Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовною заявою до Кам`янської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ялова Ольга Михайлівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначив, що він народився [INFO] у м. Дніпродзержинськ (нині м. Кам?янське) Дніпропетровської області. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі з 1977 року до дня смерті батька у 1991 році. Окрім позивача його батьки дітей не мали. [INFO] померла мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку, площею 0,1500 га., кадастровий номер: 1222055300:02:003:0692, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Будинок належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 03 грудня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М. А. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері - [PERSON] , є позивач - син померлої, [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги за законом чи спадкоємців за заповітом немає. 16 вересня 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кам?янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ялової Ольги Михайлівни із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Але, Постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , у зв?язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини, та рекомендовано звернутись до суду. Позивач дійсно протягом шести місяців після смерті матері не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки, будучи недостатньо юридично освіченою людиною, вважав, що може звернутись до нотаріальної контори у будь-який час для оформлення своїх спадкових справ і, що достатньо фактично прийняти спадщину, користуючись спадковим будинком та земельною діяльністю, оплачуючи комунальні платежі, і підтримуючи житлове приміщення у належному санітарно-гігієнічному стані, тим самим підтвердити нотаріусу своєчасне прийняття спадщини. До того, позивач не був обізнаний про зміни законодавства і вважав, що на час воєнного стану в Україні, всі строки подовжуються. І хоча протягом шести місяців після смерті матері він не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але не звертався до нотаріальної контори і з заявою про відмову від спадщини, тому вважає, що має право на отримання спадщини після смерті своєї матері. Просить визначити йому додатковий строк в три місяці для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2024 року, цивільну справу №208/11694/24 передано до провадження судді Гречаній В.Г. Ухвалою суду від 21.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01.04.2025 року витребувано у Приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ялової Ольги Михайлівни, адреса: індекс 51931, місто Кам`янське, вулиця Широка,1, приміщення 33, належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] , яка помер [INFO] . Ухвалою суді від 01.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. На виконання ухвали суду від 01.04.2024 року, приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ялова О.М. 14.04.2025 року подала до суду засвідчену копію спадкової справи після померлої [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . 06.05.2025 року в судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, адвокат Сафронов О.С. у судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, додаткові документи відсутні. 06.05.2025 року в судове засідання представник відповідача Кам`янської міської ради не з`явився, про дату та час судового засідання сповіщений належним чином. Представник відповідача за довіреністю Стребіж М.О. надав до суду відзив на позовну заяву. Зазначив, що Кам`янська міська рада не погоджується з позовом. Вказав, що обґрунтування позивача, що він є недостатньо юридично освідченою людиною та не був обізнаний про зміни законодавства вважав, що на час воєнного стану в Україні всі строки продовжуються, не можуть бути вказаними як поважна причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог та розгляд справи проводити за відсутності їх представника. 06.05.2025 року в судове засідання третя особа Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Ялова Ольга Михайлівна не з`явилась, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого Палацом Щастя м. Дніпродзержинськ, актовий запис № 665, батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що 05 березня 2024 року складено відповідний актовий запис № 423. 03 грудня 2012 року між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Прожуган М.А. Згідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, видану приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Яловою Ольгою Михайлівною, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України\~визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно дост. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідност. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім того, відповідно дост. 19 ЦК Україниособа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.1220,1222,1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 ст.\~1272\~ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання нимзаяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Виходячи зі змістуст.\~1272\~ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При зверненні Позивача до приватного нотаріуса Кам`янського нотарільного округу Ялової О.М. було відмовлено у вчинені нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском 6-ти місячного строку для прийняття спадщини, що підтверджується Постановою від 28.09.2024 р. за вихідним № 258/02-51. В Постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~року №\~296/5 вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5. гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Згідно з абз. 6 п. 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився й Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц. Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Згідно ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Судом досліджено наявні у справі докази та виявлено вагомі невідповідності, що мають суттєве значення щодо предмету спору. Згідно до змісту позовної заяви, позивач [PERSON] вказує, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Матеріали справи не містять підтвердження, що матір`ю позивача є саме [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого Палацом Щастя м. Дніпродзержинськ, актовий запис № 665, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Вбачається невідповідність у по-батькові матері позивача [PERSON] , яка у свідоцтві про народження зазначена як [PERSON] , а позивач зазначає та додає документи стосовно [PERSON] . У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.\~ Суду не надано докази того, що у свідоцтві про народження допущена помилка у зазначені даних щодо матері позивача. З матеріалів спадкової справи, наданої приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Яловою О.М., вбачається повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00046999003 від 16.09.2024 року, у якому зазначено, що [PERSON] народився [INFO] , та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Зазначене підтверджує невідповідність даних, зазначених у свідоцтві про народження позивача, в якому батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, позивач у позовних вимогах просить визначити йому додатковий строк у три місяці для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно до свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 423, [PERSON] померла [INFO] , а не 05 березня 2024 року, як це зазначено позивачем. Відповідно до ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи положення ч. 2\~ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами в розумінні ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Положеннями\~ст. 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд встановив значні невідповідності у документах, що подані позивачем та які стосуються предмету позову, а отже суд доходить висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення вимог позивача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтується. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до ч.1 та ч.2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed