Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

До Приморського районного суду м.\~Одеси 07.10.2024 року надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту родинного зв`язку. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] при виконанні військового обов`язку у віці 34 років загинув син заявниці [PERSON] . 22.02.2024 року [PERSON] звернулася до [INFO] із заявою про отримання одноразової грошової допомоги (ОГД) за загиблого при виконанні військового обов`язку по захисту Батьківщини сина в повному розмірі. Однак, листом [INFO] від 25.07.2024 року за вих. № ГМПЗ/11785 [PERSON] повідомлено, що вона як матір загиблого має право на 1/2 частину одноразової грошової допомоги. Таким чином, інша 1/2 частина має відійти [PERSON] , [INFO] , який був батьком загиблого та помер [INFO] . Однак у зв`язку з наявністю розбіжностей в документах, які підтверджують родинний зв`язок між [PERSON] і [PERSON] , [INFO] вважає, що батько загиблого не помер. Таким чином у заявниці з`явилась необхідність звернутись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] як сина та батька. Матеріали заяви суддя отримала 08.10.2024 року. Ухвалою суду від 11.10.2024 року провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 11.11.2024 року. 11.11.2025 року представник Міністерство оборони України через канцелярію суду надав заяву, якою просив залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи [INFO] . У судовому засіданні 11.11.2025 року був присутній представник Міністерство оборони України Єрмаков А.В., просив залучити до участі у справі [INFO] . Представник [PERSON] адвокат Мартинюк Ю.С. не заперечувала проти залучення до участі у справі [INFO] . Протокольною ухвалою суду задоволено клопотання представника Міністерства оборони України та залучено в якості заінтересованої особи [INFO] , у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 09.12.2024 року для їх належного сповіщення. 09.12.2024 року представник Міністерство оборони України через систему «Електронний суд» надав додаткові пояснення, в яким просив суд відмовити [PERSON] у задоволенні заяви, обґрунтовуючи тим, що звернення до суду [PERSON] із заявою було передчасним, оскільки нею не були використані позасудові способи захисту своїх прав та інтересів, що передбачені Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №\~96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання». (а.с. 41-42) Також 09.12.2024 року представник МОУ через систему «Електронний суд» надав клопотання, в якому просив заяву [PERSON] залишити без розгляду. У судовому засіданні 17.03.2025 року були присутні [PERSON] та представник заявниці адвокат Мартинюк Ю.С. надали пояснення. На питання головуючого по справі адвокат Мартинюк Ю.С. вказала, що [INFO] не надає відмову на неотриману частину грошової допомоги, є тільки протокол. Крім того є порядок, хто саме має право звертатися за грошовою допомогою (ОГД). Була відкрита спадкова справа, була виплата по закону як спадкоємиці. По справі оголошено перерву до 23.04.2025 року. 18.03.2025 року представник [PERSON] адвокат Мартинюк Ю.С. через систему «Електронний суд» надала клопотання,\~в якому\~просила витребувати\~у приватного\~нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Левчук Ольги Сергіївни належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 18.03.2025 року представник [PERSON] - адвокат Мартинюк Ю.С. через систему «Електронний суд» надала заяву про долучення доказів, в якій просила долучити до матеріалів справи Свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.05.2024 року, зареєстровано в реєстрі за №\~2415, та Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 28.05.2024 року №\~77122742. Ухвалою суду від 19.03.2025 року клопотання представника [PERSON] про витребування доказів задоволено. Витребувано у Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Левчук Ольги Сергіївни належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, заведеної до майна померлого [PERSON] , [INFO] (актовий запис №\~10548 від 02.11.2023 року). До суду\~11.04.2025\~року від\~приватного нотаріуса\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Одеської області\~Левчук Ольги\~Сергіївни на\~виконання ухвали\~суду від\~19.03.2025\~року надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 11/2024, заведеної 01.04.2024 року до майна померлого [INFO] [PERSON] . (а.с. 81-124) У судове засідання 23.04.2025 року з`явилися [PERSON] та її представник адвокат Мартинюк Ю.С. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. Представник [PERSON] адвокат Мартинюк Ю.С. просила відкласти судове засідання з метою ознайомлення зі спадковою справою. [PERSON] підтримала свого представника. Протокольною ухвалою суд оголосив перерву з метою аналізу доказів до 13.05.2025 року. У судове засідання 13.05.2025 року учасники справи не з`явилися, були повідомлені належним чином. Від представника [PERSON] адвокат Мартинюк Ю.С. надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника заявниці. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 20.05.2025 року. Дослідивши матеріали справи, вислухавши присутніх учасників справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Правовідносини, які є предметом розгляду, регулюються п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Аналіз положень ст. 315 ЦПК України також свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що\~ [INFO] у\~громадян УРСР\~ [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , про що Полігоновською с/радою Жовтневого району Миколаївської області 16.12.1989 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 44. 16.12.1989 року згідно Свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] , видане Полігоновською с/радою Жовтневого району Миколаївської області, [PERSON] визнав батьківство, з присвоєнням дитині прізвища « [PERSON] ». Обидва свідоцтва видано 16.12.1989 році в Миколаївській області УРСР російською мовою. Згідно свідоцтва про смерть, виданого 02.11.2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), сповіщення сім`ї від 30.10.2023 року, виданого [INFO] №03/10648, та витягу з протоколу засідання штатної 20 регіональної ВЛК про встановлення причинного зв`язку захворювання, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця Протокол № 3063 від 30.12.2023 року, [PERSON] загинув [INFO] при виконанні військового обов`язку по захисту Батьківщини в районі населеного пункту Площанка, Сватівського району Луганської області у віці 34 років. 22.02.2024 року [PERSON] звернулась до [INFO] із заявою про отримання одноразової грошової допомоги (ОГД) за загиблого при виконанні військового обов`язку по захисту Батьківщини сина. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Частиною 1 ст. 16-1 цього Закону визначено, що у випадках, зазначених у п.п. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Згідно листа [INFO] від 25.07.2024 за вих.\~№\~ГМПЗ/11785, [PERSON] , як матір загиблого, має право 1/2 частину одноразової грошової допомоги (ОГД) в розмірі 15\~000\~000 грн., а саме 7\~500\~000 грн. За відсутності інших членів сім`ї загиблого військовослужбовця, інша 1/2 частина має відійти [PERSON] , [INFO] , який був батьком загиблого та помер [INFO] . Згідно повторного свідоцтва про народження дитини, [PERSON] , серії [NUMBER] від 04.09.2024 року, актовий запис 44, виданого Виконавчим комітетом Полігонівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області батьком зазначено [PERSON] . Також згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію встановлення батьківства від 05.09.2024 року № 00046824344, що батьківство відносно [PERSON] , [INFO] , визнано [PERSON] . Однак, згідно з паспортом громадянина України (серія та номер [NUMBER] ) батько загиблого записаний як [PERSON] , [INFO] . Відповідно до повного витягу з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 25.07.2024 року № 00046181133 актовий запис № 1115 про смерть [PERSON] було внесено 01.03.2006 року. Згідно Експертному висновку № 056/1241, виготовленому 03.07.2024 року Українським бюро лінгвістичних експертиз на замовлення [PERSON] зазначено, що «З практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки документальної фіксації некоректних українських записів прізвищ під впливом місцевої говірки або під орфоепічним чи графічним впливом відповідних записів близькоспорідненими слов`янськими мовами. Зокрема, під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах прізвищ трапляються випадки коливання при відображенні на письмі палаталізованого ц в суфіксах -ець,\~-\~иця,\~-цький і\~под.\~на зразок:\~укр.\~Запорожець -\~рос.\~Запорожец,\~укр.\~Копаниця -\~рос.\~Копаница,\~укр.\~Ковалець -\~рос.\~Ковалец тощо\~(див.\~ [PERSON] .\~Українська діалектологія.\~-\~К.:\~Вища школа,\~1980;\~Український правопис,\~2019,\~§ 141,\~§ 142,\~§ 144).\~Варіативність документальних\~записів прізвищ,\~які містять\~зазначені фонеми\~та звукосполучення,\~нерідко ускладнювалася\~посередництвом спорідненої\~мови,\~зокрема російської.\~Ідентифікація таких\~записів базується\~на їх\~співвіднесенні з\~типовими девіаціями,\~зумовленими наведеними\~вище причинами. З урахуванням зазначеного українські записи прізвища [PERSON] (свідоцтво про смерть; сповіщення сім`ї; запис [PERSON] ; паспорт, запис [PERSON] ; свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та ТОРОВЕЦ (копія паспорта; довідка про смерть, запис [PERSON] ), а також запис російською мовою ТОРОВЕЦ (свідоцтво про народження, запис [PERSON] , батько [PERSON] ;\~свідоцтво про\~встановлення батьківства,\~запис [PERSON] )\~попри розбіжності\~в орфографічній\~фіксації в\~документах,\~наданих для\~експертизи,\~а також\~в інших\~документах зазначених\~осіб є\~ідентичними. Розбіжності між\~українськими документальними\~записами прізвища\~виникли внаслідок\~відхилення від\~орфографічних норм\~при його\~міжмовних перетвореннях\~під впливом\~російської орфоепії\~та орфографії.\~Згідно з\~синними правилами\~(див.\~Український правопис,\~2019;\~§ 32;\~§ 141,\~§ 142;\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] .\~Власні імена\~людей.\~Словник-довідник.\~-\~К.:\~.Наукова\~думка,\~1996,\~с.\~311-315)\~нормативний запис\~прізвища українською\~мовою -\~ТОРОВЕЦЬ. Для дотримання вимог закону України Про захист персональних даних (Відомості Верховної Ради України, 2010, № 34, с. 481) реквізити документів, наданих для експертизи, у цьому експертному висновку не наводяться. Автентичність документів встановлюється за місцем подання цього експертного висновку.» Таким чином, суд встановив, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , та [PERSON] (російською мовою [PERSON] ), [INFO] , який помер [INFO] є сином та батьком відповідно, а зазначені відмінності у прізвищі в документах є неточним перекладом українською мовою. Суд також встановив, що загиблий не мав інших членів сім`ї, які могли б претендувати на виплату грошової допомоги після смерті [PERSON] . Щодо твердження Міністерства оборони України щодо передчасного звернення [PERSON] до суду. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. І коли встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам виснує, що в цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Такими ж критеріями керувалася Велика Палата Верховного Суду в постановах від 10 квітня 2019 року в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) та аналогічний висновок викладено у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 квітня 2020 року по справі №\~133/2348/17. Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах. При цьому між [PERSON] та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки заявниця є законним суб`єктом отримання такої соціальної допомоги, що Міністерство оборони України не оскаржує. Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 18 січня 2024 року в справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23), рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України. Таким чином судом встановлено, що заявниця звернулась до суду із заявою встановлення факту\~родинних зв`язків\~між [PERSON] \~та [PERSON] з метою отримання одноразової грошової допомоги після смерті сина. Інших способів доказування такого факту вона позбавлена. Отже вказані підтвердження вказаного юридичного факту породжують для заявника наслідки для доведення підстав отримання одноразової грошової допомоги. На підтвердження факту родинних зв`язків між [PERSON] та [PERSON] надано наступні докази: -Свідоцтво про народження серії [NUMBER] [PERSON] -Свідоцтво про встановлення батьківства серії [NUMBER] про визнання батьківства [PERSON] -Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію встановлення батьківства 00046824344 про визнання батьківства [PERSON] відносно сина - [PERSON] -Свідоцтво про народження серії [NUMBER] [PERSON] -копія Паспорту [PERSON] серії [NUMBER] . Крім того, до заяви додано: -копію Експертного висновок від 03.11.2024 «056/1241-а виданий Українським бюро лінгвістичних експертиз. -Копію Паспорту матері [PERSON] - [PERSON] -Свідоцтво про смерть батька [PERSON] - [PERSON] серії [NUMBER] Вищевказані докази суд приймає до уваги як належні та допустимі. Суд вважає, що заявниця повністю підтвердила належним чином право на таке звернення та про обґрунтованість вимог. Зміст ст. 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № \~4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , є рідним\~батьком [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою, встановлення вказаних фактів має для заявниці юридичне значення та від цього залежать її майнові права, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved