Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

І. Описова частина 1. Стислий зміст позовної заяви 06 січня 2025 року [PERSON] звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , в якому просив змінити розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , за судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2024 року (справа № 607/11605/24), в розмірі (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та змінити аліменти на розмір у твердій грошовій сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1 - 9). В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 25 квітня 2014 року сторони уклали шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2021 року (справа № 607/15121/21). У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2024 року (справа № 607/11605/24), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що згідно судового наказу та виконавчого листа з нього стягують аліменти в розмірі 25 % від його доходів на користь відповідача, звертає увагу суду, що така сума аліментів є завеликою та порушує його права. Позивач підкреслює, що його колишня дружина також повинна матеріально забезпечувати їхню спільну дитину, проте, згідно характеристики Тернопільської філії громадської спілки «Міжнародна Антинаркотична Асоціація» від 18 червня 2024 року, [PERSON] проходить курс психо-соціальної допомоги, і під час проходження цієї допомоги, остання не проживає разом з дитиною, а вихованням дитини займається бабуся [PERSON] , матір відповідачки, яка проживає за тією самою адресою. Крім того, автор позовної заяви посилається на те, що на його утриманні перебуває його матір пенсійного віку, яка потребує його фінансової підтримки на лікування та проживання, оскільки є непрацездатною, він має травму у вигляді консолідованого перелому правого наколінника з наявністю частини металевої конструкції, посттравматичного деформуючого артрозу правого колінного суглоба 1 ст. Тому [PERSON] потребує щомісячного оздоровлення та лікування, що впливає на його щомісячні витрати. У зв`язку з чим, просить зменшити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 гривень, яких буде достатньо, щоб не порушувати права дитини. 2. Стислий зміст відзиву, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив Відповідач [PERSON] своїм правом на відзив, що передбачене статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не скористалася. 3. Процесуальні дії та хронологія руху справи в суді Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 січня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 32, 33). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 0610221735938, № 0610226191340, № 0610232712875 (а.с. 41, 42, 59), утім суд бере до уваги, що останній подав заяви про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав у повному обсязі, з мотивів наведених у позовній заяві та просив позов задовольнити (а.с. 35, 55). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила та просила відмовити. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи. ІІ. Мотивувальна частина 1. Фактичні обставини встановлені судом. 23 квітня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 листопада 2021 року (справа № 607/15121/21) - розірвано (а.с. 12, 13). У цьому шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , відповідний актовий запис № 26, видане виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (а.с. 11). Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2024 року (справа № 607/11605/24), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14, 15). Тернопільська філія громадської спілки «Міжнародна Антинаркотична Асоціація» надала характеристику № 38/01 від 18 червня 2024 року щодо [PERSON] , відповідно до якої [PERSON] займає активну позицію серед одужуючих людей, відвідує всі заходи без винятку, такі як письмові роботи, психотерапії, інформаційні блоки для ХЗЛ, відвідує особисті консультації психолога, ділиться роздумами на майбутнє в яких присутні плани на створення сім`ї і продуктивне життя без вживання психо-активних речовин. Роксолана виконує всі правила центру і активно бореться за дисципліну в групі одужуючих. Негативних ситуацій за термін перебування не було (а.с. 16). У матеріалах справи наявне направлення № 98 від 29 липня 2024 року на консультацію до травматолога у ВМКЦ ПР м. Одеса військовослужбовця в/ч [NUMBER] , старшого солдата [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Відповідно до огляду у поліклінічному відділенні у лікаря [PERSON] від 11 вересня 2024 року, [PERSON] , 1991 року народження, встановлено діагноз у вигляді консолідованого перелому правого наколінника з наявністю частини металевої конструкції, посттравматичного деформуючого артрозу правого колінного суглоба 1 ст. Наслідки травми 2023 року у вигляді консолідуючого перелому акроміального кінця правої ключиці з больовим синдромом та тимчасовим порушенням функції. Рекомендовано: направити на ВЛК для визначення придатності до військової служби (а.с. 17). [PERSON] є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серії [NUMBER] , виданого Управлінням персоналу штабу військової частини [NUMBER] від 05 липня 2024 року (а.с. 21). [PERSON] , [INFO] , - мати позивача, є пенсіонером, вид пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , серія [NUMBER] від 12 травня 2010 року, термін дії: довічно (а.с. 19). [PERSON] долучено квитанції про купівлю ноутбука, сумою 33 999 гривень, а також, переказ коштів [PERSON] , призначення платежу: [PERSON] , на загальну суму 6 980 гривень (а.с. 47 - 54). Згідно відповіді № 1353534 від 06 травня 2025 року з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з 1 кварталу 2024 року по 4 квартал 2024 року становить 617 892,02 гривні. 2. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків (частина друга); сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина третя). Сімейний кодекс України (далі - СК України) визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів (частина перша статті 1). Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень частин першої - третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (див. постанову Верховного Суду від 15 вересня 2021 року, справа № 364/1139/19). Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої статті 181 СК України). За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, справа №6-143цс13). Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 червня 2024 року (справа № 607/11605/24) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі (однієї чверті) усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, сформульовані у постанові від 11 березня 2020 року (справа № 759/10277/18) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції ООН про права дитини 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається саме в інтересах дитини в судовому порядку. Судом встановлено, що матеріальний і сімейний стан позивача [PERSON] не змінився, не доведено, що на його утриманні перебувають інші особи, та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про погіршення його матеріального стану. Так, вказівка у позовній заяві на те, що на його утриманні перебуває його матір [PERSON] , підтверджується лише копією пенсійного посвідчення, однак наявність пенсійного посвідчення не обов`язково означає, що особа перебуває на утриманні. Перебування на утриманні має місце тоді, коли особа не має самостійного джерела доходів і живе за рахунок іншої особи (утримувача). Утім, позивач не надав достатніх доказів цього. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як вбачається з позовної заяви позивач просить зменшити розмір аліментів, фактично змінивши спосіб стягнення аліментів з 1/4 частини доходу на тверду грошову суму. Однак, законодавством передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду лише за позовом одержувача аліментів, а не платника. Згідно з частиною першою статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд зазначає, що [PERSON] як одержувач аліментів на дитину заперечувала щодо зміни способу їх стягнення. ІІІ. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, надавши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та об`єктивному з`ясуванні усіх обставин справи, суд дійшов висновку, що законодавством не передбачено право позивача, який є платником аліментів, змінювати спосіб стягнення аліментів, лише отримувач аліментів наділений таким захистом, а тому суд не має підстав задовольнити відповідну вимогу позивача; позивачем не доведено належними доказами, що у нього суттєво погіршився матеріальний стан, а також, що на його утриманні перебувають інші особи, тож у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи той факт, що у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів відмовлено в повному обсязі, судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed