Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування позову зазначає, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, мають малолітніх доньок. Позивачем подано позов про розірвання шлюбу і вона має намір виїхати з дітьми до своїх батьків в м.Олександрію Кропивницької області, проте через перебування на розгляді в суді позовів про поділ майна, визначення місця проживання дітей, який подано відповідачем через те, що [PERSON] заявлені вимоги про стягнення аліментів, вона залишається проживати в м. Харкові. Зазначає, що після припинення подружніх відносин відповідач влаштовує скандали, погрожує разом зі своєю сестрою, яка до них приходить у будь-який час, відіймає руку на позивача, [PERSON] психологічно тисне на дітей, налаштовує проти матері, припинив матеріально підтримувати, оскільки вона подала позов про розлучення та заявляє, що їй необхідно самостійно спробувати утримувати дітей, оскільки вона не працює. Відповідач відмовив у наданні матеріальної допомоги дитині при її хворобі та перебуванні у лікарні і [PERSON] несла витрати самотужки. Позивач стверджує, що вона має педагогічну освіту та намір працювати, але чоловік забороняв їй працевлаштовуватись. Стверджує, що вона має самостійний дохід, спільного господарства з відповідачем не веде, домовилась про місце роботи за фахом та про навчання дітей у школі.Оскільки у добровільному порядку коштів на дітей [PERSON] добровільно не надає, вимушена звернутись до суду. Не погодившись з позовом [PERSON] в особі представника [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що з моменту народження дітей позивач та діти повністю знаходяться на його утриманні, він має високий дохід, забезпечує їх всім необхідним та навіть готує їжу. За участю сусідів складено акт від 13.02.2025, яким підтверджено, що з 25.11.2021 відповідач з дружиною та дітьми мешкає по [ADDRESS] .Вважає, що позивач безпідставно заявляє вимогу про стягнення аліментів у той час, коли батьки проживають з доньками, виховують їх та відповідач утримує матеріально. З огляду на те, що потреби дітей забезпечуються, позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів, має намір, на думку відповідача, задовольнити свої потреби. Посилається також на те, що не має наміру залишати родину і не бажає, щоб доньки, за ініціативи матері, змінювали своє місце проживання, робить все, щоб зберегти родину, а погіршення взаємовідносин між сторонами не є підставою про стягнення аліментів. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 23.04.2025 відмовлено представнику відповідача [PERSON] у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі про стягнення аліментів до набрання законної сили рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа-Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дітей. Суд, заслухавши вступне слово та пояснення сторін, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та оцінивши надані докази, приходить до наступного. [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.08.2013, мають неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . Сторони не заперечують, що шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу і стягнення аліментів у лютому 2025 . Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 08 квітня 2025 р. шлюб між сторонами розірвано. Сім`я [PERSON] проживає та зареєстрована в буд. [ADDRESS] , який належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Жовнір Я.В. та укладеного в період зареєстрованого шлюбу, зі згоди [PERSON] . За змістом ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч.1ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка ,дружини, батьків, дочки,сина;наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,виключних прав на результати інтелектуальної діяльності,корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи,якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір\~аліментного платежу\~суд враховую,\~що [PERSON] \~має задовільний\~стан здоров`я,\~ працює\~оператором ТОВ\~«Флєксс» з\~лютого 2024,\~має заробітну\~плату 29\~тис.\~грн.\~та в\~змозі,\~виходячи зі\~стану здоров`я\~та матеріального\~становища дітей\~і платника\~аліментів,\~виплачувати на\~утримання неповнолітніх\~доньок щомісячно\~1/3\~частину заробітку\~(доходу),\~але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доводи відповідача про те, що тільки він утримує дітей та надає їм кошти, оскільки проживає разом, а позивач не працює, тому вимоги матері дітей про стягнення аліментів є безпідставними , суд не приймає. Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказів про те, що діти знаходяться тільки на утриманні батька, матеріали справи не містять. Крім того, позивач стверджує, що має самостійний дохід, несе витрати на харчування, придбання необхідних речей, у тому числі і особистого вжитку, ліків та визначає першочергові витрати на доньок, оскільки весь час проводить з ними. Відмова у наданні їй допомоги з боку відповідача на дітей ставить її в залежність від його бажання здійснювати належне утримання постійно або періодично, його розмір, обґрунтування потреб доньок. Надання допомоги у добровільному порядку не впливає на стягнення аліментів у судовому порядку. Щодо аргументів відповідача про можливе нецільове використання позивачем аліментів суд зазначає наступне. Порядок здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину, затв. Наказом Міністерства соціальної політики України від 15.11.2018 № 1713 визначає процедуру здійснення контролю за цільовим витрачанням коштів на утримання дитини (аліментів) одним із батьків або іншим законним представником дитини, разом з яким вона проживає. Такий контроль здійснюють органи опіки та піклування шляхом проведення інспекційних відвідувань одержувача аліментів. Безпосереднє проведення інспекційного відвідування покладається на службу у справах дітей відповідної районної держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання одержувача аліментів. Підставою для проведення інспекційного відвідування одержувача аліментів є заява платника аліментів. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог , а позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved