Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Представник відповідачки [PERSON] адвокат Діброва К.Ю. звернувся до суду із зазначеною заявою, відповідно до якої просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн. У даній справі 17.03.2025 було постановлено рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області, орган опіки та піклування Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області про позбавлення батьківських прав відмовлено. 13.03.2025 в судовому засіданні до закінчення судових дебатів представник відповідачки повідомив суд , що у встановлений законом строк буде подана заява у зв`язку з понесеними відповідачкою витратами на правову допомогу. Тому просить ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат та стягнути з позивача на користь відповідачки 10000 грн. Відповідно до ч. 4 ст.\~270\~ЦПК України розгляд у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. В даному випадку суд не вбачає необхідності для виклику сторін у судове засідання. Вивчивши заяву, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Встановлено, що Охтирський міськрайонний суд Сумської області 17.03.2025 ухвалив рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області, орган опіки та піклування Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області про позбавлення батьківських прав, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.148-151). 18.03.2025 через підсистему\~Електронний суд\~представник [PERSON] адвокат Діброва К.Ю. звернувся до Охтирського міськрайонного суду Сумської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. 22.04.2025 вказана заява була залишена без руху, оскільки адвокатом Дібровою К.Ю. не було направлено копію даної заяви позивачу та відповідачці 01.05.2025 на виконання ухвали суду від 22.04.2025 представник відповідачки надав суду підтвердження поштових відправлень. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу відповідачкою, її представником було надано ордер, договір про надання правничої допомоги та представлення інтересів від 08.10.2024 , акт приймання передачі виконаних робіт ( наданих послуг) за договором про надання правничої допомоги ( визначеній у фіксованому розмірі) від 15.03.2025 та квитанцію до прибуткового ордеру №1 від 15.03.2025, відповідно до якого Діброва К.Ю. прийняв від [PERSON] 10000 грн ( а.с. 157-160). Положеннями ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п.8 ч.2 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В судовому засіданні 13.03.2025 у вступному слові представник відповідачки повідомив суду про те, що ним буде подана заява про відшкодування судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 4 ст.\~263\~ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved