Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

16.01.2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Гірко П.А. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третіми особами залучені Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська І.Е., Харківська міська рада, і просить суд визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті [PERSON] , [INFO] , тривалістю у 3 місяці, починаючи з дати набрання судовим рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої Харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-2826, позивач є власником 1/2 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 29,2 кв. м., загальною площею 47,2 кв. м. Разом з тим, інша 1/2 частина вказаної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло належала [PERSON] , [INFO] , яка доводиться рідною бабою позивачу. [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла. Спадкоємцем першої черги за законом після [PERSON] є відповідач [PERSON] , яка є рідною дочкою [PERSON] . Позивач про смерть баби не знала, оскільки в цей час вже постійно проживала в Сполучених Штатах Америки. Відповідач через погані стосунки про цей факт також не повідомляла. 24.02.2022 року розпочалося повномасштабне вторгнення рф на територію України, активні бойові дії (особливо на території міста Харкова та Харківської області).У зв`язку з цим, позивач запросила відповідача до себе в Сполучені Штати Америки. Саме в період перебування в США відповідач повідомила позивачу, що [INFO] померла баба. Крім того, відповідач додатково повідомила, що бабуся [PERSON] залишила заповіт, відповідно до змісту якого належна їй частина квартири [ADDRESS] заповідається позивачу по справі.На підтвердження цього відповідач передала позивачу оригінал відповідного заповіту [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаніною Г.Б. за реєстровим № 1719.Таким чином, про складення [PERSON] зазначеного вище заповіту, як і про її смерть, позивач обізнана не була. Відтак, позивач, не знаючи про існування заповіту, вважала, що в будь-якому випадку не матиме права на спадкування після своєї баби [PERSON] . Однак, як вбачається з відповіді приватного нотаріуса від 23.11.2023 року за № 45/01-16, позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у прийнятті спадщини після померлої бабусі - [PERSON] . З огляду на викладене, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.01.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Призначено підготовче засідання. Клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Гірко Петра Артемовича про витребування доказів задоволено. Зобов`язано Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінську Ілону Едуардівну надати суду: відомості про те, хто звертався із заявою про прийняття спадщини, або відмову від спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , померлої [INFO] , актовий запис про смерть №7327. Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінською І.Е. суду надані копії матеріалів спадкової справи №19/2921 після померлої [INFO] [PERSON] 21.02.2024 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.03.2024 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору -\~Харківську міську раду (місцезнаходження: 61003, м. Харків, пл. Конституції, буд. 7). Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.05.2024 року позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задоволено. Визначено [PERSON] додатковий строк, тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.08.2024 року клопотання [PERSON] про поновлення процесуального строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду від 08.05.2024 року по цивільній справі №639/205/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини\~задоволено. Поновлено [PERSON] процесуальний строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.05.2024 року по цивільній справі №639/205/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Прийнято до провадження заяву представника відповідача [PERSON] [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 08.05.2024 року по цивільній справі №639/205/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини і призначено розгляд заяви в судовому засіданні. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.09.2024 року заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Прокоп`єва Костянтина Євгеновича про перегляд заочного рішення суду від 08.05.2024 року по цивільній справі №639/205/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від\~08.05.2024 року по цивільній справі №639/205/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини скасовано. Цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Харківського округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 26.09.2024 року на адресу суду за вх. №24192 від представника відповідача [PERSON] адвоката Прокоп`єва К.Є. надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що приблизно з 1985 року [PERSON] з урахуванням певних сімейних обставин постійно проживала разом з бабусею [PERSON] , а 02.11.1995 року [PERSON] взагалі була призначена піклувальником [PERSON] , що підтверджується відповідним рішенням Виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів м. Харкова від 02.11.1995 року №171/71. Тобто фактично [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] з 4 років та до досягнення нею 25 років - до моменту її від`їзду в США. Той факт, що позивач проживала разом із [PERSON] також підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2009 року на ім`я [PERSON] , яке міститься в матеріалах справи та була надана позивачем, де зазначена адреса реєстрації [PERSON] , а саме [ADDRESS] , тобто саме адреса проживання та реєстрації [PERSON] . Позивач [PERSON] знала про існування заповіту саме з дня його складення, а саме з 20.07.2001 року, оскільки оригінал вказаного заповіту з дня його складання знаходився саме у [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2009 року на ім`я [PERSON] на 1/2 частину вказаної квартири після смерті [PERSON] , [PERSON] на підставі заповіту від 20.07.2001 року, що посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Грішаніною Г.Б. є спадкоємицею вказаного майна. Тобто два заповіта від [PERSON] та [PERSON] (по 1/2 частині квартири) на [PERSON] було складено в один день 20.07.2001 року у одного і того ж нотаріуса Грішаніної Г.Б., при цьому, про один заповіт [PERSON] від [PERSON] , начебто, знала та отримала на підставі нього відповідне свідоцтво, а про інший від [PERSON] , начебто, не знала, що є абсурдним, при тому, що як один так і другий заповіт знаходились весь час у [PERSON] . Крім того [PERSON] постійно спілкувалась телефоном з бабусею [PERSON] за її життя та була добре обізнана про її стан здоров`я. [PERSON] за місяць до смерті [PERSON] , тобто приблизно на початку березня 2021 року приїздила до м.Харкова з США та знаходилась в м.Харкові приблизно один тиждень саме з метою попрощатися з бабусею, оскільки остання вже була в поганому стані. Під час приїзду [PERSON] в м.Харків в березні 2021 року вона повідомила [PERSON] про те, що не зважаючи на заповіт на 1/2 частину квартири, який знаходиться у неї, вона не буде претендувати на вказане майно. Крім того, в день смерті [PERSON] , а саме [INFO] [PERSON] телефонувала [PERSON] , яка знаходилась саме в квартирі [PERSON] , і яка і повідомила [PERSON] про смерть бабусі. Крім того,\~оскільки відповідач\~звернулась до\~приватного нотаріуса\~з заявою\~про відкриття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] , нотаріус маючі інформацію щодо існування вказаного заповіту на ім`я [PERSON] просила [PERSON] зв`язатися з [PERSON] та попросити її подати до нотаріуса відповідну заяву про те, що вона спадщину після смерті [PERSON] не прийняла та на неї не претендує. Вказану інформацію [PERSON] передала [PERSON] , і остання з метою підготовки проекту відповідної заяви 13.12.2021\~року з електронної пошти свого чоловіка [PERSON] надіслала скановану копію заповіту, який [PERSON] одразу переслала приватному нотаріусу Ліпінській І.Е. на електронну адресу. Між тим, 10.01.2021 року від чоловіка [PERSON] - [PERSON] надійшов на електронну пошту [PERSON] лист, в якому [PERSON] просить [PERSON] перевірити у нотаріуса правильність заяви [PERSON] , текст якої було додано до листа, та вказує, що якщо все вірно, то цю заяву завірять у нотаріуса та проставлять апостиль та відправлять разом з копією американського паспорту [PERSON] та документом про зміну прізвища з перекладом та апостилем. 26.01.2022 року від чоловіка [PERSON] - [PERSON] надійшов на електронну пошту [PERSON] ще один лист, в якому [PERSON] вказує, що перед тим, як він поїде ставити апостиль на документи, він просить перевірити правильність складання документів та вірність перекладу, а саме просить переконатися чи приймуть в Україні заяву від [PERSON] , якщо у заявника теж саме прізвище, що і у нотаріуса. При цьому, вказує, що не обов`язково повідомляти, що вони родичі. Також в зазначеному листі [PERSON] повідомляє, що разом з доданими до листа документами також відправить оригінал заповіту, що додатково підтверджує той факт, що заповіт знаходився у [PERSON] . Таким чином, доводи позивача про те, що вказаний заповіт весь час знаходився у [PERSON] і остання передала його позивачу лише в 2023 році під час перебування в США є такими, що направлені на введення суду в оману відносно дійсних обставин справи, та направленні на створенні штучних підстав для надання додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. В подальшому, після того, як [PERSON] майже 8 місяців прожила в США у [PERSON] , їх відносини погіршились та вже після від`їзду [PERSON] з США, [PERSON] вирішила все ж таки отримати спадщину після смерті бабусі, натомість в 2023 році строк звернення до нотаріуса з відповідною заявою від [PERSON] вже сплинув, що і зумовило її подати вказаний позов до суду, де з метою створення у суду уявлення про те, що вона начебто нічого не знала про смерть бабусі та про заповіт, було викладено повністю неправдиву інформацією з приводу дійсних обставин справи. Ухвалою Жовтневого\~районного суду\~м.\~Харкова від\~18.11.2024\~року клопотання\~представника відповідача\~ [PERSON] \~адвоката Прокоп`єва\~Костянтина Євгеновичапро\~витребування доказів\~у цивільній\~справі за\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] ,\~треті особи:\~Приватний нотаріус\~Харківського округу\~Харківської області\~Ліпінська Ілона\~Едуардівна,\~Харківська міська\~рада про\~визначення додаткового\~строку на\~прийняття спадщини\~ задоволено\~частково.\~Зобов`язано Головний\~центр обробки\~спеціальної інформації\~Державної прикордонної\~служби України\~(надати\~суду:\~інформацію про\~перетин державного\~кордону [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~РНОКПП:\~ [NUMBER] \~( [ADDRESS] )\~у період\~з 01\~січня 2021\~року по\~01.12.2021\~року,\~із зазначенням\~відомостей про\~дату та\~місце перетину\~державного кордону\~України,\~виїзд або\~в`їзд\~на територію\~України,\~в разі\~наявності -\~мету перетину\~державного кордону\~України із\~зазначенням дати\~і місця\~перетину державного\~кордону України.\~В іншій\~частині у\~задоволенні клопотання відмовлено. Витребувані докази надані на адресу суду. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.12.2024 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінська Ілона Едуардівна, Харківська міська рада про визначення додаткового строку на прийняття спадщини закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті. Заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Прокоп`єва Костянтина Євгеновича про виклик свідків задоволено. Викликано в судове засідання свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Гірко П.А. надав вступне слово, в якому просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на викладені у позові обставини і наголошуючи на віддаленості постійного місця проживання позивача в США і на принципі свободи заповіту. Представник відповідача [PERSON] адвокат Прокоп`єв К.Є. надав вступне слово, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на викладені у відзиві обставини, які свідчать про відсутність поважних причин у позивача, з яких вона пропустила строк на прийняття спадщини. Треті особи - приватний нотаріус ХМНО Харківської області Ліпінська І.Е. та представник Харківської міської ради у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази та допитавши свідків, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії рішення Виконавчого комітету Дзержинської районної ради народних депутатів м. Харкова від 02.11.1995 року №171/71 [PERSON] була призначена піклувальником [PERSON] , [INFO] , батьки якої померли. (т.1, а.с. 147, 198). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №7327 та підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 10.08.2023 року (т. 1 а.с.27). Отже, встановлений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини тривав з 08.04.2021 року по 08.10.2021 року. 29.09.2021 року [PERSON] , [INFO] , подала приватному нотаріусу Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінській І.Е. заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , надавши відповідне свідоцтво про народження (а.с.77-81), 29.09.2021 року нотаріусом заведена спадкова справа (т.1 а.с.87-89). Того ж дня нотаріус отримала інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) про наявність чинного заповіту, складеного [PERSON] і посвідченого Приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Грішаніною Г.Б. 02.07.2001 року (т.1 а.с.111). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, приватний нотаріус ХМНО Харківської області Ліпінська І.Е. 04.10.2021 року звернулась до Приватного нотаріуса ХМНО Грішаніної Г.Б. із запитом про наявність вказаного в довідці заповіту і надання його копії (т.1 а.с.92) В подальшому 02.12.2021 року приватний нотаріус ХМНО Харківської області Ліпінська І.Е. також звернулась до нотаріального архіву з запитом про наявність заповіту і надання його копії (т.1 а.с.99), але відповідь Харківського обласного державного нотаріального архіву від 02.12.2021 року свідчить про відсутність в архіві документів Приватного нотаріуса ХМНО Грішаніної Г.Б.(т.1 а.с.100). Згідно з наданою суду позивачем копією заповіту від 20.07.2001 року, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Грішаніною Г.Б., [PERSON] , [INFO] , на випадок її смерті робить розпорядження: належну їй на праві приватної власності частину квартири [ADDRESS] заповідає [PERSON] , 1980 року народження (т.1, а.с. 19) Аналогічна копія заповіту також надана відповідачем до відзиву при повторному розгляді справи (т.1 а.с. 150, 200). При цьому в наданих суду нотаріусом копіях матеріалів спадкової справи відсутній як текст заповіту, так і відповідні дані про повідомлення особи спадкоємця за заповітом. 22.11.2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ліпінською І.Е. отримана від [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON] ) заява, якою остання приймає спадщину після смерті бабусі [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] і залишила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гришаніною Г.Б. 20.07.2001 року за реєстровим №1719, яким належну на праві приватної власності частину квартири [ADDRESS] [PERSON] заповідає [PERSON] , 1980 року народження, що підтверджується заявою та копією заповіту. Заяву про прийняття спадщини підписано 11.10.2023 року [PERSON] в окрузі Лейк, штат Іллінойс, США де встановлено її особу за паспортом США та перевірені відповідні документи про зміну її прізвища [PERSON] на [PERSON] (т.1, а.с. 81-86). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2023 року за №45/01-16 приватним нотаріусом ХМНО Ліпінською І.Е. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у прийнятті спадщини після померлої бабусі [PERSON] , оскільки спадкоємець [PERSON] на час відкриття спадщини не проживала постійно з померлою за однією адресою та не подавала заяв про прийняття спадщини у передбачений законом строк (т.1, а.с. 25-26). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.12.2009 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої харківської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-2826, на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грішаніною Г.Б. 20 липня 2001 року і зареєстрованого в реєстрі за №1720, спадкоємицею зазначеного в заповіті в цілій частці майна [PERSON] , який помер [INFO] , є [PERSON] , зареєстрована в Україні за адресою: [ADDRESS] , та проживає в США, спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з 1/2 частини квартири [ADDRESS] . Реєстрація права власності за [PERSON] на вказану частку квартири підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (т.1, а.с.20-24). Копії письмових заяв від 24.01.2022 року, адресованих нотаріальній конторі від імені [PERSON] про те, що вона спадщину\~після смерті\~ [PERSON] \~не прийняла\~та на неї не претендує (т.1, а.с. 152, 155-156, 202, 205-206) були надані суду відповідачем разом з копією заповіту, але вказані заяви до нотаріальної контори не подавались, в матеріалах спадкової справи відсутні, містять дату поза межами строку на прийняття спадщини, отже не мають юридичного значення, як і копії електронного листування, безпосереднім учасником якого позивач [PERSON] не була, і достовірність якого викликає сумніви щодо дат такого листування, його безпосередніх авторів, змісту та додатків до електронний листів (т.1, а.с. 148-159, 199-210). З відповіді Головного центру обробки інформації Державної прикордонної служби від 28.02.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ( [ADDRESS] ) у період з 01.01.2021 року по 01.12.2021 року перетинала держаний кордону України 11.03.2021 року (В`їзд) та 18.03.2021 року (Виїзд), інша інформація відсутня (т.1, а.с. 245-246). У судовому засіданні допитана з її згоди в якості свідка відповідач [PERSON] повідомила, що [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) доводиться їй племінницею, яка проживала з 4 до 25 років з батьками відповідача, оскільки батьки [PERSON] загинули спочатку помер її батько, брат відповідача, а потім померла і матір. Отже в позові помилка відповідач доводиться позивачу не матір`ю, а тіткою. В 2001 році батьки відповідача, тобто її матір [PERSON] та вітчим вирішили залишити все майно за заповітом [PERSON] , оскільки вона народила дитину без чоловіка. Це було всім відомо в їх сім`ї. [PERSON] була зареєстрована з [PERSON] , але фактично проживала окремо. В 2006 році [PERSON] виїхала в Америку. В 2009 році помер вітчим і 1/2 спірної квартири залишив [PERSON] , яка приїхала до Харкова і вступила у спадщину. [PERSON] запрошувала матір до Америки, допомагала матеріально. В них були дуже добрі стосунки. Але у матері був рак шлунку 12 років. За місяць до її смерті в березні 2021 року [PERSON] приїхала до Харкова, щоб попрощатись з бабусею. Позивач та відповідач обговорювали питання спадщини, вирішили з квартирою, що вона їм буде належати навпіл. [PERSON] навіть хотіла залишити довіреність. В квітні 2021 року померла матір відповідача, про що по телефону повідомили [PERSON] . В вересні 2021 року відповідач почала оформляти спадщину і було необхідно отримати відмову для нотаріуса від [PERSON] . Нотаріус надіслала в електронному вигляді звернення. Відповідачу до опостилювання надсилалась заява для перевірки. Оригінал заповіту був в єдиному екземплярі у [PERSON] . В [PERSON] у [PERSON] чоловік юрист. Відповідач повідомила, що в серпні 2022 року під час війни вона приїздила до Америки, отримувала там соціальну допомогу, там її прийняла племінниця [PERSON] , яка добре забезпечена. В 2023 році відповідач повернулась з Америки в Україну, з позивачем все було у них добре, тому відповідач була здивована поведінкою позивача і цим позовом, оскільки до початку війни вони готували заяву про відмову від спадщини, але після початку війни все зупинилось. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що відповідач доводиться їй подругою з інституту з 1980 року, а також їй відомо, що позивач - племінниця подруги. Свідок знає сім`ю [PERSON] більше 40 років, всі їх стосунки, в тому числі що позивач [PERSON] змалечку проживала з матір`ю відповідача і була як донька бабусі. З [PERSON] позивач спілкувалась, коли приходила в гості до подруги. Бабуся розповідала багато про [PERSON] , її життя в Америці, раділа за неї. До смерті бабусі [PERSON] приїхала з Америки попрощатись з нею, але жила в цей час у відповідача. Свідок знала від подруги, що вони домовились поділити квартиру між собою. Взагалі [PERSON] до від`їзду в [PERSON] була не дуже влаштована вийшла заміж, народила дитину, розлучилась, а потім знов вийшла заміж. Після смерті бабусі позивач і відповідач спілкувались по телефону. Свідок [PERSON] повідомив, що він доводиться колишнім чоловіком відповідачу, з якою вони розірвали шлюб приблизно 8 років тому. У зв`язку з цим свідкові відомо про стосунки, які склались в сім`ї його колишньої дружини [PERSON] , зокрема, він знайомий з племінницею позивачем [PERSON] , яка з дитинства проживала з батьком та матір`ю його дружини. [PERSON] виросла та виїхала до США. Тесть помер в 2009 році, була оформлена спадщина за заповітом після його смерті. Теща померла в 2021 році. Свідок підтримує стосунки з колишньою дружиною - відповідачем і спілкувався з відповідачем в день смерті її матері, знає, що в цей день дзвонили [PERSON] . Також він був присутній на похованні. Свідкові відомо, що по заповіту батьки його колишньої дружини залишили квартиру для онуки [PERSON] , оскільки вона їм була як донька. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до пункту 4 частини 2\~статті 43 ЦПК України\~учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Згідно ч. 1, п.п. 8 ч. 2\~ст. 16 ЦК України,кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.\~1,2\~ст.\~1269\~ЦК України,\~спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~до нотаріальної\~контори заяву\~про прийняття\~спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Статтею 1273 ЦК України передбачено право на відмову від прийняття спадщини. Так, с падкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу.\~Заява про\~відмову від\~прийняття спадщини\~подається нотаріусу\~або в\~сільських населених\~пунктах -\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування за\~місцем відкриття\~спадщини. Відмова\~від прийняття\~спадщини є\~безумовною і\~беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Відповідно до\~ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. В\~постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно з п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди дослужуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі\~№ 127/12911/18. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п.2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5\~вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п.3.5. гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Виходячи зі змісту\~ст. 1272 ЦК України\~позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. У постанові від 28.03.2022 року по справі №750/2158/21 Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту викладені правові позиції також у постановах Верховного Суду від 25.03.2020 року у справі №642/2539/18-ц, від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17, від 28.10.2019 року у справі №761/42165/17, від 06.06.2018 року у справі №315/765/14-ц. Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні запроваджено воєнний стан з 5:30 год. 24.02.2022 року. З огляду на вказані положення закону і судову практику, оцінюючи досліджені докази, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] закінчився 08.10.2021 року. У вказаний законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, як спадкоємець першої черги за законом, звернулась до нотаріуса відповідач [PERSON] . Про існування заповіту на ім`я позивача [PERSON] позивач дізналась вже після того, як сплинув строку на прийняття спадщини, оскільки постійно проживає в США та має паспорт США, і звернулась до нотаріуса з відповідною заявою, підписаною нею 11.10.2023 року також в США, яка отримана нотаріусом лише 22.11.2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку. Враховуючи наведені обставини, а саме віддаленість постійного місця проживання позивача, яке знаходиться в США, факт прийняття спадщини спадкоємцем за законом і необізнаність позивача про наявність чинного заповіту на її ім`я, враховуючи принцип свободи заповіту, а також відсутність письмової згоди спадкоємця, яка прийняла спадщину, на подання позивачем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, суд вважає причини пропуску строку позивачем на подання такої заяви поважними і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. При цьому суд враховує, що всі надані відповідачем письмові докази під час повторного розгляду справи за участю відповідача стосуються доведення наявності наміру у позивача відмовитись від спадщини, однак такі докази, в тому числі електронні листи датовані поза межами строку на прийняття спадщини, отже не мають юридичного значення, і не доводять дійсні наміри позивача. При цьому дані про зміст чинного заповіту відсутні навіть в матеріалах спадкової справи, наданої суду, отже позивач нотаріусом про наявність заповіту не повідомлялась. При цьому суд також звертає увагу на те, що до матеріалів справи надані копії заповіту від 20.07.2001 року № 1719, а нотаріусом отримано довідку з реєстру про наявність чинного заповіту від 02.07.2001 року №1719, що покладає на нотаріуса обов`язок додаткового з`ясування всіх обставин в межах наданих повноважень для вирішення питання при оформленні спадкових прав. Факт приїзду позивача в Україну за місяць до смерті спадкодавця не підтверджує тих обставин, що позивач була повідомлена про смерть спадкодавця, яка настала вже після її від`їзду. Показання відповідача як свідка суд оцінює критично, оскільки відповідач є заінтересованою особою і має відповідні майнові претензії до позивача. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] описують лише гарні стосунки, які склались між спадкодавцем та позивачем, що ніким не заперечувалось. При цьому вони не були безпосередніми свідками розмови, в якій відповідач повідомила позивача про смерть [PERSON] . Отже суд приходить до висновку, що належні, достовірні і достатні докази про повідомлення позивача, яка постійно проживає в США, як про смерть спадкодавця так і про наявність чинного заповіту саме під час строку на прийняття спадщини після смерті [PERSON] відповідачем не надані. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і вважає за необхідне позов задовольнити і визначити [PERSON] додатковий строк, тривалістю 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). На підставі викладеного та

Outcome: approved