Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.04.2023 року звернулась до суду із позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в м. Запоріжжя, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , приватний нотаріус Компанієць Ірина Юріївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ майна подружжя, визнання права власності на частку у спільному майні. 21.04.2023 року позивачка подала клопотання про заміну первісного відповідача Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в м. Запоріжжя належним відповідачем Запорізькою міською радою. Згідно уточненої позовної заяви в обґрунтування якої [PERSON] зазначає, що [INFO] раптово помер її чоловік [PERSON] , з яким вона з 2001 року проживала, як дружина та чоловік, але шлюб не реєстрували. Вони мали спільний побут, доходи, витрати, вели спільне господарство та мали сімейний бюджет. Позивачка посилається на ст.3 СК України, згідно з якою сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, і що сім`я може бути створена на інших підставах, не заборонених законом. Також позивачка посилається на роз`яснення Пленуму Верховного Суду України та судову практику, які вказують на можливість встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу за наявності відповідних доказів. Позивачка стверджує, що у 2007 році вони спільно з [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] , яку частинами оплачували та ремонтували, ця квартира була зареєстрована на ім`я [PERSON] . Позивачка посилається на ст.74 СК України, яка визначає, що майно, набуте жінкою та чоловіком, які проживають однією сім`єю без шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовим договором. Позивачка просила встановити юридичний факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу в період з 2001 року по 10 січня 2023 року за адресою [ADDRESS] , визнати цю квартиру спільною сумісною власністю подружжя та визнати за нею право власності на частку цієї квартири. 03.05.2023 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про виклик та допит свідків. 03.05.2023 року через канцелярію суду позивачка направила заяву про забезпечення позову в даній справі, шляхом накладання арешту на квартиру [ADDRESS] . 22.05.2023 року через канцелярію суду від представника відповідача Запорізької міської ради Білик Н.О. надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до змісту якого, відповідач заперечує проти позову в повному обсязі з наступних підстав. Позивачем не надано до матеріалів позову доказів того, що між нею та померлим склалися відносини притаманні подружжю. 23.05.2023 року на ухвалу суду про витребування доказів від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Компанієць І.Ю. надійшла копія спадкової справи №1/2023 до майна померлого [PERSON] (а.с.73-100 т.1) 29.05.2023 року через канцелярію суду від представника третьої особи [PERSON] адвоката Мельникової А.А. надійшли письмові пояснення у справі. Адвокат Мельнікова А.А. посилається на ряд нормативно-правових актів та судових рішень, включаючи Конституцію України, Цивільний кодекс України, Сімейний кодекс України, постанови Пленуму Верховного суду України та рішення Європейського суду з прав людини, обґрунтовуючи свою позицію. Адвокат стверджує, що позивачем не надано достатніх доказів для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, спільного ведення господарства та участі у набутті спірного майна. Крім того, вказується на неправильне визначення відповідача у справі. На підставі цього, адвокат Мельнікова А.А. просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Постановою Запорізького апеляційного суду від 13.09.2023 року було накладено арешт на 1/2 частину квартир [ADDRESS] . Ухвалою суду від 14.11.2023 року, клопотання позивача [PERSON] про допит свідків від 03.05.2023 р., від 25.08.2023 р., від 14.11.2023 р., клопотання третьої особи, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] про допит свідків від 08.06.2023 р. залишено без розгляду. Ухвалою суду від 13.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 15-00 годину 02.04.2024 року. Крім цього, судом було відмовлено в задоволенні клопотання про приєднання до матеріалів справи від 13.02.2024 року скерованого позивачем. А також відмовлено в задоволенні клопотання скерованого адвокатом Мельниковою А.А. Позивач та її представники позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позові та наполягали на задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача був повідомлений судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи не з`явився. Скористався своїм правом на подання відзиву. Представник відповідача надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити в задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] та її представник адвокат Мельникова А.А. просили суд відмовити в задоволенні позову [PERSON] в повному обсязі та скасувати арешт накладений на квартиру постановою Запорізького апеляційного суду. Зазначали, що позов пред`явлений не до тієї особи, яка має відповідати за цим. Надані позивачем докази не доводять її позовні вимоги. Після смерті [PERSON] та на теперішній час позивачка не надає доступу до квартири його матері третій особі, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] , хоча остання зберігає там своє майно, яке було передано на зберігання синові. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Компанієць І.Ю. яка була повідомлена судом своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи не з`явилася, причини неявки суду не відомі. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , який належить [PERSON] та довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №114583-2019, судом встановлено зареєстроване місце проживання позивача за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про причину смерті №150 виданої 11.01.2023 року задокументовано смерть громадянина [PERSON] , 1972 року народження, який помер [INFO] , причина смерті гостра коронарна смерть. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) від 11.01.2023 року, судом встановлено, що [INFO] у віці 50 років помер [PERSON] , [INFO] . На підставі паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від 06.02.1996 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , судом встановлено, що останній був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 03.07.2008 року. Згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19057458 від 03.06.2008 року в якому підтверджується, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , на праві приватної власності в частині 1/1. Даний факт підтверджується Свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 30.05.2008 року. Підстава рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.07.2007 року. В судовому засіданні досліджені документи, які не спростовують та не доводять обставини на які посилається позивач. До таких суд відносить: - технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] з якого вбачається, що власником є [PERSON] , ідеальна частка № [NUMBER] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] . Інших відомостей про власників або зареєстрованих осіб не зазначено; - договір про користування електричною енергією №559504034 укладеного21.06.2007 року на ім`я [PERSON] . Даний договір свідчить про те, що [PERSON] на законних підставах користувався електричною енергією за місцем свого проживання за адресою [ADDRESS] ; - договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 09.07.2007 року також укладений на власника квартири [ADDRESS] [PERSON] . З даного договору вбачається, що п.1 договору має назву «Предмет Договору» та включає п.1.1 та п.1.2. Після п.1.2 мається уточнення «У квартирі Власника мешкає 1 (одна) осіб». За наявних обставин кількість осіб мала б мати інший порядковий номер. З матеріалів спадкової справи яка надійшла на виконання Ухвали суду від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Компанієць І.Ю., судом встановлено, що із заявою від 19.01.2023 року до нотаріуса звернулася мати померлого [PERSON] [PERSON] . Факт спорідненості як сина та матері підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] [INFO] , серії [NUMBER] виданого 23.11.1972 року. Батьком зазначено [PERSON] , а матір`ю [PERSON] ; копією паспорта громадянки [PERSON] та копією паспорту померлого [PERSON] 23.01.2023 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Компанієць І.Ю., також звернулася [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] 13.03.2023 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Компанієць І.Ю., також звернувся рідний брат [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Згідно з листом АТ КБ «ПриватБанк» від 13.03.2023 року № 20.1.0.0.0/7-230313/33282 на ім`я померлого [PERSON] в банку відкрито наступні рахунки та картки, а також наявні на них кошти, зокрема: 13.02.2014 року відкрито рахунок [NUMBER] , за договором № SAMDN85000740632574, на якому наявні кошти в сумі 0,38 грн; 16.08.2019 року відкрито рахунок [NUMBER] за договором № SAMDNWFC00001576322, на якому мається заборгованість у розмірі -3114,80 грн; 20.10.2022 року відкрито рахунок [NUMBER] за договором № SAMDNWFD00045157507, на якому наявні кошти в сумі 25,24 грн. В судовому засіданні 06.08.2024 року за клопотанням позивача були допитані свідки: - [PERSON] , яка є матір`ю позивачки та пояснила, що її донька [PERSON] та [PERSON] познайомились в 1995 році. З 2001 року вони проживали разом в її квартирі по [ADDRESS] до 2008 року. В їх розпорядженні була одна кімната, іншого житла не мали. Для придбання квартири по [ADDRESS] свідок разом з чоловіком дали позивачці 5000 доларів. В 2008 році позивачка та [PERSON] переїхали в квартиру по [ADDRESS] . Про те, яким чином була придбана ця квартира, за яку суму, порядок проведення оплат, походження інших коштів на її придбання свідок не знає. -Свідок [PERSON] , в суді повідомив, є сусідкою [PERSON] більше 30 років. З 2001 року по 2008 р. [PERSON] та [PERSON] проживали разом з матірю [PERSON] по [ADDRESS] . Потім переїхали на 4 Південний мікрорайон, оскільки купили житло. Бачила їх потім, коли вони приїжджали в гості до матері. Чи були вони в зареєстрованому шлюбі не знає, яким чином формувався їх сімейний бюджет не знає. -Свідок [PERSON] , повідомила, що є двоюрідною сестрою [PERSON] , а [PERSON] олександр її однокласник, саме вона їх познайомила в 1995 році. З 2001 року проживали разом у матері [PERSON] до 2007 року. Про походження коштів на придбання квартири по [ADDRESS] не знає. Син позивачки проживав разом з бабусею та [PERSON] . -Свідок [PERSON] , пояснив, що він був приятелем [PERSON] , з яким познайомився в 2002 році. Він з родиною та [PERSON] з позивачкою відпочивали на морі. З 2002 по 2008 роки працював водієм [PERSON] неофіційно, сприймав [PERSON] та [PERSON] як сімейну пару. Коли придбавалась оспорювана квартира, свідок возив [PERSON] на оформлення квартири та передачу грошей за неї. За яку суму та за чиї кошти була придбана ця квартира не знає. Але знає, що кошти вносились неодноразово. -Свідок [PERSON] був сусідом [PERSON] по [ADDRESS] з 2008 року. сприймав [PERSON] та позивачку як подружжя. Чи перебували вони в зареєстрованому шлюбі не знає, за чиї кошти була придбана квартира, в якій вони проживала не знає, про їх сімейний бюджет також не знає. -Свідок [PERSON] під час допиту повідомила, що вона була сусідкою [PERSON] та знає, що [PERSON] разом з [PERSON] проживали у матері [PERSON] . -Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є рідним братом [PERSON] . [PERSON] разом [PERSON] проживали у його батьків. Знає, що матір дала 5000 доларів [PERSON] , для чого саме не знає. -Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] . Вона разом з [PERSON] проживали у батьків [PERSON] по [ADDRESS] в 2000-х роках. Після 2007 року вони переїхали в квартиру [ADDRESS] . За які кошти купилу цю квартиру не знає. -Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона племінниця [PERSON] . В 2007 році [PERSON] та [PERSON] переїхали в квартиру по [ADDRESS] , вона приходила до них в гості приблизно раз на тиждень. -Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживала на [ADDRESS] . Пояснила, що [PERSON] та позивачка проживали однією сім`єю. Приблизно в 2009 році вони переїхали на [ADDRESS] новозбудований будинок. Але за чиї кошти та хто саме купив цю квартиру не знає. Підтвердила, що [PERSON] та [PERSON] [PERSON] їздили разом відпочивати, але куди саме не знає. Також не знає як розподілявся їх бюджет. Після 2009 року [PERSON] вона не бачила. -Свідок [PERSON] під час допиту в судовому засіданні повідомила, що була сусідкою [PERSON] по [ADDRESS] . Бачила [PERSON] та [PERSON] разом, вони переїхали в 2008 році. Син [PERSON] мешкав іноді з [PERSON] на [ADDRESS] . -Свідок [PERSON] в суді пояснив, що позивачка та [PERSON] проживали по [ADDRESS] з 2003 року, потім виїхали з квартири, але син [PERSON] залишився проживати разом з бабусею. -Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що знайома з позивачкою з 2020 року, працювали разом. В 2021 році вона була в гостях у [PERSON] на [PERSON] . Зустрічав їх [PERSON] чоловік позивачки. Пояснила, що чоловік протягом дня телефонував [PERSON] на роботу, вони разом вибирали одяг для [PERSON] , він називав [PERSON] жінкою. -Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] та [PERSON] з 2015 року, бувала у них в гостях. [PERSON] представляв [PERSON] як дружину. -Свідок [PERSON] суду повідомила, що знайома з [PERSON] з 2005 року. Знає від [PERSON] ,що вони купили квартиру по [ADDRESS] . Олександра називав Ірину жінкою. -Свідок [PERSON] повідомила,що проживала по [ADDRESS] з 2002 року. [PERSON] , [PERSON] батьки [PERSON] та син [PERSON] проживали в цій квартирі до 2007 року, потім переїхали на 4-й Південний мікрорайон. Сприймала [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та дружину. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що знали [PERSON] та позивачку як сусідів та сприймали їх як дружину та чоловіка. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, ст.16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Такому праву на звернення до суду за захистом кореспондує завдання цивільного судочинства, яким відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Отже, реалізуючи право на судовий захист, особа в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, звертається в суд із заявою (позовом), в якому повинна вказати, яке саме порушене право чи охоронюваний інтерес підлягає захисту та у який спосіб. Позов - це звернена через суд до відповідача матеріально-правова вимога про поновлення порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, який здійснюється в певній визначеній законом процесуальній формі. Відповідно до частини першої статті 48 ЦК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (схожі за змістом висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем. Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Предметом спору у цій справі є визнання права власності на квартиру в порядку спільного сумісного майна подружжя. За життя [PERSON] цей позов повинен був бути пред`явлений саме до нього, оскільки саме він був власником оспорюваної квартири, на яку претендує позивачка. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини 19.01.2023 звернулась його мати [PERSON] та [INFO] рідний брат [PERSON] . Отже, належними відповідачами по цій справі повинні бути спадкоємці, які прийняли спадщину після померлого [PERSON] його мати [PERSON] та брат [PERSON] , оскільки цей позов безпосередньо впливає на їх права та обов`язки. Лише за відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Визначення позивачем у позові складу сторін у справі має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Відповідно до вимог\~статті 51 ЦПК України\~суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. За змістом наведених норм цивільного процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє в задоволенні позову. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Таким чином, пред`явлення позовних вимог до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. На підставі всебічного аналізу фактичних обставин справи, матеріалів провадження, пояснень сторін та наданих доказів, судом встановлено, що позовні вимоги [PERSON] подано до неналежного відповідача Запорізької міської ради, яка, як було обґрунтовано в ході судового розгляду, не є суб`єктом спірних правовідносин та не несе обов`язку відповідати за заявленими позовними вимогами, тому у задоволенні позову слід відмовити. Оцінку щодо придбання оспорюваної квартири під час спільного проживання, суд не надає, оскільки позов пред`явлений до неналежного відповідача. Тому такі докази як покази свідків, фотознімки, інші письмові докази, долучені до матеріалів справи, зокрема, медичні документи та товарні чеки на придбання меблів не впливають на висновки суду щодо обґрунтованості позову. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати компенсації не підлягають.

Outcome: dismissed