідно якого все своє майно з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів на дочку [PERSON] 1656 року народження, позивачку по справі. При зверненні до Виноградівської державної нотаріальної контори, нотаріусом було надано письмовий лист-відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом) від 27.02.2025 р. №28/01-16\~ згідно якої відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] ,\~ у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві і було рекомендовано звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явилася, однак 01.05.2025 року подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності Відповідачка до суду не з`явилася, проте надала письмову заяву, в якій просила слухати справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечила. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про підготовче судове засідання. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог позивачка [PERSON] Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 04.03.2014 р. серії [NUMBER] На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] згідно з довідкою сільської ради від 28.02.2025 р. №04-20/358 З спадкодавцем на момент смерті [INFO] у [ADDRESS] проживали: дружина, [PERSON] , [INFO] та\~ дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою сільської ради від 28.02.2025 р. №04-20/359 Після смерті [PERSON] на майно, що йому належало відкрилася спадщина. Спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, згідно якого все своє майно з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів на дочку [PERSON] 1656 року народження Згідно довідки КП Виноградівське РБТІ від 20.03.2025 р. №315 житловий будинок з надвірними спорудами розташований в [ADDRESS] (колишній№99) згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане Виноградівською РДА від 22.11.2000 р. рахується за [PERSON] . Загальна корисна площа житлового будинку становить 85,4 кв.м., в тому числі житлова 42,0 кв.м. Згідно довідки, технічного паспорта від 19.03.2025 р., виданих КП «Виноградівське РБТІ», житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] будівництвом завершений (рік будівництва 1969). Інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними спорудами складає\~ 253027, 00 грн. На земельній ділянці знаходяться: Житловий будинок літ. А саман/цегла, літня кухня літ. Б саман; котельня літ. В цегла; свинарник літ. Г - цегла; сарай літ. Д саман; гараж літ.Е цегла; ворота №1 металеві; огорожа №2 металева. Крім того спадкодавцеві належало право власності на 61/100 частини гаража № [NUMBER] автопарку, який знаходиться в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виноградівською РДА від 18.04.2007 р. Спадкодавець [PERSON] склав заповідальне розпорядження, зареєстроване в журналі нотаріальних дій виконкому Пийтерфолвівської сільської ради за №121, за яким все своє майно заповів своїй дочці [PERSON] . Вілповідачка [PERSON] не претендує на спадкове майно та подати відповідну заяву до суду. При зверненні до Виноградівської державної нотаріальної контори, нотаріусом було надано письмовий лист-відмову у вчиненні нотаріальної дії (видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом) від 27.02.2025 р. №28/01-16\~ (копія листа додається), згідно якої відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] ,\~ у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу щодо належності спадкового майна спадкодавцеві і було рекомендовано звернутися до суду. Інші спадкоємці відсутні та до нотаріуса за прийняттям спадщини не зверталися. Згідно з відповіді на ухвалу Виноградівського районного суду від 09.04.2025 року\~ за №145/01-16 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не відкривалася. В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3 що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до правової позиції, викладеної\~ у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012 року № 10-1387/0/4-12 "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування", вбачається, що у відповідності до ст. 2 ЗУ від "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" 1 липня 2004 року N 1952-IV, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Позивач - спадкоємець за заповітом, на даний час не може визнати право на спадщину на житловий будинок із-за відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, тому змушений звернутися до суду. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved