Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

11 квітня 2025 року позивач звернулася до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідача по розірвання шлюбу, зазначивши, що 18 червня 2021 року сторони уклали шлюб. Від вказаного шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Вказала, що проживали сторони разом до 25 лютого 2025 року та з цього часу фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо, оскільки шлюб виявився невдалим, стосунки у сім`ї почали погіршуватися та з часом вони втратили повагу один до одного. Чоловік після фактичного розірвання шлюбу забрав сина до себе та перешкоджає у спілкуванні. За таких обставин збереження шлюбу не можливе, а тому прохала суд шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь витрати зі сплати судового збору. 28 квітня 2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказав, що він не заперечує проти розірвання шлюбу, але заперечує обґрунтування позивачем наданого позову, оскільки позивач фактично сама покинула сім`ю та почала проживати з іншим чоловіком. У судове засідання позивач не з`явилася, направила до суду заяву в якій прохала проводи розгляд справи без її участі, позов підтримала та прохала задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, у наданому відзиві прохав розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву в якій прохала проводи розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що 18 червня 2021 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Градизької селищної ради Глобинського району Полтавської області, актовий запис №10, що підтверджується свідоцтвом по шлюб серії [NUMBER] , виданим 18 червня 2021 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 14 березня 2025 року сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, подружнє життя не склалося. Спільного домашнього господарства з відповідачем не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved