Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що вона зареєструвала шлюб із відповідачем 23 травня 2015 року. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 серпня 2015 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 листопада 2016 року. Діти проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом ОСН від 21.10.2024 року і витягами з реєстру територіальної громади та перебувають на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не бере участь у витратах на потреби дітей. Позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 11 березня 2025 року відкрито провадження у справі. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача адвокат Оганезов О.А. системою «електронний суд» надіслав 07.05.2025 заяву про повне визнання відповідачем вимог [PERSON] . За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін та їх представників за наявними у справі доказами. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 23 травня 2015 року, Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №220. (а.с. 10) У [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син[PERSON] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19 серпня 2015 року. (а.с. 18) Також у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 листопада 2016 року. (а.с. 17) 10 липня 2023 року на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області у справі № 630/489/23 шлюб між сторонами розірвано. Діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом із матір`ю [PERSON] у [ADDRESS] (а.с. 14-16) За вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти визначається судом. Згідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає за\~необхідне задовольнити позовні\~вимоги і\~стягнути з [PERSON] \~на користь [PERSON] аліменти на\~утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення повноліття старшою дитиною. На вимогу ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті. Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі при поданні позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тобто, у разі визнання відповідачем позову, позивачу, який не звільнений від сплати судового збору, з державного бюджету повертається 50 відсотків судового збору, який був ним сплачений при поданні позову, а із відповідача стягуються (відшкодовуються) на користь позивача інші 50 відсотків судового збору. Таким чином із відповідача, у такому випадку, стягується лише 50 відсотків судового збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви. При цьому, у державному бюджеті залишається інші 50 відсотків судового збору, які були сплачені позивачем під час подання позову (та які відшкодовуються позивачу відповідачем). Надавши аналіз вищезазначені норми законодавства, зважаючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України, із відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави. При цьому, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду по суті, то з нього слід стягнути судовий збір у доход держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав би з нього стягненню у випадку невизнання ним позову, відповідно до ставки судового збору, передбаченої ЗУ «Про судовий збір», що буде відповідати інтересам держави та не буде порушувати права сторін. П.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір із позовної заяви немайнового характеру справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана, що станом на день звернення позивача до суду складає 1211,20 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір у сумі 605,6 грн. (50% від 1211,20 грн.) На підставі викладеного,

Outcome: approved