Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» про витребування безпідставно отриманих активів. В обґрунтування поданого позову зазначає, що 22.03.2011 року між позивачем та АТ «Дельта - Банк» укладено кредитний договір № 008-10505-220311. 27.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено виконавчий напис №11264 про стягнення з позивача заборгованості за період з 15.04.2020 року до 07.04.2021 року у сумі 18086,39 грн. на користь правонаступника кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал», що є відповідачем у справі. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.06.2024 року в справі № 398/6019/23 вищевказаний виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни визнано таким, що не підлягає виконанню та стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь [PERSON] судові витрати. Однак, в період розгляду судом вищезазначеного спору приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. 25.04.2024 року проведено виконавчі дії та в примусовому порядку в межах виконавчого провадження № 69545468 стягнуто з банківського рахунку позивача грошові кошти у сумі 18086,39 грн. та перераховано їх відповідачу, що підтверджує платіжна інструкція № 3277 від 25.04.2024 року. Враховуючи той факт, що виконавчий документ, на підставі якого проведено стягнення, визнано судом таким, що не підлягає виконанню, то грошові кошти в сумі 18086,39 грн. стягнуто з позивача на користь відповідача без достатньої правової підстави. У відповідь на заяву про повернення позивачу зазначених коштів, що була направлена адвокатом в його інтересах відповідачу, відповідач листом від 24.07.2024 року відмовив в добровільному поверненні зазначених коштів, посилаючись на те, що судове рішення від 17.06.2024 року в справі № 398/6019/23 не містить обов`язку відповідача щодо повернення цих коштів. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 18\~086 грн. 39 коп. безпідставно набутих коштів, а також витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн. 00 коп. та 1211 грн. 20 коп. сплаченого судового збору. Ухвалою судді Галицького районного суду м. Львова від 12.08.2024 року вказану цивільну справу передано до Франківського районного суду м. Львова для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 12.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, представником подано клопотання про проведення розгляду справи у її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином, неодноразово повідомлявся про час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв і клопотань не подавав. Відповідно до ч.1 ст.223\~ЦПК\~України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно положень ст.\~280\~ЦПК\~України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.06.2024 року у справі №398/6019/23 виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни № 11264 від 27.05.2021 року, яким постановлено стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 18086,39 грн., визнано таким, що не підлягає виконанню. За змістом ч.4 ст.82\~ЦПК\~України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалька О.О. про закінчення виконавчого провадження від 25.04.2024 року ВП № 69545468, виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого напису № 11264 від 27.05.2021 року, закінчено у зв`язку із виконанням рішення та зарахуванням коштів. Як вбачається із платіжної інструкції № 3277 від 25.04.2024 року, приватним виконавцем Шмалько О.О. перераховано на користь ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» 18\~086 грн. 39 коп. у зв`язку із виконанням виконавчого напису нотаріуса № 11264 від 27.05.2021 року (виконавче провадження № 69545468, боржник - [PERSON] ). Згідно із ст.\~1212\~ЦК\~України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Позивач звернувся до суду з позовом про повернення безпідставно стягнутої з нього суми заборгованості за виконавчим написом, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. За змістом частини першої статті 1212\~ЦК\~України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини першої статті 1212\~ЦК\~України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов`язанні підлягає поверненню інший стороні на підставі статті 1212\~ЦК\~України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Як свідчить аналіз матеріалів справи, виконавчий напис, відповідно до якого з позивача стягнуто грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, визнано таким, що не підлягає виконанню, рішенням суду від 17.06.2024 року. Тому, враховуючи вказане, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача сплаченої суми боргу в розмірі 18\~086 грн. 39 коп., які перераховані на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на виконання виконавчого напису нотаріуса, який визнано таким, що не підлягає виконанню Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. В порядку ст.\~141\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України суд присуджує стягнути з\~відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1211 грн. 20 коп. Щодо вимоги позивача про стягнення суми витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного\~Суду\~України\~від 30.09.09\~р.\~№\~23-рп/2009 у справі № 1-23/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо. Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. За змістом положень статті 30\~Закону\~України\~"Про\~адвокатуру\~та\~адвокатську діяльність"\~від\~05\~липня\~2012\~року\~№\~5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved