Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції учасників. 1.1.Позивач обґрунтовує тим, що ПрАТ «СГ «ТАС» укладено Договір добровільного страхування майна, предметом договору є товари в обороті за адресою [ADDRESS] , магазин «Простор». 06.12.2024 відбулася аварія на системі холодного водопостачання у квартирі [ADDRESS] , що призвело до затоплення магазину «Простор», що встановлено актом обстеження від 06.12.2024. Власник пошкодженого майна звернувся до страхової компанії із заявою про настання страхового випадку. АТ «СГ «ТАС» було складено страховий акт від 22.02.2025 на суму 36 556,80 грн., яку було виплачено власнику майна. Власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Враховуючи що позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 36 556,80 грн., відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду в порядку суброгації. 1.2.Представник відповідачки адвокат Письмак В.Ю. подала до суду письмові пояснення, згідно яких відповідачка позовні вимоги не визнає у повному обсязі. У поясненнях представник вказує, що одним із основних доказів винуватості відповідача, на який покликається позивач, є акт обстеження від 06.12.2021, однак вважає, що він складений із порушенням вимог Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, його форма не відповідає затвердженій законодавством, він не містить конкретизації події, внаслідок якої сталося залиття чи порушення саме відповідачем своїх зобов`язань, тому не може бути прийнятий судом до уваги як доказ. Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про протиправність поведінки відповідача та те, що самі протиправні дії чи бездіяльність відповідача є причиною завдання збитків, як безумовний наслідок такої протиправної поведінки, матеріали справи не містять, а позивачем не надано. В підтвердження розміру матеріального збитку позивачем надано Звіт про незалежну оцінку на замовлення ПрАТ "СГ "ТАС", відповідно до якого розмір матеріального збитку завданий об`єкту оцінки становить 46 556,80 грн без ПДВ. Висновок про незалежну оцінку з визначення розміру матеріального збитку завданого об`єкту оцінки та додатки до нього не можуть бути оцінені судом, у зв`язку з тим, що у даних документах не зазначено, що представник суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Наданий позивачем як висновок, так і звіт, не можуть бути прийняті судом у якості доказів. Тому, просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 18.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено учасникам строки для подачі заяв по суті. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 25.06.2021 ПрАТ «СГ «ТАС» укладено Договір добровільного страхування майна №FO-01014891. Предметом договору страхування є товари в обороті за адресою [ADDRESS] , магазин «Простор» (а.с.26-35). Згідно Акту обстеження від 06.12.2021, складеного комісією у складі Інженера ТОВ «Житловик-Дубно», майстра інженерних мереж та слюсаря, встановлено, що 06.12.2021 в будинку [ADDRESS] сталася аварія в системі холодного водопостачання в квартирі [ADDRESS] , в результаті чого водою залито: підвісна стеля магазину «Простор», товар на металічних стелажах та підлога, викладена плиткою, площа затоплення до 40м.кв. Причина аварії: передчасний вихід з ладу підводки під умивальник в квартирі [ADDRESS] . Вказаний акт було складено в присутності [PERSON] , яка ознайомлена з таким під особистий підпис. Отже, 06.12.2021 відбулася аварія на системі холодного водопостачання у квартирі [ADDRESS] , внаслідок чого затопило магазин знизу (а.с.6). Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.44). 08.12.2021 на замовлення ПрАТ «СУ «ТАС» аварійним комісаром Антонюк А.Р. було проведено огляд пошкодженого майна та складено звіт про результати огляду (а.с.7). Відповідно до Звіту №01/485 про незалежну оцінку від 18.01.2022, виконаного ФОП [PERSON] , розмір матеріального збитку, завданого об`єкту оцінки, що розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 06.12.2021 становить 46 556,80 грн. (а.с.8-21, 36-40). АТ «СГ «ТАС» (приватне) було складено страховий акт №00143/05/522 від 22.02.2022 згідно з розрахунком страхового відшкодування, з яких: 46 556,80 грн. - сама матеріального збитку, 10 000 грн. - франшиза. Відтак, сума страхового відшкодування становить 36 556,80 грн.(а.с.42-42 зворот). В подальшому, АТ «СГ «ТАС» було сплачено страхове відшкодування на суму 36 556,80 грн. на рахунок ТОВ «Стиль Д» згідно Договору добровільного страхування майна № FO-01014891 від 25.06.2021, що встановлено з платіжної інструкції №254104 від 23.02.2022 (а.с.43). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 41 Конституції України власність зобов`язує: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності… Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. За приписами п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За частиною другою статті 8 Закону України "Про страхування", під страховим випадком розуміється подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком ( ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування"). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, якою передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Даний висновок зроблено КЦС ВС у постанові від 13.11.2019 року у рамках розгляду цивільної справи 757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика є суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. (ч.1 ст.89 ЦПК України). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1. За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що 06.12.2021 відбувся факт затоплення магазину «Простор», а отже факт завдання шкоди власнику пошкодженого майна є доведеним. Відповідним актом належним чином підтверджується та обставина, що виток води стався внаслідок виходу з ладу гібкої підводки під умивальником в квартирі, яка на праві власності належить відповідачці. Таким чином, суд вважає доведеним, що залиття магазину «Простор» відбулося з причин незабезпечення відповідачкою належного стану елементів гнучкої підводки для води. Тож, з огляду на положення ст. 319, ч. 2 ст. 1166 ЦК, саме відповідачка несе відповідальність за завдану шкоду, бо її право володіння і користування майном не повинно порушувати прав інших осіб згідно ст. 41 Конституції України. Відтак, у даному випадку позивач, який є страховиком збитків за договором добровільного страхування, що виплатив відповідне відшкодування, в силу приписів, зокрема, ст. 993 ЦК України має право вимоги до відповідальної за шкоду особи (відповідача) у межах фактично виплаченого відшкодування у розмірі 36 556,80 грн. 5.2 Суд відхиляє доводи сторони відповідачки, що акт обстеження складений із порушенням вимог Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій з огляду на наступне. Відповідно до вказаних Правил, акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено. Наданий позивачем акт складений комісією у складі представників ТОВ «Житловик-Дубно» як організації, яка обслуговує внутрішньо-будинкові системи сантехобладання в присутності власниці квартири [ADDRESS] [PERSON] , у ньому зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження. Відтак, за формою та змістом акт обстеження відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані. 5.3 Визначаючи розмір завданих позивачу збитків, суд звертає увагу, що сторони вільні у наданні суду доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень. В підтвердження розміру матеріального збитку позивачем надано Звіт про незалежну оцінку, на замовлення ПрАТ "СГ "ТАС", відповідно до якого розмір збитку завданий об`єкту оцінки становить 46 556,80 грн. без ПДВ. Будь-яких обставин, які б спростували об`єктивність такого звіту судом не встановлено. Суд також звертає увагу, що Звіт проведений згідно Закону №2658 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінку виконано ФОП [PERSON] , який є суб`єктом оціночної діяльності (сертифікат №214/19 від 09.04.2019). У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що оцінка проведена уповноваженою на те особою, а відповідний звіт про оцінку є належним та допустимим доказом розміру заподіяної матеріальної шкоди. 5.4 Доводи сторони відповідачки про відсутність у звіті про оцінку відомостей про попередження оцінювача про кримінальну відповідальність не нівелюють доказове значення такого документу, оскільки такий доказ не є експертним висновком в розумінні положень ст.ст. 102, 106 ЦПК України, а законом не передбачено обов`язковості наявності у звіті про оцінку майна письмового попередження оцінювача про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Суд оцінює цей доказ як письмовий, а не як висновок експерта. Крім того, заперечуючи проти звіту, наданого позивачем, стороною відповідачки клопотань про призначення у справі будівельно-технічної експертизи, товарознавчої експертизи на предмет визначення матеріальної шкоди та причин залиття не заявлялось, і будь-яких доказів для обґрунтування своїх заперечень не надавалось. 5.5 З урахуванням встановлених судом дійсних обставин справи, суд дійшов висновку, що під час судового розгляду знайшли своє підтвердження доводи позивача, які в свою чергу відповідачем не спростовано належними, допустимими та достатніми доказами. В підсумку, суд задовольняє обґрунтований позов. 5.6 Відповідно статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved