Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ»), від імені та в інтересах якого діє представниця Дараган Ю.О., звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Кредитним договором № 100863476 в розмірі 22 936,50 грн, з яких: - 5 400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 16 942,50 грн сума заборгованості за відсотками; - 594,00 грн сума заборгованості за комісією; за Кредитним договором № 2668024 в розмірі 3 101,94 грн, з яких: - 600,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2 501,94 грн сума заборгованості за процентами. У позові зазначає, що 11 грудня 2021 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 100863476, в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, згідно з яким кредитні кошти надавалися позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. Також вказує, що 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, що вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу від 16.07.2024, позивач зазначає, що набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 936,50 грн. 08 грудня 2021 року ТОВ «Лінеруа Україна» та [PERSON] уклали кредитний договір №\~2668042, за допомогою ІТС Товариства, доступ до якого здійснюється через Веб-сайт чи Мобільний додаток, згідно з яким кошти переховувалися у безготівковій формі на платіжну картку клієнта. Вказує, що 11.08.2023 між ТОВ «Лінеруа Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладено Договір факторингу № 11082023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеруа Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеруа Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників від 11.08.2023 (позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 3101,94 грн). Звертає увагу суду і на те, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій, а також не отримано коштів у рахунок погашення існуючої заборгованості за вказаними договорами ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» ні на рахунки попередніх кредиторів, а тому просить стягнути існуючу заборгованість за рішенням суду. Також просить стягнути із відповідача понесені судові витрати у справі. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Вказана вище позовна заява 11.02.2025 засобами поштового зв`язку надійшла на розгляд Першотравневого районного суду м.\~Чернівці. Суддя Першотравневого районного суду м.\~Чернівці Скуляк І.А. ухвалою від 25.03.2025 передав позовну заяву на розгляд Садгірського районного суду м. Чернівці. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2025 справа передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А. Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С.А. ухвалою від 16.04.2025, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача у справі, прийняв зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи визначив провести в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України, з викликом сторін, судове засідання призначив на 15.05.2025. Заходів спрямованих на забезпечення доказів не вживалось, як і заходів щодо забезпечення позову. Зупинення і поновлення провадження не здійснювалося. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак у позові просив розгляд справи провести за його відсутності, а у випадку неявки відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, за адресою реєстрації та шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду. Жодних клопотань від нього не надходило, як і відзиву на позов. Суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, оскільки у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та долучені до неї докази, надавши їм відповідну оцінку, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що 11 грудня 2021 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали Договір про споживчий кредит № 100863476, за яким кредитодавець зобов`язався на умовах визначених Договором, на строк 15 днів (з 11.12.2021), надати позичальнику грошові кошти у сумі 5\~400, 00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін до 26.12.2021. За цим Договором загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії(без врахування тіла кредита) складають 1606,50 грн в грошовому виразі та 56,430.00 відсотків річних у процентному значенні. Проценти за користування кредитом: 1012,50 грн нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна процентна ставка становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5, п.1.6 Договору). Відповідно до п. 1.5.1 комісія за надання кредиту визначена у розмірі 594 грн. У Додатку № 1 до Договору позики міститься графік платежів за договором. Відповідно до п. 6.1 Договору цей Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний через сайт чи мобільний застосунок. Договір підписаний відповідачем в електронній формі одноразовим ідентифікатором. Також суду надано Паспорт споживчого кредиту № 100863476, що містить інформацію про умови кредитування та вартості кредиту, яка надавалася позичальнику до підписання договору. Відповідно до даних Платіжного доручення 36434623 від 11.12.2021 ТОВ «Мілоан» перерахував на рахунок [PERSON] кошти у розмірі 5\~400 грн за договором №\~100863476. Судом встановлено і те, що 16 липня 2024 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали Договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, які вказані у Реєстрі боржників. До матеріалів справи позивач долучив Акт прийому-передачі Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором факторингу № 16072024 від 16.07.2024 та витяг із Реєстру Боржників від 16 липня 2024 року, відповідно до яких фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримав право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 100863476 на суму 22\~936,50 грн, з яких: 5 400,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 16 942,50 грн сума заборгованості за відсотками, 594,00 грн сума заборгованості за комісією. Згідно із розрахунку заборгованості за Кредитним договором №10086347, який наданий ТОВ «Мілоан», не погашена заборгованість [PERSON] складається з: 5\~400,00 грн. тіло кредита; 16 942,50 грн проценти, 594,00 грн комісія. Кредитор ТОВ «ФК «ЄАПБ», з моменту отримання права вимоги, не здійснював нарахування штрафних санкцій, а доказів сплати коштів боржником у рахунок погашення заборгованості матеріал справи не містять. Судом встановлено і те, що 08 грудня 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] уклали Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №\~2668024, за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через Вебсайт або мобільний додаток, у порядку Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписаний [PERSON] електронним підписом. Відповідно до умов договору Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту 600 грн, строк кредиту 360 днів, періодичність сплати процентів кожні 8 днів, стандартна процентна ставка 1,99 % в день, орієнтовна реальна річна процентна ставка 84\~471,83 % річних. Відповідно до п.2.1 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. У Додатку №\~1 до Договору міститься таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта до реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Також ТОВ «Лінеура Україна» надавав [PERSON] для ознайомлення паспорт споживчого кредиту із умовами кредитування. Відповідно до даних листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» №1-2902 від 29.02.2024 останнє повідомляє, що згідно із Договору на переказ коштів, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 08.12.2021 успішно перераховано кошти у сумі 600 грн на платіжну картку клієнта [NUMBER] , номер транзакції [NUMBER] . Також судом встановлено і те, що 11 серпня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», уклали Договір факторингу №\~11082023, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, які вказані у Реєстрі боржників. Суду надано копію Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №\~11082023 від 11.08.2023 та витяг із Реєстру Боржників за Договором факторингу № 11082023 від 11.08.2023, відповідно до яких фактор ТОВ «ФК «ЄАПБ» отримав від клієнта ТОВ «Лінеура Україна» право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2668024 на суму 3101,94 грн, з яких: 600,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2501,94 грн сума заборгованості за процентами. Також до матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за Договором №\~2668024 від 08.12.20214, станом на 11.08.2023, відповідно до якого станом на 28.02.2025 у [PERSON] наявна не погашена заборгованість за договором у розмірі 3101,94 грн, з яких: 600,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2501,94 грн сума заборгованості за процентами. Вказаний розрахунок підтверджує, що ТОВ «ФК «ЄАПБ», з моменту отримання права вимоги, не здійснював нарахування штрафних санкцій. Доказів сплати боржником коштів у рахунок погашення заборгованості у матеріалах справи немає. Суду надані копії документів на підтвердження повноважень позивача та його представника. Вирішуючи заявлені вимоги, суд враховує такі правові положення. Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачені підстави заміни кредитора у зобов`язанні в тому числі через передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦПК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Суду надані відповідні документи на підтвердження переходу права вимоги до відповідача [PERSON] , як боржника, за кредитним договором № 100863476 від 11.12.2021 та кредитним договором № 2668024 від 08.12.2021. Отже позивач, як новий кредитор отримав право вимоги до боржника [PERSON] за вказаними кредитними договорами, а доказів визнання недійсними договорів факторингу №16072024 від 16.07.2024 та № 11052023 від 11.08.2023, на підставі яких позивач отримав право вимоги до боржника, суду не надано та не заперечено правомірність їх укладення. Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором № 100863476 від 11.12.2021 та кредитним договором № 2668024 від 08.12.2021, яка не погашена відповідачем. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона\~- підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ч.12 ст. 11 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У п.6 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір, що укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що вказано також у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 та від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму згідно зі ст.625 ЦК України. Тобто, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Так,\~позивач належними\~доказами підтвердив\~факт укладення кредитного договору №\~100863476 від 11.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем, а також кредитного договору № 2668024 від 08.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем, а також досягнення згоди сторонами під час їх укладення з питань основних умов кредитування. Також такі договори підписані сторонами із застосуванням електронного підпису, що не заборонено положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Укладені між сторонами договори є обов`язковим до виконання. Відповідач не надав суду допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він не укладав з ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Лінеура Україна» вказані вище кредитні договори. Також суд вважає, що позивач довів долученими доказами факт перерахування коштів на рахунок відповідача, на виконання умов кредитних договорів. Однак у порушення умов кредитних договорів, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач свої зобов`язання не виконав, а саме не здійснив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договорами порядку та в строки, у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором № 100863476 від 11.12.2021 у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 22936,50 грн (з яких: 5400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 16942,50 грн - сума заборгованості за відсотками) та кредитним договором № 2668024 від 08.12.2021 в розмірі 3101,94 грн (з яких: 600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу та 2501,94 грн - сума заборгованості за процентами). Розмір заборгованості підтверджений відповідними розрахунками, які не спростовані відповідачем. Доказів на підтвердження повної чи часткової оплату боргу не надано. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і їх підлягають до задоволення, а з відповідача на користь позивача потрібно стягнути вказану вище заборгованість за кредитними договорами, підтверджену долученими розрахунками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн 00 коп, який, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки суд задовольнив позовні вимоги. На підставі ст.ст. 42, 61 Конституції України, ст.ст.2, 15, 207, 526, 530, 536, 546, 549, 610- 612, 625, 633-634, 1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved