Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до Спеціалізованої школи №94 «ЕЛЛАДА» Печерського району м. Києва про визнання незаконним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення. Позовна заява вмотивована тим, що 19.01.2024 року було винесено наказ про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності як вчителя новогрецької мови, вмотивований посиланням на інструкцію з ведення класного журналу учнів 5-11 (12) класів загальноосвітніх навчальних закладів, яка затверджена Наказом МОН 03.06.2008 №496. Позивачка послалась, що її особисто не було ознайомлено з правилами внутрішнього трудового розпорядку та з Положенням про оцінювання навчальних досягнень учнів спеціалізованої школи №94 "ЕЛЛАДА" Печерського району міста Києва від 29.08.2023 року, тому посилання в оскаржуваному наказі на невиконання позивачкою вимог даного положення є неправомірним, що саме по собі є обставиною, достатньою для визнання оспорюваного наказу незаконним, а тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою від 30.04.2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 19.07.2024 року через систему Електронний суд на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого сторона відповідача просила суд проводити розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі посилалась на те, що оскаржуваний наказ прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні передбачені законом підстави для його скасування. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді від 06.08.2024 року було задоволено клопотання представниці відповідача - адвокатки Бойко Н.В. про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. 28.11.2024 від представника позивачки - адвокатки Прийми М.О. надійшло клопотання про витребування доказів від Спеціалізованої школи № 94 "ЕЛЛАДА" Печерського району міста Києва. Ухвалою суду від 20.01.2024 року було частково задоволено вище вказане клопотання та витребувано від Спеціалізованої школи № 94 "ЕЛЛАДА" Печерського району міста Києва належним чином засвідчені копії витребуваних документів. 28.01.2025 через систему Електронний суд на адресу суду надійшла заява від представника відповідача про неможливість подати витребувані ухвалою суду докази. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У судовому засіданні від 30.04.2025 року позивачка та її представниця - Прийма М.О. підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представниця відповідача - Бойко Н.В. категорично заперечувала проти позовних вимог та просила суд залишити їх без задоволення. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Судом встановлено, що наказом директора Спеціалізованої школи №94 «ЕЛЛАДА» Печерського району м. Києва Кузьменко В.Є. «Про прийняття на роботу» від 23 серпня 2019 року за № 73- К [PERSON] прийнято на роботу з 29 серпня 2019 року на посаду вчителя новогрецької мови з тижневим навантаженням 24 години. Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитись до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Ст. 147 КЗпП України установлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Відповідно до вимог ч.3 ст.149 КзпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Як вбачається з матеріалів справи, 29 серпня 2019 року [PERSON] була ознайомлена з правилами внутрішнього розпорядку Спеціалізованої школа №94 «ЕЛЛАДА» Печерського району м. Києва про що розписалася в Журналі ознайомлення з правилами внутрішнього розпорядку Спеціалізованої школа №94 «ЕЛЛАДА» Печерського району м. Києва. 03 вересня 2019 року [PERSON] була ознайомлена з посадовою інструкцією учителя №12 Спеціалізованої школа №94 «ЕЛЛАДА» Печерського району м. Києва та отримала екземпляр цієї інструкції, про що також розписалася. Пунктами 3.10, 3.13, 13.16 посадової інструкції учителя №12 Спеціалізованої школи №94 «ЕЛЛАДА» Печерського району м. Києва визначено, що вчитель виконує такі посадові обов`язки: «Веде в установленому порядку класну документацію, здійснює поточний контроль за відвідуванням та успішністю учнів за прийнятою в школі системою. Виставляє оцінки в класний журнал відповідно до Інструкції з ведення класних журналів 5-11(12)-х класів загальноосвітніх навчальних закладів, затвердженою наказом Міністерства освіти і науки від 03.06.2008 №496, своєчасно подає адміністрації школи звітні дані. Дотримується Статуту і Правил внутрішнього розпорядку школи, інших локальних правових актів школи Бере участь у роботі педагогічної ради школи і нарадах, які проводяться адміністрацією школи.» 28 серпня 2020 року на засіданні педагогічної ради Спеціалізованої школи №94 «ЕЛЛАДА» Печерського району м. Києва, було схвалено Положення про педагогічну раду Спеціалізованої школа №94 «ЕЛЛАДА» Печерського району м. Києва. Пунктом 2.2. цього Положення встановлено, що до складу педагогічної ради входить весь педагогічний колектив школи. Розділом 7 цього Положення визначено, що члени педагогічної ради мають знати Положення про педагогічну раду. Незнання або нерозуміння норм цього Положення не є виправданням невиконання обов`язків учасниками освітнього процесу. Участь у роботі педагогічної ради її членів є обов`язковою. Таким чином, [PERSON] , будучи членом педагогічного колективу, входила до складу педагогічної ради спеціалізованої школи №94 «ЕЛЛАДА» Печерського району м. Києва та відповідно до протоколу №6 засідання педагогічної ради спеціалізованої школи №94 «ЕЛЛАДА» Печерського району м. Києва, яке відбулося 28 серпня 2023 року була присутня на цьому засіданні. Доказів того, що позивачка була відсутньою на засіданні педагогічної ради спеціалізованої школи №94 «ЕЛЛАДА» Печерського району м. Києва, яке відбулося 28 серпня 2023 року, суду не надано. Як зазначила суду представник відповідача, строки, порядок та критерії оцінювання навчальних досягнень учнів спеціалізованої школи № 94 «ЕЛЛАДА» Печерського району м. Києва врегульовано нормативно- правовими актами - Інструкцією з ведення класного журналу учнів 5-11(12)-х класів загальноосвітніх навчальних закладів, затвердженою наказом МОН від 03.06.2008 №496; Методичними рекомендаціями щодо оцінювання результатів навчання учнів 1-4 класів закладів загальної середньої освіти, затвердженими наказом МОН від 13.07.2021 № 813; Методичними рекомендаціями щодо оцінювання навчальних досягнень учнів 5-6 класів, які здобувають освіту відповідно до нового Державного стандарту базової середньої освіти, затверджені наказом МОН від 01.04.2022 № 289; Критеріями оцінювання навчальних досягнень учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти, затверджених наказом Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 13.04.2011 №329; Положенням про оцінювання навчальних досягнень учнів спеціалізованої школи №94 «Еллада» Печерського району м. Києва. Так пунктом 3.2 Інструкції з ведення класного журналу учнів 5-11(12)-х класів загальноосвітніх навчальних закладів, затвердженою наказом МОН від 03.06.2008 №496 визначений такий порядок виставлення оцінок до класного журналу: «Поточна оцінка виставляється до класного журналу в колонку з надписом, що засвідчує дату проведення заняття, коли здійснювалося оцінювання учня (учениці). Тематична оцінка виставляється до класного журналу в колонку з надписом "Тематична без дати". При виставленні тематичної оцінки враховуються всі види навчальної діяльності, що підлягали оцінюванню протягом вивчення теми. При цьому проведення окремої тематичної атестації при здійсненні відповідного оцінювання не передбачається. Якщо учень (учениця) був(ла) відсутній(я) на уроках протягом вивчення теми, не виконав(ла) вимоги навчальної програми, у колонку з надписом Тематична виставляється н/а (не атестований(а)). Тематична оцінка не підлягає коригуванню. Семестрова оцінка виставляється без дати до класного журналу в колонку з надписом I семестр, II семестр. Семестрове оцінювання здійснюється на підставі тематичних оцінок. При цьому мають враховуватися динаміка особистих навчальних досягнень учня (учениці) з предмета протягом семестру, важливість теми, тривалість її вивчення, складність змісту тощо. Якщо учень (учениця) був(ла) відсутній(я) на уроках протягом семестру, у відповідну клітинку замість оцінки за I семестр чи II семестр виставляється н/а (не атестований(а)). Семестрова оцінка може підлягати коригуванню. Скоригована семестрова оцінка виставляється без дати у колонку з надписом Скоригована поруч із колонкою I семестр або II семестр. Колонки для виставлення скоригованих оцінок відводяться навіть за відсутності учнів, які виявили бажання їх коригувати. У триденний термін після виставлення семестрової оцінки батьки (особи, які їх замінюють) учнів (вихованців), які виявили бажання підвищити результати семестрового оцінювання або з певних причин не були атестовані, звертаються до керівника загальноосвітнього навчального закладу із заявою про проведення відповідного оцінювання, у якій мотивують причину та необхідність його проведення.Наказом керівника загальноосвітнього навчального закладу створюється комісія ускладі голови (керівник навчального закладу або його заступник) та членів комісії: голови методичного об`єднання, вчителя, який викладає предмет у цьому класі, а також затверджується графік проведення оцінювання. Коригування семестрового оцінювання проводиться не пізніше п`яти днів після подання заяви. За результатами оцінювання видається відповідний наказ керівника навчального закладу. Скоригована семестрова оцінка за I семестр виставляється до початку II семестру, за підсумками II семестру - не пізніше 10 червня поточного навчального року.»Положенням про оцінювання навчальних досягнень учнів спеціалізованої школи №94 «ЕЛЛАДА» Печерського району м. Києва передбачено, що оцінювання школярів 7-11 класів здійснюється за Критеріями оцінювання навчальних досягнень учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти. Складниками системи підсумкового оцінювання навчальних досягнень школярів є: тематичне оцінювання, де враховуються всі види навчальної діяльності, які оцінювались протягом вивчення відповідної теми. Окрема атестація, як правило, не проводиться. Та семестрове оцінювання, яке здійснюється на підставі тематичних оцінок, також має враховуватись динаміка особистих навчальних досягнень учня з предмета протягом семестру, важливість теми, тривалість її вивчення, складність змісту тощо. Також річне оцінювання, що здійснюється на підставі семестрових або скоригованих семестрових оцінок і є не обов`язково їхнім середнім арифметичним. У 2023-2024 навчальному році навчальні заняття для учнів 5-11 класів організовуються за семестровою системою: І семестр - з 01 вересня по 22 грудня 2023 року (16 тижнів - 76 день), ІІ семестр - з 08 січня по 31 травня 2024 року (19 тижнів - 99 днів). Як вбачається з доповідної записки класного керівника 7-Б класу Карпенко Ю.В. від 29.12.2023 вчитель новогрецької мови [PERSON] станом на 29.12.2023 не виставила семестрові оцінки дітям 7-Б класу, що не дає можливості класному керівнику заповнити табелі. Відповідно до доповідної записки заступника директора з навчально-виховної роботи Кулевської В.О. від 10 січня 2024 року під час перевірки журналів 09 січня 2024 року було виявлено, що [PERSON] не виставила семестрові та тематичні оцінки у класах, де викладає. Також вчитель не ліквідувала недоліки, на які було вказано під час попередньої перевірки. Як вбачається з роздрукованих позивачем класних журналів 5-а, 7-б та 9-б класів (витяги з яких додані до матеріалів справи) позивачкою [PERSON] станом на 10 травня 2024 року не виставлено тематичних оцінок - що в свою чергу призвело до затримки виставлення семестрових оцінок, які мають виставлятися на підставі тематичних оцінок. Як пояснила суду представниця відповідача, в класному журналі 5-а класу семестрові оцінки за І семестр 2023-2024 року виставлені за 12-бальною шкалою, яка згідно рішення педагогічної ради від 29.08.2023 в електронному журналі 5 класу до початку ІІ семестру 2023-2024 року була ще недоступна, а стала застосовувалася для роботи тільки після 08.01.2024 року. У своїй Пояснювальній записці від 17 січня 2024 року [PERSON] визнала факт, що вона не виставила вчасно оцінки за І семестр 2023 року, однак пояснила це тим, що її власний ноутбук, який вона використовувала у робочих цілях, був несправний і знаходився на ремонті. Разом з тим, доказів того, що власний ноутбук позивачки, який вона використовувала у робочих цілях, був несправний і знаходився на ремонті, а також що до 17 січня 2024 року вчитель новогрецької мови [PERSON] зверталася до адміністрації школи з будь-якими заявами щодо необхідності забезпечення її комп`ютером для виконання нею трудових обов`язків, суду не надано. Таким чином, з урахуванням встановленого факту порушення трудової дисципліни позивачкою, відповідачем було застосовано до [PERSON] передбачене статтею 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення у вигляді догани, згідно з Наказом №06-К від 19.01.2024 . Аналізуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що позивачці було достеменно відомо, що саме до її посадових обов`язків входить належне оцінювання учнів відповідно до нормативно-правових актів міністерства освіти та локальних нормативних актів школи, і що вона мала здійснювати семестрове оцінювання учнів на підставі тематичних оцінок, та щоб батьки учнів мали можливість реалізувати своє право на коригування семестрових оцінок, мала виставити усім учням в журналах 5-а, 7-б, 9-б класів семестрові оцінки за І семестр 2023-2024 навчального року не пізніше п`яти днів до закінчення І семестру, і за будь яких обставин не пізніше початку ІІ семестру - тобто до 08 січня 2024 року, що безпосередньо визначено пунктами 3.10, 3.13, 13.16 посадової інструкції, з якою була ознайомлена позивачка. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу заяви представника відповідача щодо засттосування судом до вимог позивачки наслідків пропуску процесуального строку на звернення до суду з даним позовом, суд зазначає наступне. При зверненні до суду, разом з позовною заявою, представником позивачки було подано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, відповідно до якої зазначено, що позивачка звернулась з метою досудового врегулювання спору до служби освітнього омбудсмена, однак до 19.04.2024 не дочекавшись відповіді, представником було вжито заходів щодо подачі позову через Електронний суд, однак спроба виявилась невдалою, що підтверджено відповідними доказами. Також представник зауважила, що у позивачки перебіг процесуального строку почався з наступного дня після її ознайомлення з оскаржуваним наказом, тобто з 20.01.2024 року і відповідно закнчення вказаного строку припадало на 20 квітня 2024 року, а враховуючи, що це була субота, відповідно останнім днем для подачі позову слід вважати перший робочий день, тобто 22.04.2024. Представник відповідача у поданому відзиві зазначила про безпідставність доводів позивачки про поважність причин пропуску строку на звернення до суду з вказаним позовом та зауважила, що дана обставина є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників, суд дійшов наступних висновків. Згідно з вимогами ст.233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Статтею 234 КЗпП України визначено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року. Статтею 123 ЦПК України визначено початок перебігу процесуальних строків. Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної юендарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно вимог ст.254 ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року. До строку, що визначений півроком або кварталом року, застосовуються правила про ороки, які визначені місяцями. При цьому відлік кварталів ведеться з початку року. Строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Таким чином, суд погоджується з доводами сторони позивача, що початок перебігу тримісячного строку на подання позову має рахуватись з дня, наступного за днем, з яким пов`язано його початок, тобто з 20 січня 2024 року, відповідно закінчення строку припадає на 20 квітня 2024 року (субота - вихідний) день, тому останнім днем для подання позову був перший робочий день, тобто 22 квітня 2024 року, а відтак суд вважає, що позивачкою не було пропущено строк на звернення до суду з вказаним позовом. З огляду на вищевикладене, надавши оцінку встановленим в ході розгляду справи судом обставинам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та не доведеними належними доказами по справі, а відтак позов не підлягає задоволенню судом. З цих підстав,

Outcome: dismissed