Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Адвокат Саплєва Олена Василівна, яка діє від імені та в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Представник позивача позовні вимоги обґрунтовує тим, що в період з 30.11.1998 року до 31.05.2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину [PERSON] ,\~ [INFO] . Спору про місце проживання дитини між сторонами не має, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Належний рівень життя необхідний для розвитку дитини, як зазначає позивач, вона сама не зможе забезпечити. А враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним, оскільки працює з 2011 року на посаді капітана (моряк) та має постійний дохід у розмірі 281835,30 грн. (10000,00 доларів) на місяць, останній, на думку позивача зможе сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 15000,00 грн. щомісячно. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, представник позивача надала до суду заяву, у якій просила провести розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини його неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву до суду не подавав. Зважаючи на те, що сторони за справою в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши докази в їх сукупності у відповідності до приписів ст.89 ЦПК України, дійшов наступного висновку. Рішенням Суворовського\~районного суду\~м.\~Херсона від\~31.05.2012\~року шлюб\~між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.11.1998 року - розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Суворовським районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [INFO] народився [PERSON] , мати [PERSON] , батько [PERSON] , актовий запис 481. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. При цьому, частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Такими обставинами є: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За загальним правилом, встановленим частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України, державою визначено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину може бути присуджений у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами частини третьої статті 182 СК України, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно із статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так,\~у матеріалах\~справи міститься\~копія послужної\~книжки моряка,\~виданої на\~ім`я відповідача,\~а також\~ посвідчення\~особи моряка. Однак, отримання та наявність вказаних документів у відповідача не свідчить про те, що він працює, отримує заробітну плату, тим паче такого розміру, який зміг би покривати витрати на аліменти у розмірі 15000 гривень щомісячно. Не підтверджено належними та достатніми доказами також і ту обставину, що відповідач наразі працевлаштований за наявною у нього професією моряка, і те, що на момент розгляду судом справи в нього не закінчився термін дії виданого на його ім`я посвідчення особи моряка, адже продовження дії наведеного вище документа та працевлаштування залежить в першу чергу від волевиявлення самого відповідача і вчинення ним необхідних для цього дій. Оскільки позивачка не довела наявність у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід) і такі судом не встановлені, відповідно до наведеної вище норми матеріального права суд може присудити до стягнення із відповідача аліменти у розмірі мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину чи у розмірі, який є вищим за мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, лише у разі достатності його заробітку (доходу). Станом на 01.01.2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в Україні становить 3 196грн. Згідно із відомостями, наявними в послужній книжці моряка, останній запис про працевлаштування [PERSON] внесений груднем 2021 року. Даних, щодо розміру отриманих доходів у книжці не зазначено, а отже заявлений в позовній заяві дохід відповідача в сумі 10\~000 доларів США не підтверджено належними та допустимими доказами. Отже, станом на час ухвалення судом рішення в цій справі розмір заробітної плати [PERSON] невідомий, як і взагалі не підтверджено факт наявності в нього доходу, що давало б суду підстави вважати заробіток (дохід) відповідача достатнім для присудження аліментів на утримання дитини у розмірі, що перевищує встановлений законом мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину. Таким чином, оцінивши надані сторонами та досліджені судом першої інстанції докази в їх сукупності, відповідно до приписів статті 89 ЦПК України, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі, що становить встановлений законом мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню у спірних правовідносинах, суд враховує інтереси дитини та право неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку та вважає, що відповідач як батько має обов`язок забезпечити цей рівень життя дитини у мінімальному рекомендованому законом розмірі. Положеннями ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що позивач не надав суду доказів існування у відповідача будь-яких доходів на момент звернення до суду із позовом. В матеріалах справи відсутні докази, щодо матеріального становища відповідача та отримувача аліментів. Позивач надала суду докази працевлаштування відповідача з 2011 по 2021 рік, проте не надала доказів, щодо рівня доходів відповідача станом на даний час. Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, в розумінні ст.182 СК України, які б могли вплинути на рекомендований законодавцем розмір аліментів, а тому суд вважає за необхідне частково задовольнити вимогу позивача, щодо стягнення з відповідача аліментів на суму 1598,00 грн. щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття, що узгоджується з вимогами закону, відповідає інтересам дитини і не порушує як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Суд виходить, також із того, що відповідач перебуває у працездатному віці,\~обов`язок забезпечувати утримання неповнолітньої дитини поширюється і на другого з батьків, в рівній мірі, а позов про стягнення аліментів не повинен бути спрямований на безпідставне збагачення сторони. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави за подання даного позову в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial