Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Ієговська А.О. звернулася до суду з позовом до ПрАТ «СК «Альфа страхування» про страхове відшкодування шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та пов`язаних: із лікуванням позивача у розмірі 55\~691 грн 88 к., з тимчасовою втратою працездатності у розмірі 13608 грн 42 к. та заподіяної моральної шкоди у розмірі 3465 грн 01 к. 17.05.2023 року представник позивачки [PERSON] адвокат Ієговська А.О. звернулась до суду з заявою, якою уточнила позовні вимоги, відповідно до яких просить стягнутим з відповідача витрати: на лікування позивача у розмірі 25048 грн 56 к., у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності у розмірі 13608 грн 42 к., заподіяну моральну шкоду у розмірі 3465 грн 01 к., а також понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі по 12000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 09.10.2021 року близько 21 год 15 хв., в Одеській області, на 455 км автодороги М-05 «Київ-Одеса», відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем у складі сідлового тягача «MAN TGX 18.480», реєстраційний номер [NUMBER] із напівпричепом марки «SCHWARZMULLER SPA-3E», реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення з маршрутним автобусом марки «ЗАЗ I-VAN», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок даної події пасажир маршрутного автобусу [PERSON] отримала тілесні ушкодження. 09.10.2021 року за фактом настання даної ДТП було внесено відомості до ЄРДР за №12021160000001256 з кваліфікацією за ч. 3 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування. Відповідальність водія складі сідлового тягача «MAN TGX 18.480», реєстраційний номер [NUMBER] , за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа страхування» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 205257122, який діяв на момент ДТП. Відповідно обов`язок відшкодувати моральну шкоду, шкоду пов`язану з тимчасовою втратою працездатності та шкоду, завдану у зв`язку з понесеними витратами на лікування у межах встановленого страхового ліміту відповідальності покладається на відповідача, як на страховика. В ході досудового розслідування кримінального провадження №12021160000001256 було проведено судово-медичну експертизу [PERSON] та зроблено висновок експерта № 2226 про те, що у [PERSON] виявлені наступні тілесні ушкодження: розрив частковий крижово-повздовжнього зчленування злів, перелом латеральної маси куприка зліва зі зміщенням уламків, перелом тіла повздовжньої кістки справа без значного зміщення уламків, розходження лонного зчленування, переломи поперекових відростків 5-го поперекового хребця без значного зміщення відламків, перелом зовнішньої щиколотки лівої малогомілкової кістки, що супроводжувалось травматичним шоком. Всі вищевказані ушкодження складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, згідно з п. 2.1.3 «н» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Станом на момент звернення з позовною заявою Біляївським районним судом Одеської області розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадження відносно [PERSON] 25.11.2021 року представником за довіреністю [PERSON] адвокатом Мелех Д.О. було надано ПрАТ «СК «Альфа страхування» повідомлення про ДТП та заява на здійснення страхового відшкодування з усіма необхідними документами про відшкодування пов`язані із: лікуванням потерпілого; тимчасовою втратою працездатності; заподіяною моральною шкодою. Від відповідача надійшов лист про надання наступних документів: рішення суду із зазначенням винної в ДТП особи, що набрало законної сили та документи, що підтверджують отриману суму виплати за період непрацездатності. Оскільки відповідач вимагає документи, які не передбачені умовами Закону України № 1961-IV, чим суперечить вимогам чинного законодавства України, то позивачем прийнято рішення звернутись в суд за захистом порушених прав та інтересів. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить в позовних вимогах позивача відмовити в повному обсязі. Свої вимоги представник відповідача мотивує тим, що станом на момент звернення позивача з позовною заявою, Біляївським районним судом Одеської області розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно [PERSON] , внесеного до ЄРДР за ч. 3 ст. 286 КК України. Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг строку виплати припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. ПрАТ «СК «Альфа страхування» припинала розгляд страхової справи до отримання рішення суду за результатами розгляду кримінальної справи, про що повідомила сторону позивача. Крім того, за погодженням із ПрАТ «СК «Альфа страхування», винуватець ДТП самостійно здійснює часткове відшкодування шкоди особам, постраждалим від вищевказаного ДТП, про що позивач замовчує. Представник відповідача вважає, що заявлений позов є передчасним та у зв`язку з цим, відсутні підстави для стягнення з ПрАТ «СК «Альфа страхування» на користь позивача матеріальної та моральної шкоди, тому у задоволені позову слід відмовити. Представник відповідача просить стягнути з позивача понесені судові витрати. Від представника позивачки [PERSON] адвоката Ієговської А.О. до суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивачки просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та зазначила, що наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування за завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадження. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Щодо доводів відповідача про відшкодування шкоди дружиною водія, який здійснив ДТП, то такі доводи не заслуговують уваги, оскільки не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, жодним платіжним документом, який би підтверджував дані доводи. 17.05.2023 року представник позивачки [PERSON] адвокат Ієговська А.О. подала заяву про уточнення позовних вимог в якій просила стягнути з відповідача витрати: на лікування позивача у розмірі 25048 грн 56 к., тимчасову втрату працездатності у розмірі 13608 грн 42 к., заподіяну моральну шкоду у розмірі 3465 грн 01 к., в зв`язку з тим, що відповідачем 10.05.2023 року здійснено виплату страхового відшкодування понесених витрат на лікування у розмірі 30643 грн 32 к. Отже позивач має право на отримання страхового відшкодування витрат у розмірі: на лікування позивача - 25048 грн 56 к., тимчасову втрату працездатності - 13608 грн 42 к., заподіяну моральну шкоду - 3465 грн 01 к. та витрати на надання професійної правничої допомоги 12000 грн. Позивачка та представник позивачки адвокат Ієговська А.О. в судове засідання не з`явились, але представник позивачки направила до суду клопотання, в якому вказала, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просить судове засідання провести за відсутності позивачки та її представника. Представник відповідача Лук`янчук А.В. в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомив. Приймаючи до уваги заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід частково задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та сторонами не оспорюється, що 09.10.2021 року близько 21 год 15 хв., в Одеській області, на 455 км автодороги М-05 «Київ-Одеса», відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем у складі сідлового тягача «MAN TGX 18.480», реєстраційний номер [NUMBER] із напівпричепом марки «SCHWARZMULLER SPA-3E», реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення з маршрутним автобусом марки «ЗАЗ I-VAN», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . 09.10.2021 року відомості про вказану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021160000001256, про що свідчить відповідний витяг (а.с. 17). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] , який керував у складі сідлового тягача «MAN TGX 18.480», реєстраційний номер [NUMBER] , за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб, була застрахована у ПрАТ «СК «Альфа страхування» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 205257122, який діяв на момент ДТП. ( а.с. 40) Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2226 від 23.12.2021 року у [PERSON] виявлені наступні тілесні ушкодження: розрив частковий крижово-повздовжнього зчленування зліва, перелом латеральної маси куприка зліва зі зміщенням уламків, перелом тіла повздовжньої кістки справа без значного зміщення уламків, розходження лонного зчленування, переломи поперекових відростків 5-го поперекового хребця без значного зміщення відламків, перелом зовнішньої щиколотки лівої малогомілкової кістки, що супроводжувалось травматичним шоком. Всі вищевказані ушкодження складають єдиний морфологічний комплекс і оцінюються разом, згідно з п. 2.1.3 «н» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. (а.с. 18-23) Згідно висновку експертів № 21-6516/6578 від 23.12.2021 року комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи, дії водія автопоїзду у складі сідлового тягача «MAN TGX 18.480», реєстраційний номер [NUMBER] із напівпричепом марки «SCHWARZMULLER SPA-3E», реєстраційний номер [NUMBER] не відповідали вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України. У даному випадку невідповідності зазначеному вище пункту Правил, створювали необхідні і достатні умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку. (а.с. 24-36) Представником позивача, на підтвердження стаціонарного лікування, надані виписки з медичних закладів, що підтверджує перебування позивачки на стаціонарному лікуванні: КНП «МКЛ № 11» ОМР в період з 09.10.2021 року по 20.10.2021 року; КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» в період з 21.10.2021 року по 30.10.2021 року. Також перебування позивачки в період з 30.10.2021 року по 12.11.2021 року на амбулаторному лікуванні в КНП УСР «Усатівський центр первинної медико-санітарної допомоги». (а.с. 45-49) Представником позивачки, до позовної заяви в якості доказу витрат на лікування, додані копії чеків, накладних, рахунків, що підтверджує оплату позивачкою витрат на медичні препарати та лікарські засоби. (а.с. 50-73) 17.05.2023 року від представника позивача адвоката Ієговської А.О. надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій представник позивача зазначила, що 10.05.2023 року ПрАТК «Альфа страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок представника позивача за довіреністю у розмірі 30643,32 грн. Дана сума співпадає з наданим відповідачем до відзиву на позовну заяву розрахунком витрат, понесених на лікування позивача, тому вважає частковою виплатою страхового відшкодування понесених витрат на лікування. Представник позивача просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Альфа страхування» на користь позивача: витрати на лікування у розмірі 25048 грн 56 к.; тимчасову втрату працездатності у розмірі 13608 грн 42 к.; заподіяну моральну шкоду у розмірі 3465 грн 01 к.; витрати на надання професійної правничої допомоги 12000 грн. (а.с. 177-179) Відповідно до відповіді заступника медичного директора КПН «МКЛ № 11» ОМР, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в ІІ-му травматичному відділенні лікарні в період з 09.10.2021 року по 20.10.2021 року та надано листок лікарських призначень (з медичної карти стаціонарного хворого). За час лікування родичами пацієнтки були придбані медикаменти. Де і по якій ціні були придбані медикаменти лікарні не відомо. Також за програмою медичних гарантій пацієнтці були надані певні медикаменти. (а.с. 191-194) Відповідно до відповіді заступника генерального директора КПН КОР «Київська обласна клінічна лікарня», Боровик Н.О. перебувала на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматичному центрі лікарні в період з 21.10.2021 року по 29.10.2021 року та надано листок лікарських призначень (з медичної карти стаціонарного хворого). (а.с. 185-187) В позовній заяві та в заяві про уточнення позовних вимог представником позивача наведений розрахунок відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якого: витрати на лікування у розмірі 25048 грн 56 к. (з врахуванням виплати відповідачем у розмірі 30643 грн 32 к.; тимчасова втрата працездатності у розмірі 13608 грн 42 к.; заподіяна моральна шкода у розмірі 3465 грн 01 к. Суд критично відноситься до наданого представником позивача розрахунку, так як надані в якості доказів витрат грошових коштів, не в повній мірі відповідають вимогам ст. 77 ЦПК України, відповідно до якої, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частина наданих доказів не містить відповідної інформації щодо витрати грошових коштів безпосередньо на медичні препарати (чек 0206, чек 0120, чек 9.999 (а.с. 51), чек-номер рахунку 26.00.39.54.33.1 (а.с. 52), чек 1.34636 (а.с. 53), чек б/н (а.с. 54), рахунок фактура від 04.10.2021 року (а.с. 60)) або містить інформацію про придбання товарів, які не відносяться до медичних витрат (пакунки, гігієнічні засоби, мінеральна вода та інше). Таким чином, позивачем не доведено належним доказом витрати на лікування у розмірі 55691 грн 88 к., а з врахуванням здійсненої виплати відповідачем у розмірі 25048 грн 56 к. При цьому, суд погоджується з розрахунком, виконаним відповідачем (а.с. 148), яким обґрунтовано наведені безпосередні витрати на медичні препарати з врахуванням лікарських призначень. Зазначений розрахунок позивачем не спростований. Відповідно до зазначеного розрахунку, відповідачем здійснено виплату позивачу кошти у розмірі 30643 грн 32 к., які складаються з: витрати по шкоді здоров`ю у розмірі 29184 грн 11 к. та моральна шкода у розмірі 1459 грн 21 к. Відповідно до ст. 26-1 Закону України № 1961-IV (діяв на час виникнення правовідносин), страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього закону,-МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Отже, розрахунок моральної шкоди слід розраховувати від встановленої суми шкоди, заподіяної здоров`ю, відповідно 29184 грн 11 к. (шкода, заподіяна здоров`ю) помножено на 5% дорівнює 1459 грн 21 к. Суд критично відноситься до розрахунку, виконаного представником позивачки щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності. Відповідно до ст. 25 Закону України № 1961-IV (діяв на час виникнення правовідносин), у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. Відповідно до довідки про доходи від 15.11.2021 року, виданої Управлінням освіти Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, частка (результат) середньоденної (середньогодинної) заробітної плати доходу становить (173,45) сто сімдесят три грн 45 коп. Згідно виписок з медичних закладів, позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні: КНП «МКЛ № 11» ОМР в період з 09.10.2021 року по 20.10.2021 року; КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» в період з 21.10.2021 року по 30.10.2021 року та на амбулаторному лікуванні в КНП УСР «Усатівський центр первинної медико-санітарної допомоги» в період з 30.10.2021 року по 12.11.2021 року. Загальний строк непрацездатності склав 35 днів. Відповідно до розрахунку, розмір шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, становить 5723 грн 85 к. (173 грн 45 к. (середньоденна (середньогодинна) заробітна плата) помножена на 35 (кількість днів втрати працездатності (а.с. 76). Ч. 1 ст. 76 ЦПК України зазначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем не надано належних та допустимих доказів понесених витрат на придбання медичних препаратів та лікарських засобів у зазначеному в позовній заяві розмірі. Сама по собі наявність фіскального чеку без зазначення товарів придбання, не може слугувати підтвердженням витрат на придбання медичних препаратів та лікарських засобів, оскільки не підтверджує витрати саме на такі товари. Також, не можуть бути враховані витрати на товари, які не були призначені для лікування та які забезпечують повсякденні вимоги для існування людини, не залежно від перебування людини в лікарні та які можуть використовуватись для забезпечення нормального життєвого існування відповідно до потреб організму людини. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV, діяв на час виникнення правовідносин), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1 статті 2 Закону №1961-IV визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до статті 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинні на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом пункту 23.1 статті 23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial