Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

02.04.2025 [PERSON] від імені якої діє адвокат Ніколенко М.Є. звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис зареєстрований в реєстрі №12827, який посвідчений 17.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в сумі 18397,00 грн, а також судові витрати пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолом В.О. 14.01.2022 було відкрито виконавче провадження №68164787 на підставі виконавчого напису №12827, вчиненого 17.02.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з неї на користь ТОВ «Кошельо» заборгованості у сумі 18397,00 грн. Про наявність факту заборгованості перед ТОВ «Кошельок» вона дізналася у травні 2023 з мобільного додатку єдиного порталу державних послуг «Дія». Будь яких листів чи повідомлень від ТОВ «Кошельок» або приватного нотаріуса Золотих О.О. вона не отримувала. З заборгованістю перед ТОВ «Кошельок» позивач не погоджується. Вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватний нотаріус Золотих О.О. при його вчиненні не перевірив подані відповідачем документи відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою КМ України № 1172 від 29.06.1999. Ухвалою суд від 03.04.2025 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та одночасно витребувано належним чином завірені копії матеріалів вчиненого виконавчого напису №12827 від 17.12.2021 року про стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» у розмірі 18397,00 грн у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; витребувано у Київському державному нотаріальному архіві (код ЄДРПОУ 43030363, адреса: 03151, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 76-Г) копії матеріалів виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем та зареєстрованого в реєстрі за №12827 від 17.12.2021 року, щодо стягнення з [PERSON] грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» у розмірі 18397,00 грн; витребувано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №68164787 з примусового виконання виконавчого напису №12827 від 17.12.2021 року у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталія Олексійовича, що знаходиться за адресою: (49005, м. Дніпро, вул. Володимира Великого князя, 18-Б). Ухвалою суду від 03.04.2025 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса №12827 виданого 17.12.2021, який посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про звернення стягнення з [PERSON] на користь, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок», код ЄДРПОУ 40842831, заборгованості в сумі 18397,00 грн, до завершення розгляду даної судової справи судом та набрання рішенням суду законної сили. Відповідач, який належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Треті особи письмових пояснень на позовну заяву не надали. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, відповідно до норм ч. 10\~ст. 84 ЦПК України\~вважає за необхідне здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі кредитного договору № 3364406386-460941, укладеного 12.09.2021 між [PERSON] та ТОВ «Кошельок», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 17.12.2021 було вчинено виконавчий напис №12827, яким з позивача на користь ТОВ «Кошельок» стягнуто заборгованість у сумі 18397,00 грн (а.с.22). 14.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Біловолом В.О. відкрито виконавче провадження ВП №3364406386, де стягувачем у сумі 18397,00 грн є ТОВ «Кошельок», а боржником [PERSON] (а.с.17). На виконання ухвали Саксагнського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.04.2025 року витребувані судом документи третіми особами надані не були. Ухвала про витребування доказів ними не отримана та повернута з відмітками «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач також не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та, фактично, доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував. Відповідно до\~статті 3ЦКУкраїни\~загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Згідно з частинами 1, 3\~статті 13ЦПКУкраїни\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Захист цивільних прав\~це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1\~статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно частини першої статті\~15, частини першої статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом врегульовано статтями\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»,\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п. 1 Переліку документів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення нотаріусом виконавчого напису\~це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника\~це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, як така, що визначена імперативною нормою закону\~ст. 88\~Закону України «Про нотаріат». Вчинення нотаріусом виконавчого напису здійснюється за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який також має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис, як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими він звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~судом перевіряються доводи боржника в повному обсязі з метою встановлення того, чи на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Таким чином нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який йдеться в Переліку, чи подані всі передбачені Переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. З матеріалів справи не встановлено, що при вчиненні напису нотаріус отримав від відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери тощо), у зв`язку з чим в у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірними. Також приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченого пунктом 2.3 глави 16 Порядку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрованого в реєстрі за №12827 від 17.02.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Кошельок» заборгованості у розмірі 18397,00 грн таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою. Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги позивачем надано копію ордеру про надання правової допомоги, копію договору про надання правової допомоги №1/20/03 від 20.03.2025, копію Ату виконаних робіт №01 від 01.04.2025 до договору про надання правничої допомоги №1/20/03 від 20.03.2025, квитанція №01 від 28.03.2025 про оплату за договором про надання правової допомоги №1/20/03 від 20.03.2025, з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склали на загальну суму 10000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Враховуючи зазначене, суд вважає, що заявником документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат в частині сплати судового збору позивачем, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1211,20 грн та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 605,60 грн. Застосовані судом заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, застосовані ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.04.2025, продовжують діяти протягом 90 днів після набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного і

Outcome: approved