Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Красношлик Лариса Леонідівна, про усунення від права спадкування за законом, в якій просила усунути [PERSON] від права на спадщину, як спадкоємця першої черги за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Згодом позивачем [PERSON] було змінено предмет позову, а саме просила зменшити обов`язкову частку до 1/12 частки у спадщині, яка належить [PERSON] , як спадкоємиці першої черги за законом, яка відкрилась після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] є матір`ю її та відповідачки. З 2006 року [PERSON] вийшла на пенсію та з того часу у неї почалися проблеми зі здоров`ям. Увесь цей час вона допомагала своїй матері, надавала їй фінансову допомогу, допомагала по господарству, купувала ліки та продукти, сплачувала кошти за лікування матері. Відповідачка, в свою чергу, увесь час поки матір хворіла, займалася своїми справами та не цікавилася здоров`ям та потребами матері. Тобто лише вона піклувалася за своєю матір`ю, яка була в скрутному становищі та потребувала постійного стороннього догляду та допомоги як фізичної так і матеріальної. Протягом 2022-2023 років та до моменту смерті матері, здоров`я останньої тільки погіршувалося та остання потребувала постійного стороннього догляду та допомоги, з цих підстав вона неодноразово брала відпустки як в рахунок щорічної відпустки так і за свій рахунок, щоб опікуватися матір`ю. Оскільки вона не могла постійно перебувати разом з матір`ю, вона за свій рахунок укладала договори щодо надання медичних послуг та послуг по постійному догляду за її матір`ю. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з належного їй нерухомого майна частини квартири [ADDRESS] , яка належала їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.06.1994 року, виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «ПХЗ» згідно з розпорядженням №1357 від 01.06.1994 року. Вона, як спадкоємиця першої черги, звернулася до приватного нотаріуса Кам?янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини. Відповідачка також, будучи спадкоємицею першої черги після померлої матері звернулася із заявою про прийняття спадщини. Вона вважає такий стан речей несправедливим оскільки відповідачка не надавала допомоги покійній матері, не цікавилася її життям та здоров`ям, не надавала допомоги, не купувала ліки та харчі та фактично усунулася від своїх обов`язків по утриманню матері, яка постійно потребувала сторонньої допомоги, що є підставою для зменшення її обов`язкової частки у спадщині. Просить позов задовольнити. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити повністю. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов. Відповідачка зазначила, що вона весь час за життя матері [PERSON] приймала участь у її життя, опікувалась нею та надавала всю можливу допомогу в силу своїх можливостей, а образливі вигадки, які викладені позивачкою у позові, не відповідають дійсності. Третя особа - приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Красношлик Л.Л. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши пояснення відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до наступного висновку. Статтею 263\~ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлені наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивача та відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно листа КП «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» ДОР №1/2/187 від 21.03.2023 року, право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за: [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 01.06.1994, виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «ПХЗ», згідно з розпорядженням №1357 від 01.06.1994 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з належного їй нерухомого майна 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.06.1994 року, виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «ПХЗ» згідно з розпорядженням №1357 від 01.06.1994 року. З 07.02.2006 року [PERSON] вийшла на пенсію, що підтверджується копією посвідчення № [NUMBER] від 07.02.2006 року. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] отримувала медичні та соціальні послуги, що підтверджується копіями договорів, укладених між ТОВ «Доступна діагностика» та [PERSON] №22-38 від 26.07.2022 року, №105 від 01.09.2022 року та №3 від 11.01.2023 року. З матеріалів справи також вбачається, що відповідачці [PERSON] з 03.05.2023 року призначено пенсію за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] . Окрім того, вона має двох синів, які мають тяжкі проблеми зі здоров`ям, а саме: [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, [PERSON] є інвалідом ІІ групи. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. При вирішенні спорів про зменшення розміру обов`язкової частки у спадщині встановленню та оцінюванню судом підлягає характер відносин між спадкодавцем та спадкоємцем, інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, ними може вважатися тривала відсутність спілкування між спадкодавцем і спадкоємцем, неприязні стосунки, зумовлені аморальною поведінкою спадкоємця тощо. Зменшення розміру обов`язкової частки в спадщині полягає у пропорційному зменшенні частки такого спадкоємця. Отже, аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що, заявляючи вимоги про зменшення розміру обов`язкової частки, позивач повинен довести суду та підтвердити належними та допустимими доказами підстави такого зменшення, зокрема, відсутність або негативний характер відносин між спадкоємцями та спадкодавцем, неприязні стосунки у зв`язку з аморальною поведінкою спадкоємця тощо. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог та не надано належних та достатніх доказів припинення спілкування чи наявності неприязних стосунків між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , а отже вимоги позивача є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, як у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати на відповідача не покладаються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed