Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

17 лютого 2025 року позивач звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 42436 грн. 38 коп., з яких: 9000 грн. 00 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 31936 грн. 38 коп. - сума прострочених платежів по процентах; 1500 грн. 00 коп. - сума прострочених платежів за комісією. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що 06 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (далі ТОВ "Бізнес позика") та [PERSON] було укладено Договір № 474392-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ "Про електронну комерцію" на умовах визначених офертою. Відповідно до даного договору [PERSON] було надано кредит в розмірі 10000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності зі сплатою 1,15288411 процентів за кожен день користування кредитом, які були перераховані на банківську картку позичальника. Відповідач [PERSON] \~свої зобов`язання\~за Кредитним\~договором №\~455952-КС-003\~належним чином\~не виконала,\~а лише\~часткового сплатила\~кошти за\~договором на\~загальну суму\~1000\~грн.\~00\~коп.\~в зв`язку\~з чим\~станом на\~08\~лютого 2025\~року утворилась\~заборгованість за\~Договором №\~474392-КС-001\~про надання\~кредиту,\~в розмірі42436 грн. 38 коп., з яких: 9000 грн. 00 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 31936 грн. 38 коп. - сума прострочених платежів по процентах; 1500 грн. 00 коп. - сума прострочених платежів за комісією. З огляду\~на викладене,\~позивач просить\~стягнути з\~ [PERSON] на свою користь заборгованість за зазначеним кредитним договором у загальному розмірі 42436 грн 38 коп., а також понесені судові витрати. Позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, явку представника в судове засідання не забезпечив, представник позивача в позовній заяві просить провести розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі та відзив на позов не подала. Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала та приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Так, 06 вересня 2023 року між ТОВ "Бізнес позика" та [PERSON] було укладено Договір № 474392-КС-001про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, що підписаний в порядку ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", на умовах визначених офертою. Відповідно до даного договору [PERSON] було надано кредит в розмірі 10000 грн., які були перераховані на банківську картку позичальника № [NUMBER] , з відсотковою ставкою 1,15288411% за кожен день користування кредитом, орієнтованою реальною річною процентною ставкою 9249,88 %, зі сплатою комісії за надання кредиту в сумі 1500 грн. 00 коп., строком до 21 лютого 2024 року. Користування кредитними коштами та їх погашення відповідачем [PERSON] підтверджується інформаційними довідками ТОВ "Платежі онлайн". Згідно позовної заяви та розрахунку суми заборгованості, станом на 08 лютого 2025 року заборгованість по даному кредитному договору становить 42436 грн. 1638 коп., з яких: 9000 грн. 00 коп. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 31936 грн. 38 коп. - сума прострочених платежів по процентах; 1500 грн. 00 коп. - сума прострочених платежів за комісією. Правовою підставою заявлених ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" вимог є положення цивільного законодавства, які регулюють зобов`язальні правовідношення. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.ст. 611, 615 ЦК України у випадку порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 474392-КС-001від 06 вересня 2023 року містить всі істотні умови, а саме: суму кредиту, строк кредитування, проценти за користування, сукупну вартість кредиту у відсотковому співвідношенні та грошовому вираженні, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (одноразового пароля) UА-0347. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені в силу статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що кредитний договір був укладений у спосіб передбачений чинним законодавством з дотриманням вимог щодо його укладення, позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі, а відповідач свої зобов`язання по договору не виконав, не надав своєчасно кредитору грошові кошти для погашення кредиту, відсотків та інших платежів, що передбачені умовами договору, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, в силу вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved