Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 17.02.2025 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням. В позовній заяві позивач посилався на те, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходився обвинувальний акт за № 12024041650001458 відносно відповідачів за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. У даному кримінальному провадженні [PERSON] визнано потерпілим. 24 жовтня 2024 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відповідачів було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік. Вказаним кримінальним правопорушенням, вчиненим відповідачами позивачу завдано матеріальну шкоду на загальну суму 97767,00 грн., крім того позивач зазнав моральних страждань які він оцінює у розмірі 51333,00 грн. \~У зв`язку\~з викладеним\~просив суд\~стягнути з\~відповідачів вказані\~кошти на\~відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позивач надав до суду заяву, у якій просив задовольнити позов у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, просив розглядати справу без його участі. Відповідач клопотань і відзиву на позовну заяву суду не надав, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходився обвинувальний акт за № 12024041650001458 відносно відповідачів за обвинуваченням у вчинені кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. У даному кримінальному провадженні [PERSON] визнано потерпілим. 24 жовтня 2024 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відповідачів було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік. Вказаним вироком встановлено, що 16.08.2024 [PERSON] , перебуваючи разом з [PERSON] та [PERSON] , на підставі договору оренди, укладеного з [PERSON] та [PERSON] від 17.06.2024, у приміщенні квартири за адресою: [ADDRESS] , побачили електричну піч Rotex ROT350-D (Y2) вартістю 3027,30 гривень, телевізор Ozone HD 32HN82T2/39HN82T2 діагональ 32 вартістю 3454,17 гривень, кондиціонер Shivaki SHVSIJ2AW12BE (SN) вартістю 13999 гривень, які на належали потерпілому [PERSON] , у зв`язку з чим, у [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, визначивши вказане майно об`єктом свого злочинного посягання. Перебуваючи у вказаному місці, 16.08.2024 приблизно о 18:00 годин відповідачи , розподіливши між собою ролі у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до яких, [PERSON] мала виконувати дії на організацію вивозу викраденого майна через сайт безкоштовних оголошень OLX в мережі Інтернет та замовила автомобіль Renault Dacia д.н.з. [NUMBER] під приводом перевезення власних речей. В свою чергу, [PERSON] , діючи відповідно до відведеної ролі у вчиненні кримінального правопорушення, мала через службу таксі UKLON викликала автомобіль Subaru Forester д.н.з. [NUMBER] під приводом замовлення перевезення власних речей. [PERSON] , на виконання відведеної йому ролі у вчиненні кримінального правопорушення, повинен був винести вищевказане майно з квартири та завантажити до транспортних засобів, в чому йому повинні були допомогти [PERSON] та [PERSON] . Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану, 16.08.2024 приблизно о 18:00 годин, знаходячись у приміщенні вищевказаної квартири за адресою: [ADDRESS] , діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до відведених ролей у вчиненні кримінального правопорушення, [PERSON] через сайт безкоштовних оголошень OLX в мережі Інтернет замовила автомобіль Renault Dacia під приводом замовлення перевезення власних речей, а [PERSON] через службу таксі UKLON викликала автомобіль Subaru Forester під приводом перевезення власних речей. Після чого, перебуваючи у вказаному місці за адресою: [ADDRESS] , 16.08.2024 приблизно о 18:20 годин відповідачи , реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, спільно перенесли електричну піч Rotex ROT350-D (Y2) вартістю 3027,30 гривень, телевізор Ozone HD 32HN82T2/39HN82T2 діагональ 32 вартістю 3454,17 гривень, кондиціонер Shivaki SHVSIJ2AW12BE (SN) IMEI 111WI8AAM500010 вартістю 13999 гривень до транспортних засобів Renault Dacia та Subaru Forester , після чого на вказаних транспортних засобах з викраденим майном зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 20480,47 гривень. Обставини кримінального правопорушення відповідачами не оскаржувалися та визнавалися у суді. Окрім того, при скоєнні злочину відповідачами було зруйновано майно потерпілого, яке знаходилося в вищезазначеної квартирі, а саме: Пральна машина, вартістю 7777 грн., духова шафа, вартістю 4999 грн., вентилятор, вартістю 444 грн., бойлер, вартістю 3999 грн., зруйновано віконний проїм, вартістю 500 грн., двері в туалет, вартістю 6172 грн., двері у спальню, вартістю 7948 грн., зламані дверні ручки вартістю 800 грн., дверцята шафи, вартістю 500 грн. , розбито дзеркало, вартістю 1600 грн., приведений у негідність диван, вартістю 3087 грн., зламаний комп`ютеринй стіл, вартістю 3087 грн., залитий невідомою речовиною матрац, вартістю 12780 грн. А усього зруйновано майно на загальну суму 60006 грн. Вартість пошкоджених речей підтверджується копіями квитанцій та скріншотів, які додаються до позову. Позивач був вимушений встановлювати міжкімнатні двері, вартість робіт 4000 грн., замок, вартістю 350 грн., вартість робіт по встановленню замка вхідної двері 2000 грн., виготовлювати ключи, вартість робіт 600 грн. Вартість прибирання квартири після її повного зруйнування 5000 грн., хімчистка килима 3х4=12х150=1800 грн. Крім того, позивач поніс транспортні витрати на загальну суму 3534 грн. Загалом витрати на приведення квартири у порядок після зруйнування складають 17284 грн. В результаті\~вказаних обставин,\~позивач зазнав\~матеріальної шкоди\~у загальному\~розмірі 97767,00 грн. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Відповідно до Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. З огляду на наведене та розглядаючи позов в межах заявлених позовних вимог та підстав, на які посилається позивач у позові, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню та з відповідачів слід стягнути на користь позивача суму матеріального збитку у розмірі 97767,00 грн. Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди у розмірі 51333,00 грн. на користь позивача суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 5\~постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~згідно з загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи те, що саме по собі побиття людини принижує її честь і гідність, а коли такі дії призводять до погіршення здоров`я та загального фізичного та емоціонального стану, це не може не відобразитись негативно на моральному самопочутті особи, від чого вона перенесла певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді зміни звичайного способу життя та докладання додаткових зусиль для відновлення первинного стану, а відтак з урахуванням принципів розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. На думку суду, саме ця сума відповідає ступеню та характеру моральних страждань [PERSON] . Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення моральної шкоди позивача і не повинен призводити до його збагачення. Сума моральної шкоди, на стягненні якої наполягає позивач, яка дорівнює 51333,00 грн. є явно завищеною. У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. по 403,73 грн з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial