Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») в особі представника Москаленко М.С., звернулося до Дарницького районного суду міста Києва із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 69 236,38 грн., а також судові витрати в сумі 3 028,00 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 14 червня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №78327596. Договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, згідно якого право грошової вимоги до відповідача за договором позики перейшло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників №20 від 20.03.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38161,79 грн., з яких: 9737,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28424,15 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачеві права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики №78327596 в розмірі 38161,79 грн. Також, 11 травня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №4785851. Договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, згідно якого право грошової вимоги до відповідача за договором позики перейшло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників №21 від 20.03.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31074,59 грн., з яких: 6213,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24860,95 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачеві права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики №4785851 в розмірі 31074,59 грн. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 жовтня 2024 року дану цивільну справу передано за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області. Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2025 цивільна справа надійшла в провадження судді Ковалевської Л.М. Ухвалою суду від 16.01.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 17.02.2025 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» залишити без задоволення. Посилаючись на те, що позивач зазначає, що згідно умов Договорів позики від 14.06.2023 та 11.05.2023, які укладено електронним шляхом, відповідач отримав кредити в сумі 12000 грн. та 7000 грн., але не надано суду доказів отримання саме відповідачем вказаних сум, а також, яким чином були видані вищезазначені суми. Також, відповідач зазначив, що належними доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Наданий позивачем розрахунок заборгованості за договорами позики не містить даних про отримання коштів та їх розмір, а також, процентну ставку обрахунку заборгованості. Надані позивачем документи лише констатують наявність заборгованості у фіксованій сумі, але не підтверджують її наявність, походження і розмір. Розрахунок заборгованості, на який посилається позивач у позовній заяві, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а отже не є належним доказом наявності заборгованості. Крім того, стягнення відсотків, нарахованих після закінчення терміну дії кредитного договору, суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року в справі №14-10цс18 та від 04 липня 2018 року в справі №14-154цс18. Також, відповідач зазначив, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача у встановленому законом порядку. 17.02.2025 через систему «Електронний суд» від представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» Летун Т.В. надійшла відповідь на відзив, в яких зазначає, що обставини, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволенні позовних є не обґрунтовані та недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених в Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги. Ухвалою суду від 24.02.2025 витребувано докази у справі за клопотанням представника позивача Летун Т.В . Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 14 червня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №78327596. Також, 11 травня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №4785851. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. 641,644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису та підпису одноразовим ідентифікатором. Під час реєстрації на сайті Товариства, позичальник власноручно створює свій особистий кабінет, вносить персональні дані, реквізити банківської карти та інші дані, проходить процедуру вертифікації та ідентифікації, що свідчить про наявність воли Відповідача для укладення договору позики в електронній формі, на погоджених умовах. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до умов договору товариство надано позичальнику в безготівковій формі на банківську карту [NUMBER] , вказану власноруч позичальником [PERSON] при укладанні Договорів позики. Відповідно до умов договору, позичальник зобов`язався повернути грошові кошти, сплатити проценти за користування коштами і виконати інші зобов`язання договором в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. У договорі позики №78327596 від 14.06.2023 зазначено: Сума позики 12000,00 грн. Строк позики: 30 днів. Базова процентна ставка: 2,5%. Знижена процентна ставка: 0,75 % Процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день 2,70 % У договорі позики №4785851 від 11.05.2023 зазначено: Сума позики 7000,00 грн. Строк позики: 30 днів. Базова процентна ставка за перший день користування Позикою (фіксована): 59.71 %. Базова процентна ставка з другого дня користування Позикою до дати повернення Позики: 2.50%. Процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день 2,70 %. Факт перерахування коштів та обґрунтування розміру заборгованості відповідача [PERSON] за Договорами позики підтверджується наданими позивачем доказами, а саме Листи від 13.02.2025 ТОВ Фінансова компанія «Фінекпрес», як доказ перерахування коштів та розрахунки заборгованості за Договором позики №78327596 від 16.06.2023 та за Договором позики №4785851 від 11.05.2023. Згідно п. 27 Договорів позики, інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до правил, Проценти за користування Позикою нараховуються на суму Позики (її залишок), виходячи із строку фактичного користування Позикою, починаючи з дня видачі Позики (включно) та до повного погашення Заборгованості за Договором позики, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування Позикою, визначеного Договором позики/додатковими угодами. Товариство на власний розсуд може зупинити нарахування процентів до спливу строку , визначеного у першому реченні цього пункту. Водночас, зобов`язання, не виконане боржником перед кредитором у повному обсязі протягом строку дії договору, продовжує своє існування до його повного і належного виконання або ж припинення в регламентований договором спосіб, якщо інше не визначено таким договором або законом. Верховний Суд наголошує, що таке невиконання зобов`язання має виконуватися або припинятися на вже погоджених сторонами у договорі умовах незважаючи на визначений строк дії такого договору. Закінчення строку дії договору не дає сторонам права відійти від узгоджених в угоді умов, на яких має бути досягнута мета правовідношення, та діяти на свій власний розсуд.» Тобто, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, тому кінцева дата позики - є лише датою повернення позики, а не датою закінчення строку дії договору. З розрахунку заборгованості по Договору позики №78327596 вбачається, що позичальник здійснював сплати грошових коштів на рахунки первісних кредиторів. Внесення грошових коштів на рахунок кредитодавця є визнання ним боргу, що у свою чергу фактично прирівнюється до підтвердження волевиявлення учасника справи на укладення договору та погодження всіх умов договору. Суд не бере до уваги твердження відповідача [PERSON] вказане у відзиві на позовну заяву про те, що позивачем не надано суду доказів отримання саме відповідачем вказаних сум кредитів, а також, яким чином були видані вищезазначені суми. На витребувані судом докази, а саме, згідно інформації з АТ КБ «Приватбанк» встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Номер телефону на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною картою № [NUMBER] за період з 11.05.2023 по 20.06.2023, вказаний фінансовий номер телефону [NUMBER] , даний номер телефону знаходиться в анкетних даних [PERSON] . Також, додатково направили Виписку по рахунку № [NUMBER] за період з 11.05.2023 по 20.06.2023 про рух коштів, з якого вбачається, що 14.06.2023 на дану карту було зараховано переказ в сумі 12 000 грн., а 11.05.2023 зараховано 7 000 грн. 14.06.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, згідно якого право грошової вимоги до відповідача за договором позики перейшло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Згідно п. 1.1 Договору факторингу, згідно умов цього Договору фактор зобов2язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (оплату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов2язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 є невід`ємною частиною Договору. Згідно п. 1.2 Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №20 від 20.03.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38161,79 грн., з яких: 9737,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28424,15 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до Реєстру боржників №21 від 20.03.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 31074,59 грн., з яких: 6213,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24860,95 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Вказаний висновок підтверджено Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачеві права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики №78327596 в розмірі 38161,79 грн. за Договором позики №4785851 в розмірі 31074,59 грн. Таким чином, Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року та 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 27.09.2021 у справі №5026/886/2012. Тощо). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики №78327596 в розмірі 38161,79 грн., з яких: 9737,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 28424,15 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Договором позики №4785851 в розмірі 31074,59 грн., з яких: 6213,64 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24860,95 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всього заборгованості за договорами у загальному розмірі: 69 236,38 грн. Враховуючи підтвердження позивачем описаними вище доказами отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів, користування кредитними коштами та порушення нею грошових зобов`язань, суд дійшов до висновку про правомірність позовних вимог про стягнення заборгованості в загальному у розмірі 69 236,38 грн. Зазначені обставини, які описано вище, на думку суду, є достатньою підставою для задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило судовий збір в розмірі 3028, 00 гривні, що підтверджується платіжною інструкцією. Судовий збір сплачено в розмірі, встановленому статтею 4 Закону України «Про судовий збір». Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3028, 00 гривні.

Outcome: approved