Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики № 79235436 в розмірі 20532 грн та понесені судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 05 квітня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 79235436. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 30 від 19 серпня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 20532 грн, з яких 12000 грн - сума заборгованості за основним боргом, 2700 грн - сума заборгованості за відсотками, 5832 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення наявної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за договором позики № 79235436 в розмірі 20532 грн. \~ \~Відповідач у\~відзиві на\~позовну заяву\~просить відмовити\~у задоволенні\~позовних вимог\~повністю.\~Заперечення проти\~позову мотивує\~тим,\~що був\~призваний по\~мобілізації до\~ЗСУ,\~бере безпосередню\~участь у\~заходах,\~необхідних для\~забезпечення оборони\~України,\~приймає участь\~у бойових\~діях.\~Таким чином,\~всі нараховані\~штрафні санкції\~та проценти\~мають бути\~скасовані.\~Його ніхто\~не повідомляв\~про зміну\~кредитора за\~договором позики.\~Вимоги щодо\~повідомлення боржників\~є обов`язковою\~умовою для\~здійснення факторингової\~діяльності позивача.\~Договір факторингу та надані позивачем документи не містять даних про заміну кредитора у зобов`язанні, де боржником є відповідач; витяг з реєстру боржників, розрахунок заборгованості не є первинними документами; позивачем не доведено, що він отримав від первісного кредитора саме оригінали договору позики з додатками, первинні документи про видачу позики (про перерахування коштів, документи, які засвідчують права кредитора). Позивачем не надано доказів на підтвердження факту укладення договору позики, оскільки не надано будь-яких доказів надіслання документів електронним шляхом чи іншого електронного листування між позивачем та відповідачем. Позивачем не доведено, що він отримав та використовував одноразовий ідентифікатор, реєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі; не доведено, що телефон, зазначений в договорі, належить йому. Позивачем не надано доказів на підтвердження факту передання йому грошових коштів, не надано належного обґрунтування правомірного нарахування заборгованості, є суттєвий дисбаланс договірних відносин прав та інтересів позичальника, що є порушенням вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач нарахував понаднормові проценти за користування позикою поза межами строку кредитування. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] зазначив, що саме відповідач ініціював укладення договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора. Для укладення кредитного договору в електронному вигляді дані вносилися шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариства позичальником власноруч. Відповідачем не надано належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме того, що відповідні кошти не були зараховані на картковий рахунок позичальника, вказаний у договорі, або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. Договір факторингу між первісним кредитором та позивачем укладений відповідно до вимог чинного законодавства, яке діяло на момент укладання цього договору та ніяким чином не порушує права та законні інтереси відповідача Ухвалою від 31 березня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У позовній заяві представник позивача Какун А.С. просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 05 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79235436 шляхом підписання позичальником (відповідачем) електронним підписом одноразовим ідентифікатором 32186. Відповідно до п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов?язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Згідно з п.2 договору позики, сума позики 12000 грн, строк договору 30 днів, дена процентна ставка/день 0,75 % , процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70 %, дата повернення позики 04 травня 2024 року. Відповідно до п.4 договору позики, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою та до повного погашення заборгованості за договором. 14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладений договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого позивач набув право грошової вимоги, серед інших, до боржника [PERSON] за договором позики 79235436 на суму заборгованості 20532 грн, що підтверджується договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, додатковою угодою № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 28 липня 2021 року, додатковою угодою № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 13 червня 2022 року, додатковою угодою № 34 до договору факторингу № 14/06/21 від 19 серпня 2024 року, актом прийому-передачі реєстру боржників № 30 від 19 серпня 2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року та витягом з реєстру боржників № 30. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за договором позики № 79235436 за період з 19 серпня 2024 року по 31 січня 2025 року становить 20532 грн та складається із заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 12000 грн, заборгованості за процентами в сумі 2700 грн, заборгованості за процентам за понадстрокове користування позикою в сумі 5832 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048\~ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований дише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред?явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (позиція Великої Палати Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018\~року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018\~року у справі № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018\~року у справі № 202/4494/16-ц). Відповідно до п.5 ч.3 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ст.12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Наявні у справі докази в їх сукупності підтверджують укладення 05 квітня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] електронного договору позики № 79235436. Надані позивачем докази містять інформацію щодо предмета доказування, одержані позивачем в порядку, встановленому законом, підтверджують обставини справи, а тому підстави для визнання їх неналежними та недопустимими відсутні. Спірний договір позики містить номер електронного платіжного засобу позичальника, номер телефону та адресу електронної пошти позичальника. Відповідач, всупереч вимогам ст.12, 81 ЦПК України, не надав доказів на спростування тверджень позивача про належність йому вказаного у договорі карткового рахунка та перерахування на рахунок суми позики за договором. У встановлений договором позики строк відповідач позику в сумі 12000 грн не повернув, що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за сумою позики в розмірі 12000 грн. Неповідомлення відповідача про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку погашення заборгованості за договором позики. Доказів виконання зобов`язань за договором на рахунок первісного кредитора матеріали справи не містять. \~ \~Спірним договором\~передбачений строк\~позики 30\~днів.\~Проценти за\~користування позикою\~у зазначений\~строк становлять\~2700\~грн. Докази продовження позичальником строку користування позикою в порядку, передбаченому п.6 договору позики, у справі відсутні. Проценти в сумі 5832 грн нараховані позивачем поза межами строку позики, а тому стягненню не підлягають. \~ Відповідно\~до п.15\~ст.14\~Закону України\~«Про соціальний\~і правовий\~захист військовослужбовців\~та членів\~їх сімей»,\~військовослужбовцям,\~які були\~призвані на\~військову службу\~за призовом\~під час\~мобілізації,\~на особливий\~період або\~на військову\~службу за\~призовом осіб\~із числа\~резервістів в\~особливий період\~на весь\~час їх\~призову,\~а також\~їх дружинам\~(чоловікам),\~а також\~іншим військовослужбовцям,\~під час\~дії особливого\~періоду,\~які брали\~або беруть\~участь у\~захисті незалежності,\~суверенітету та\~територіальної цілісності\~України і\~брали безпосередню\~участь в\~антитерористичній операції,\~забезпеченні її\~проведення,\~перебуваючи безпосередньо\~в районах\~антитерористичної операції\~у період\~її проведення,\~у здійсненні\~заходів із\~забезпечення національної\~безпеки і\~оборони,\~відсічі і\~стримування збройної\~агресії Російської\~Федерації в\~Донецькій та\~Луганській областях,\~забезпеченні їх\~здійснення,\~перебуваючи безпосередньо\~в районах\~та у\~період здійснення\~зазначених заходів,\~у заходах,\~необхідних для\~забезпечення оборони\~України,\~захисту безпеки\~населення та\~інтересів держави\~у зв`язку\~із збройною\~агресією Російської\~Федерації проти\~України,\~їх дружинам\~(чоловікам)\~-\~штрафні санкції,\~пеня за\~невиконання зобов`язань\~перед підприємствами,\~установами і\~організаціями усіх\~форм власності,\~у тому\~числі банками,\~та фізичними\~особами,\~а також\~проценти за\~користування кредитом\~не нараховуються,\~крім кредитних\~договорів щодо\~придбання майна,\~яке віднесено\~чи буде\~віднесено до\~об`єктів житлового\~фонду (жилого\~будинку,\~квартири,\~майбутнього об`єкта\~нерухомості,\~об`єкта незавершеного\~житлового будівництва,\~майнових прав\~на них),\~та/або\~автомобіля,\~а також\~крім кредитних\~договорів щодо\~придбання та\~встановлення фотоелектричних\~модулів та/або\~вітрових електроустановок\~разом із\~гібридними інверторами\~та установками\~зберігання енергії,\~проценти за\~якими можуть\~бути погашені\~чи компенсовані\~за рахунок\~третіх осіб\~або держави. Відповідач на момент укладання спірного договору позики та виникнення прострочення зі сплати платежів є військовослужбовцем, що підтверджується довідками військової частини [NUMBER] № 10547А від 18 березня 2025 року, № 1381А від 17 березня 2025 року, військовим квитком серії [NUMBER] та посвідченням серії [NUMBER] , виданим 12 вересня 2024 року. Враховуючи вказані обставини, стягненню з відповідача підлягає лише заборгованості за сумою позики в розмірі 12000 грн, а отже, позов належить задовольнити частково. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1756,24 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial