Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Орган опіки\~та піклування\~Подільської міської\~ради Подільського\~району Одеської\~області 15\~лютого 2023\~року звернувся\~з позовом\~до [PERSON] ,\~та,\~з врахуванням\~уточнених позовних\~вимог,\~просить позбавити\~відповідача батьківських\~прав відносно\~її неповнолітнього\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~стягнути з\~ [PERSON] на\~користь особи\~чи закладу\~на утриманні\~яких буде\~перебувати неповнолітній\~син [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~аліменти на\~його утримання\~у розмірі\~ частини\~з усіх\~видів її\~доходів щомісячно,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~встановленого законом\~на дитину\~відповідного віку,\~починаючи з\~дня подачі\~позову до\~суду та\~до повноліття\~дитиною;\~зобов`язати Подільський\~відділ державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~у Подільському\~районі Одеської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса) внести в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] (а/з 503 від 19 листопада 2008 року, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Котовську Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області відмітки про позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] ). Підставою цьому зазначав те, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] . [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, не працює, вихованням дитини не займається на належному рівні. Відомості про батьків дітей зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). Син [PERSON] евакуйований до Республіки Польша. Тому позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнути аліменти на його утримання та внести зміни в актовий запис про народження дитини, а саме відмітки про позбавлення батьківських прав матері, [PERSON] , [INFO] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, надали заяву в якій просили про розгляд справи за відсутності представника, на позовних вимогах наполягали. Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги не визнає, та просить розглянути справу за її відсутності. Представник Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, надали заяву в якій просили розгляд справи проводити за відсутності представника, та врахувати надані пояснення. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-Х11 від 27.02.1991, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , громадянка України, уродженка м. Котовська Одеської області, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , є матір`ю неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 листопада 2008 року, актовий запис № 503). Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією повного витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. Відповідно до відповіді Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Подільської районної державної адміністрації Одеської області за № 27/25 від 16.04.2025, 19 травня 2021 року службою у справах дітей Подільської міської ради до центру був влаштований неповнолітній мешканець м. Подільськ, [PERSON] , [INFO] . 03.03.2022 він евакуйований до Республіки Польша. З уточненої заяви наданої виконавчим комітетом Подільського району Одеської області Подільської міської ради за № 1677 від 21.04.2025, станом на сьогоднішній день у родині проживає лише одна дитина [PERSON] , [INFO] . Син [PERSON] , [INFO] , за заявою матері влаштований до Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Служби у справах дітей Подільської районної державної адміністрації. Завдяки співпраці Центру Соціальних служб з благодійними фондами, родина [PERSON] отримувала допомогу у вигляді продуктових наборів, засобів гігієни та одягу. 03.03.2022 син [PERSON] евакуйований до Республіки Польша. Протягом усього періоду перебування дитини в закладі жоден із рідних його не відвідував, не телефонував, не цікавився станом його здоров`я умовами проживання чи місцем перебування в умовах воєнного стану. [PERSON] протягом тривалого часу фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вона не підтримувала з ним зв`язку, не відвідувала його під час перебування в закладі соціального захисту, не виявила жодного інтересу до його життя, здоров`я та місця перебування. Відповідно до висновку Органу опіки і піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області № 800 від 20.03.2023, відповідача [PERSON] , [INFO] доцільно позбавити батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 156 СК України). Відповідно до статті 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин 2 та 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164\~СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164\~СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що виразилась у нехтуванні обов`язками матері по забезпеченню дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дитиною в необхідному обсязі. Враховуючи, що матеріалами справи доведено невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, оскільки вона фактично самоусунулася від виховання сина, не створює належних умов для утримання дитини, не піклується про його здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а також враховуючи характер її поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що вона повинна бути позбавлена батьківських прав. Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків стосовно сина судом не встановлено. При таких обставинах, з метою захисту інтересів дитини, та з урахуванням всіх обставин справи та наявних у справі доказів, суд вважає за можливе позбавити відповідача батьківських прав стосовно її сина та направити копію цього рішення органу ДРАЦС для внесення відповідної відмітки до актового запису про позбавлення матері батьківських прав. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків по утриманню дитини. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки судом задовольняється вимога позову про позбавлення відповідача батьківських прав, тому з неї слід стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі запропонованому позивачем, починаючи з дня подачі позову, тобто з 15 лютого 2023 року та на період до його повноліття. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України на відповідача належить покласти судові витрати в справі у вигляді судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved