Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулася до суду з позовом про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування. В позовній заяві викладено наступну позицію. 12.02.2022 о 16-50 год. в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області по вул. Грушевського сталася ДТП з участю автомобіля марки «Mazda», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля марки «Audi», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] .. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2022 (справа №127/5603/22) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля марки «Audi», д.н.з. [NUMBER] , були застраховані в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» Акцепт (індивідуальна частина) Оферта «Публічна частина» №001 від 14.04.2021 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ.166697 від 24.05.2021. Власник пошкодженого автомобіля марки «Audi», д.н.з. [NUMBER] , звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання випадку, що має ознаки страхового від 14.02.2022 та заявою від 03.05.2022. Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком, у зв`язку із чим, на підставі протоколу технічного огляду КТЗ, рахунку «СПМ-К-ДГ2900 від 14.02.2022, страхового акту №16518/3 від 06.05.2022, позивачем здійснено виплату страхового вішкодування на користь власника автомобіля марки «Audi», д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 79972,16 грн., відповідно до платіжного доручення №00076230 від 10.05.2022. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Mazda», д.н.з. [NUMBER] , була застрахвоана в ТДВ СК «Альфа-Гарант» полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205937367, у зв`язку із чим ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в розмірі 39094,61\~грн., відповідно до довідки №16518. Однак, дана сума не покриває суму виплат за довогором добровільного страхування наземного транспорту. 14.04.2023 між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ТДВ СК «Альфа-Гарант» було укладено угоду про здійснення страхового відшкодування, згідно якої розмір страхового відшкодування, розрахований в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 79972,16 грн., а узгоджений сторонами розмір страхового відшкодування становить 39094,61 грн.. З огляду на вказане, вважає, що позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. З огляду на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 40877,55 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. 05.03.2025 представником відповідача [PERSON] адвокатом Опольською Н.М. подано письмові пояснення, згідно яких позовні вимоги сторона ввідповідача не визнає, оскільки звертаючись з цим позовом до суду позивачем не визначено, у зв`язку з якими підставами він пред`являє вимоги до відповідача у справі, оскільки пред`явлення позову безпосередньо до [PERSON] може мати місце лише у порядку регресу від його страхової компанії ТДВ СК «Альфа-Гарант» до нього безпосередньо у випадках, чітко передбачених ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, позивач звернувся до неналежного відповідача у справі, оскільки Страхова компанія потерпілого має право звертати свої вимоги лише до страхової компанії особи, яка визнана винною у вчиненні ДТП (у межах суми покриття відповідальності страховим полісом). Максимально можлива сума страхового відшкодування становить: 130 000 грн. При цьому, загальний обсяг зобов`язань як зазначено позивачем складає 79972,16 грн., то страховий поліс №205937367 покриває витрати страхового відшкодування та відновлювальний ремонт (у межах 130 000 грн., франшизи 0 грн.). Отже, в межах 79972,16 грн. за завдану шкоду відповідальним є ТДВ СК 2Альфа-Гарант» і звертатись з позовом безпосередньо до заподіювача шкоди можливо виключно на суму, що перевищує 130000 грн. Стягнення будь-якою особою коштів з [PERSON] за умови відсутності підстав, передбачених ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протирічить засадам та суті природи страхування цивільноправової відповідальності власників транспортних засобів. [PERSON] застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ТДВ СК «АльфаГарант» полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №205937367, з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 130 000 грн. При цьому, шкода яка заявлена позивачем у цій справі становить 79972, 16 грн., що а ж ніяк не перевищує страховий ліміт визначений договором №205937367. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі ст.ст.3і5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На підставі викладеного просила в задоволенні позову відмовити повністю. Ухвалою суду від 23.01.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного повадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено засідання (а.с. 38). В судове засідання представник позивача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити (а.с. 88-90). Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Опольська Н.М. в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача до суду надійшла заяву, в якій вона просила справу розглянути у її відсутність та відсутність відповідача, а в задоволенні позову відмовити (а.с. 91). Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не вбачається, нез`явлення сторін не перешкоджає вирішенню спору, а відтак судом ухвалено проводити судове засідання у відсутність сторін. Відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього\~Кодексу\~проводиться судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За вимогами ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1\~ст.76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені позовні вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Згідно ч. 2\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи по суті судом було встановлено, що постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.03.2022 у справі №127/5603/22 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, що 12.02.2022 о 16 год. 50 хв. в с. Вінницькі Хутори, Вінницького району, Вінницької області по вул. Грушевського водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом автомобілем «MAZDA» д.н.з. [NUMBER] , під час руху заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на автомобіль «AUDI» д.н.з. [NUMBER] під керуванням гр. [PERSON] , який рухався позаду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 10.9\~ПДР\~та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене\~ст.\~124\~КУпАП (а.с. 4). Відповідно до копії Акцепт (індивідуальна частина) Оферта «Публічна частина» №001 від 14.04.2021 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №АМ.166697 від 24.05.2021 цивільно-правова відповідальність власника трансопртного засобу «AUDI» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с. 5-7). 14.02.2022 [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про настання випадку, що має ознаки страхового, справа №16518 (а.с. 9). 03.05.2022 [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про виплату їй суми страхового відшкодування у справі №16517 (а.с. 10). На а.с. 11 міститься протокол технічного огляду КТЗ від 25.10.2024 автомобіля марки «AUDI» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до рахунку №СПМ-К-ДГ2900 від 14.02.2022, що наданий ТОВ «Преміум Моторс» вартість ремонту автомобіля «AUDI» д.н.з. [NUMBER] , становить 119214,10 грн. (з урахуванням ПДВ) (а.с. 12). Згідно страхового акту КАСКО №16518/3 складеного ПрАТ СК «ПЗУ Україна» загальний розмір страхового відшкодування становить 79972,16 грн. (а.с. 13). Відповідно до платіжного доручення №00076230 від 10.05.2022 ПрАТ СК «ПЗУ Україна» перерахувало [PERSON] 79972,16 грн. страхового відшкодування за договором №АМ.166697 від 24.05.2021 (а.с. 14). 14.04.2023 між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ТДВ «СК «Альфа Гарнат» укладено Договір про здійснення страхового відшкодування. Предметом даного договору є загальна суму майнових вимог ПрАТ СК «ПЗУ Україна» до ТДВ «СК «Альфа Гарант», що виник на підставі ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та пов`язані з відшкодуванням збитків за страховими випадками, перелік яких наведено у Додатку №1 до цього Договору, що є невід`ємною частиною даного Договору 487029,04 грн. (а.с. 17). З копії Додатку №1 до Договору про здійснення страхового відшкодування від 14.04.2023 (а.с. 18) вбачається, що за вимогою ПрАТ СК «ПЗУ Україна» №21500/16518/1, застрахований ТЗ ПрАТ СК «ПЗУ Україна», д.н.з. [NUMBER] , поліс ОСЦПВВНТ з ТДВ «СК Альфа Гарант» 20593736, сума регресної вимоги 79972,16 грн., франшиза 0,00 грн., розмір страхового відшкодування розрахований в порядку ЗУ «Про ОСЦПВВНТ» 39094,61 грн., узгоджений сторонами розмір страхового відшкодування становить 35185,15 грн.. На а.с. 15 міститься копія довідки, згідно до якої ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» підтверджує зарахування 20.04.2023 від ТДВ СК «Альфа-Гарант» у розмірі 35185,15 грн. по справі №16518, договір АМ.166697. Відповідно до роздруківки з сайту МТСБУ щодо чинності полісу внутрішнього страхування (а.с. 16) поліс №205937367, страхова компанія ТДВ СК «Альфа-Гарант», транспортний засіб державний номер [NUMBER] , станом на 12.02.2022 діючий. Згідно копії полісу №205937367 від 17.09.2021, строк дії якого з 20.09.2021 по 19.09.2022, страховик АТ «СК «Альфа Гарант», страхувальник [PERSON] , було застраховано цивільно-правову відповідальність власника наземного трансопртного засобу «Mazda 626», д.н.з. [NUMBER] , та страхова суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих осіб на один страховий випадок становить 130000,00 грн. (а.с. 86). Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає прийняті судом до уваги докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Інших доказів сторонами суд не надавалося. Вказаний спір регулюється положеннями\~Цивільного кодексу України та Законами України «Про страхування» і «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Статтею 1 Закону України «Про страхування»\~передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Відповідно до\~статті 980 ЦК України\~предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у\~статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За\~статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 754/1108/15-ц). Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц. \~ \~ \~ \~Щодо обраного позивачем способу захисту суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин другої, п`ятої\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з положеннями пункту 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим замість завдавача шкоди в передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому згідно з положеннями\~статті 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі\~статтею 993 ЦК України\~та\~статтею 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. За змістом частини першої статті\~28, статті\~29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, у межах страхового відшкодування. Згідно з пунктом 36.1\~статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed