Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

11.02.2025 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 березня 2023 року Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 218. Від шлюбу сторони дітей не мають. Як зазначила позивачка, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність нормального спілкування, різні погляди на сімейне життя та плани на майбутнє. З відповідачем її нічого не пов`язує, почуття любові та поваги між ними втрачено. З липня 2024 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, фактичні шлюбні відносини між ними припинено. Примирення між нею та відповідачем неможливе. Подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам кожної із сторін. Спір щодо поділу майна відсутній. Таким чином, позивачка просить суд розірвати укладений сторонами шлюб, залишити їй прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу, залишити за нею понесені судові витрати. Також, позивачка просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи належним чином. Надіслав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Згідно з вимогами, передбаченими ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 статті 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Вимогами ст. ст. 110, 112 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.03.2023 Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 218. Від шлюбу сторони дітей не мають. Також, відсутній спір щодо поділу майна. Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують з липня 2024 року, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка заявила про вибір прізвища, тому суд залишає їй прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу. Враховуючи заяву позивачки, суд залишає за нею понесені судові витрати.

Outcome: approved