Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 14 листопада 2024 року представник позивача [PERSON] (далі позивач) адвокат Рідченко Марія Володимирівна звернулась до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач), третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Долинської міської ради Івано-Франківської області з вимогою про усунення перешкод щодо участі у вихованні неповнолітніх дітей та вільному спілкуванні. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2025 року замінено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Долинської міської ради Івано-Франківської області на Службу у справах дітей Долинської міської ради Івано-Франківської області. 2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 28 серпня 2010 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2023 року. Від спільного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] народилась донька [PERSON] . Вказує, що у період з 09 листопада 2023 року по 24 січня 2024 року позивач мав змогу безперешкодно спілкуватись із своїми дітьми, проте з 24 січня 2024 року відповідачем здійснюються перешкоди щодо такого спілкування. На даний момент позивач перебуває за межами території України, тому спілкування можливе лише через електронні засоби зв`язку. Однак, відповідач неодноразово перешкоджала своїми діями у забезпеченні права особистого спілкування з дітьми, зокрема, здійснювала блокування контакту позивача з телефону їх сина, не давала телефон дітям, під час телефонного дзвінка позивача, налаштовувала дітей проти нього, що призвело до скидання дзвінків сином або залишення таких поза увагою. Оскільки донька сторін немає власних електронних засобів для комунікації, її спілкування з позивачем можливе лише через забезпечення цієї комунікації з відповідачем або старшим сином, що позбавило позивача можливості спілкування з останньою. Зазначає, що після розірвання шлюбу позивач і надалі бажає належним чином виконувати свій обов`язок у забезпеченні дітей усім необхідним, брати участь у їх вихованні та спілкуванні, віддаючи своє тепло та батьківську любов. Однак, відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні з дітьми, тим самим руйнуючи емоційний зв`язок дітей з батьком, порушує довірливі стосунки, які були вибудовані протягом часу, коли це спілкування відбувалось. З цих підстав представник позивача просила позов задовольнити. Не погоджуючись із доводами представника позивача, представником відповідача [PERSON] адвокатом Кереєю Ю.Б. 06 грудня 2024 року на адресу суду подано відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Свій відзив обґрунтовує тим, що після припинення сімейних відносин відповідач разом із дітьми переїхала проживати в м. Долина Івано-Франківської області. В свою ж чергу, позивач ще в 2021 році виїхав за кордон і з того часу дітей майже не бачив. Останній раз позивач зустрічався з донькою в травні 2023 року на території Польщі. Із своєї поїздки дитина запам`ятала лише те, що тато набив її, оскільки вона перечепилась через його ногу та замастила йому взуття, а інший раз за те, що візком для продуктів із супермаркета випадково зачепила батькову машину. Зазначила, що позивач ніколи не намагався налагодити контакт з дівчинкою і стати для неї рідною людиною. Щодо сина сторін, то він також неодноразово ставав жертвою жорстокого поводження батька, що негативно відобразилось на психологічному стані дитини, що в сукупності з розлученням, переїздом на інше місце проживання, зміни школи та друзів відобразилось на емоційності та врівноваженості сина сторін і змусило відповідача з дитиною звернутися до психолога. Вказує, що коли позивач дзвонив до відповідача, остання давала телефон сину для спілкування з батьком. Однак, через деякий час відповідач помітила, що син сторін бере телефон із сльозами на очах, а потім і взагалі відмовлявся його брати та дуже негативно реагував на батькові дзвінки, довший час був емоційно подавлений. Зазначає, що відповідач не може змусити тринадцятирічного сина розмовляти із батьком, коли останній йому телефонує, адже це може негативно позначитись на його психологічному здоров`ї. Позивач ніколи не намагався обговорити із матір`ю своїх дітей у чому така поведінка сина, не намагався налагодити контакт, завоювати довіру, вибачитись перед сином за свої вчинки, порозумітися із колишньою дружиною, щоб спільно виховувати дітей будучи у розлученні та на відстані. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Рідченко М.В. позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити із підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] адвокат Керея Ю.Б. просила відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку із безпідставністю таких. Вказала, що відповідач [PERSON] жодних перешкод позивачу у спілкуванні з дітьми не чинила. Представник Служби у справах дітей Долинської міської ради Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, надіслав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу. Одночасно просив долучити до матеріалів справи рішення №1330 виконавчого комітету Долинської міської ради Івано-Франківської області «Про затвердження висновку про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми». ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02 грудня 2024 року, у зв`язку із клопотанням представника відповідача підготовчий розгляд справи відкладено 16 грудня 2024 року, у зв`язку із клопотанням представника позивача підготовчий розгляд справи відкладено на 09 січня 2025 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 09 січня 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника позивача підготовчий розгляд справи відкладено на 27 січня 2025 року, продовжено підготовче провадження по даній справі на тридцять днів. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 27 січня 2025 року замінено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Долинської міської ради Івано-Франківської області на Службу у справах дітей Долинської міської ради Івано-Франківської області, підготовчий розгляд справи відкладено на 12 лютого 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника Служби у справах дітей Долинської міської ради Івано-Франківської області, підготовчий розгляд справи відкладено на 26 лютого 2025 року. 6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2025 року справу призначено до судового розгляду по суті на 12 березня 2025 року, у зв`язку із клопотанням представника позивача, судовий розгляд справи відкладено на 08 квітня 2025 року, у зв`язку із клопотаннями представників сторін, судовий розгляд справи відкладено на 28 квітня 2025 року, у зв`язку із оголошеною перервою судовий розгляд справи відкладено на 13 травня 2025 року. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 7. Судом встановлено,\~що з\~28\~серпня 2010\~року позивач\~перебував у\~зареєстрованому шлюбі\~з відповідачем [PERSON] . 8. Від спільного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 березня 2011 року Іловицькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, [INFO] народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 жовтня 2017 року Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. 9. Заочним рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 10. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2024 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі по 3500 грн. на кожну дитину, щомісячно, з подальшою індексацією відповідно закону. 11. Відповідно до копії психологічного висновку за результатами обстеження [PERSON] , наданого психологом [PERSON] вбачається, що син сторін переживає глибоку емоційну травму, пов`язану з насильством з боку батька. Його психологічний стан вимагає особливої уваги та підтримки. 12. Відповідно до копії акта обстеження від 19 липня 2024 року, вбачається, що відповідач разом із дітьми проживає за адресою [ADDRESS] своєї баби [PERSON] . 13. Згідно довідки №11 виданої 17 січня 2025 року дирекцією Долинського ліцею №1 Долинської міської ради Івано-Франківської області наданої на адвокатський запит вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно навчаються у вищевказаному навчальному закладі. Відповідно до графіка навчальних занять [PERSON] перебуває у закладі з 08.30 год. до 14.50 год. з понеділка по п`ятницю. [PERSON] перебуває у закладі з 08.30 год. до 13.00 год. з понеділка по п`ятницю, відвідує групу продовженого дня з 13.00 год. до 17.00 год. та відвідує гурток «Умілі ручки». 14. Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 04.04.2025 р. затверджено висновок «Про визначення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з його дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ». Зокрема, орган опіки та піклування Долинської міської ради вважає за доцільне визначити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з його дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] шляхом спілкування з дітьми засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку за попередньою домовленістю з дітьми з урахуванням шкільної та позашкільної зайнятості, а також за бажанням дітей. Зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дітьми. ІV. Оцінка Суду. 15. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 16. Пунктом 6 ч. 1 ст.\~3\~Цивільного Кодексу\~України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності. 17. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5\~СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства. 18. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їхнього основного піклування. 19. Частиною першою статті 3 Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 20. Згідно зі статтею 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. 21. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. 22. Відповідно до статті 15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. 23. Статтею 141\~Сімейного кодексу\~України визначено, що мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 24. Відповідно до статті 153\~СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. 25. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України). 26. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. 27. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. 28. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. 29. Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків. 30. Суд, зазначає, що батько, який проживає окремо від своїх дітей, очевидно має право на спілкування з ними, а мати не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дітей і таке спілкування відбувається саме в інтересах дітей. Відновлення та сталість відносин та емоційного контакту неповнолітніх дітей з їх батьком повинно переважати бажання чи наміри інших осіб обмежити дітей від спілкування з батьком. 31. Європейський суд з прав людини зазначав, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. 32. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі за заявою «Хант проти України», № 31111/04, § 54). 33. Правосуддя у справах про контакт одного з батьків з дитиною супроводжується гостро-емоційними і мінливими стосунки між батьками, отже остаточність вирішення спору у цій категорії справ є часто нетривалою, потребує відповідної корекції з урахуванням обставин, які змінюються. 34. У постанові від 27 квітня 2022 року (справа №243/4812/20) Верховний Суд наголошує на тому, що, визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, потрібно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд першочергово має враховувати інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану. 35. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні дитини та спілкуванні з нею узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. 36. Звертаючись до суду із позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні неповнолітніх дітей та вільному спілкуванні, позивач посилався, зокрема, на те, що на даний момент він перебуває за межами України, а тому спілкування з дітьми можливе лише через електронні засоби зв`язку. Однак, відповідач неодноразово перешкоджала своїми діями у забезпеченні права особистого спілкування з дітьми, зокрема, здійснювала блокування контакту позивача з телефону їх сина, не давала телефон дітям, під час телефонного дзвінка позивача, налаштовувала дітей проти нього, що призвело до скидання дзвінків сином або залишення таких без уваги. Зазначає, що після розірвання шлюбу позивач і надалі бажає належним чином виконувати свій обов`язок у забезпеченні дітей усім необхідним, брати участь у їх вихованні та спілкуванні, віддаючи своє тепло та батьківську любов. Однак, відповідач перешкоджає позивачу у спілкуванні з дітьми, тим самим руйнуючи емоційний зв`язок дітей з батьком, порушує довірливі стосунки, які були вибудовані протягом часу, коли це спілкування відбувалось. Судом встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо участі батька у спілкуванні з дітьми, які проживають разом із матір`ю. В судовому засіданні представник відповідача вказала, що [PERSON] не чинить перешкод у спілкуванні батька з дітьми, однак суд не бере такі твердження до уваги, оскільки відсутність таких перешкод не призвели б до звернення позивача до суду за захистом свого права на спілкування з сином та донькою. При цьому суд не встановив обставин, які наразі унеможливлювали реалізацію права батька на таке спілкування, та негативну характеристику останнього, враховуючи бажання позивача брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїми дітьми. Оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що між сторонами склались складні, напружені стосунки, які позбавляють позивача можливості спілкуватися з дітьми, хоча б засобами телефонного зв`язку. Між тим, суд зазначає, що, враховуючи місце проживання дітей з відповідачем, перебування позивача за межами України, конфліктна ситуація між сторонами, створила для позивача ситуацію невизначеності щодо можливості спілкування з неповнолітніми сином та донькою. 37. Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 38. У пункті 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12\~червня 1998\~року №\~16\~«Про застосування\~судами деяких\~норм Кодексу\~про шлюб\~та сім`ю\~України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Так, рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради Калуського району Івано-Франківської області від 04.04.2025 р. затверджено висновок «Про визначення способу участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з його дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ». Зокрема, орган опіки та піклування міської ради вважає за доцільне визначити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з його дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] шляхом спілкування з дітьми засобами телефонного, поштового, електронного зв`язку за попередньою домовленістю з дітьми з урахуванням шкільної та позашкільної зайнятості, а також за бажанням дітей, зобов`язавши при цьому [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дітьми. При вирішенні питання щодо участі позивача у вихованні та спілкуванні з його дітьми, суд враховує конкретні обставини справи, необхідність спілкування дітей як із батьком, так із матір`ю, які не змогли самостійно визначити порядок участі у вихованні дітей, перебування батька за межами України, відсутність протягом тривалого часу зв`язків із батьком та необхідність встановлення між ними контакту, суд приходить до висновку про визначення участі батька в спілкуванні з дитиною, відповідно до пропозицій зазначених у висновку органу опіки та піклування Долинської міської\~ради Калуського\~району Івано-Франківської\~області, що на думку суду буде відповідати якнайкращим інтересам дітей у даному випадку. При визначенні такої участі батька у спілкуванні з дітьми, суд враховує принцип рівності прав батьків у вихованні дітей та принцип забезпечення найважливіших інтересів дітей, збереження зв`язків із батьком. 39. За змістом статей 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 40. Згідно з частинами першою, другою статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи встановлені судом обставини по справі та вищезазначені вимоги закону, всебічно дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи інтереси дітей, які мають пріоритет над інтересами батьків, принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми та участь у їх вихованні, необхідність спілкування дітей як із батьком, так і з матір`ю, які не змогли самостійно дійти згоди щодо участі позивача у вихованні та спілкуванні з дітьми, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 41. У позовній заяві позивач не зазначав про розподіл судових витрат, тому суд вважає за необхідне залишити такі за позивачем. З цих підстав,

Outcome: approved