Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Сьома Дніпровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності. \~ В\~обґрунтування вимог\~вказала,\~що вона і її сестра [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.07.2019 року завідуючою Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою, є спадкоємцями їх померлої матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкове майно складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] . 20 лютого розпочалася військова агресія Російської Федерації проти України, що призвело до окупації частини території України. 24 лютого 2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення РФ на територію України. Відповідач є громадянкою Російської Федерації, в Україну не приїжджала, в догляді матері [PERSON] не приймала участі, матеріально і морально їй не допомагала, взагалі не цікавилась матеріальним та моральним станом своєї матері. Відповідачем ніяких дій щодо оформлення прав власності на спадкове майно, а саме 1/6 частину квартири [ADDRESS] не було здійснено і наміри відповідача на подальше проведення реєстрації права власності на спадкове майно позивачу не відомо. Так як відповідач є громадянкою Російської Федерації, тобто громадянкою держави-агресора, яка підтримує збройну агресію РФ, і в період воєнного стану, в період збройного конфлікту: має найбільш тісний зв`язок з Російської Федерацією; має місце проживання у Російській Федерації; займається основною діяльністю у Російській Федерації, право на реєстрацію права власності на території України у неї відсутнє. Тому позивач просить суд визнати за нею по праву спадкування за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про права власності на житло, виданого житлово-комунальним управлінням Міністерства промисловості України 08.08.1994 року згідно з розпорядженням № 706, зареєстрованого в комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 08.08.1994 року за № 90п-100. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідач та представник третьої особи до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.18). [PERSON] та [PERSON] є доньками померлої [PERSON] . [PERSON] після укладання шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] після укладання шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . [PERSON] є громадянкою Російської Федерації (а.с. 11-12, 14, 15, 16-17). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.07.2019 року завідуючою Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновською Л.Г., спадкоємцями майна [PERSON] , померлої [INFO] : 1/2 частини є її донька громадянка України [PERSON] ; 1/2 частини є її донька громадянка Російської Федерації [PERSON] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про права власності на житло виданого житлово-комунальним управлінням Міністерства промисловості України 08.08.1994 року згідно з розпорядженням № 706, зареєстрованого в комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» 08.08.1994 року за № 90п-100 (а.с. 19). Згідно Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно виданого КП «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської міської ради від 30.12.2011 року, квартира [ADDRESS] знаходиться у приватній власності: [PERSON] 1/3 частка; [PERSON] 1/3 частка; [PERSON] 1/3 частка (а.с. 20). Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 08.08.1994 року № 706, виданого Житлово-комунальним управлінням Міністерства промисловості України, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та членам її родини [PERSON] та [PERSON] (а.с. 21). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.07.2019 року 1/6 частка квартири [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину 2-1493 від 18.07.2019 виданого Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою (а.с. 22). В технічному паспорті на квартиру [ADDRESS] зазначено, що власниками квартири є: [PERSON] 1/3 частка; [PERSON] 1/3 частка; [PERSON] 1/3 частка (а.с. 23-25). Згідно Інформації\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~об`єкта нерухомого\~майна від\~08.11.2024\~року,\~1/6\~частка квартири\~ [ADDRESS] \~належить на\~праві приватної\~власності [PERSON] \~на підставі\~Свідоцтва про\~право на\~спадщину 2-1493\~від 18.07.2019\~виданого Сьомою\~дніпровською державною\~нотаріальною конторою,\~1/3\~частка вказаної\~квартири належить\~на праві\~приватної власності\~ [PERSON] на\~підставі свідоцтва\~про право\~власності бн\~від 08.08.1994,\~виданого Житлово-комунальним\~управлінням Міністерства\~промисловості України,\~1/3\~частка вказаної\~квартири належить\~на праві\~приватної власності\~ [PERSON] на\~підставі свідоцтва\~про право\~власності бн\~від 08.08.1994,\~виданого Житлово-комунальним\~управлінням Міністерства\~промисловості України, 1/3 частка вказаної квартири належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності бн від 08.08.1994, виданого Житлово-комунальним управлінням Міністерства промисловості України, зазначено, що особа померла (а.с.26). Таким чином, судом встановлено, що [INFO] після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну померлій 1/3 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про права власності на житло, виданого Житлово-комунальним управлінням Міністерства промисловості України 08.08.1994 року згідно з розпорядженням № 706. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є її доньки [PERSON] та [PERSON] , які обидві прийняли спадщину, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 18.07.2019 Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою, та в якому вони зазначені спадкоємцями майна [PERSON] , кожна з них успадкувала по 1/2 частині спадкового майна. Зазначене Свідоцтво про право на спадщину за законом від 18.07.2019 видане [PERSON] і підтверджує її право власності на успадковане майно 1/6 частину квартири [ADDRESS] . Іншу 1/6 частину зазначеної квартири після матері успадкувала відповідач [PERSON] , але яка не отримувала Свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до\~ч.1\~ст.1268\~ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Отже, оскільки відповідач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.07.2019 (а.с.19), в якому вона вказана спадкоємцем 1/2 частини майна спадкодавця, тому успадкована спадщина - 1/6 частина вищевказаної квартири належить їй з часу відкриття спадщини, тобто з [INFO] . Не отримання відповідачем правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно не є підставою для позбавлення її права на спадщину. Позивач просить визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] , тобто на другу половину спадкового майна після смерті матері [PERSON] , яку було успадковано її сестрою відповідачем [PERSON] . При цьому позивач в обґрунтування цих вимог, зокрема, посилається на належність громадянства відповідачки до держави-агресора Російської Федерації, а також на Закон України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів». Суд зазначає, що Закон України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» не регулює правовідносини сторін щодо даного спору. Також відсутні будь-які правові підстави для визнання за позивачем права власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] , яка була успадкована відповідачем [PERSON] після смерті матері [PERSON] . У зв`язку з вищевикладеним позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed