Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Позивач Тернопільська окружна прокуратура в інтересах держави в особі: Національної служби здоров`я України, Тернопільської міської ради звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та просить стягнути із відповідача на користь держави в особі Національної служби\~здоров`я України кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] , в сумі 9024,20 грн.. Також, просить стягнути із відповідача на користь держави в особі Тернопільської міської ради кошти,\~витрачені на\~стаціонарне лікування\~потерпілого від\~злочину [PERSON] ,\~в сумі\~500\~грн.. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 11.08.2022 приблизно о 13 год. 10 хв. водій [PERSON] керував технічно - справним автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», р.н. [NUMBER] , та рухався правою смугою руху по вул. Замковій в м. Тернополі в напрямку вул. Руської з двома дорослими пасажирами в салоні, зі швидкістю близько 50 км/год.. Рухаючись у вказаному напрямку та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який встановлений навпроти «Кредобанку», що по вул.Замковій, 7, водій [PERSON] не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну. Так, в цей час на вищевказаний пішохідний перехід, у темпі спокійного кроку, вийшов та переходив проїзну частину дороги зліва направо відносно напрямку руху автомобіля пішохід [PERSON] . Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити нерегульований пішохідний перехід та пішохода [PERSON] , який рухався по ньому, водій [PERSON] не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, а вчинив наїзд на нього передньою правою частиною автомобіля. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу [PERSON] спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.10.2023 у справі №607/12269/23, закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] у зв`язку з примиренням потерпілого та обвинуваченого. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах даного кримінального провадження прокурором не пред`являвся та витрати на лікування потерпілого від злочину залишаються невідшкодованими. Потерпілий у вказаному кримінальному провадженні [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги». Вартість затрат на його лікування та перебування становить 9 524, 20 грн.. Зокрема, вартість лікування за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) становить 9 024, 20 грн., а за рахунок коштів місцевого бюджету - 500 грн.. Фінансування КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» у 2022 році здійснювалося Національною службою здоров`я України (далі - НСЗУ) за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. Частина коштів, зокрема на фінансування комунальних послуг лікарні, виділялася з міського бюджету. Прокурор Собків А.М. в судове засідання не з`явився, проте, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, проте, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Чорняк М.П. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання. Про причини своєї неявки не повідомили. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.10.2023 у справі №607/12269/23, клопотання захисника обвинуваченого - адвоката Чорняка М.П задоволено. Звільнено від кримінальної відповідальності [PERSON] обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим [PERSON] . Кримінальне провадження №12022211040001169 від 11 серпня 2022 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрито. З вищевказаної ухвали слідує, що 11.08.2022 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022211040001169 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Органом досудового розслідування встановлено, що 11.08.2022, близько 13 год. 10 хв. водій [PERSON] керував технічно - справним автомобілем марки «Volkswagen Tiguan», р.н. [NUMBER] , та рухався правою смугою руху по вул. Замковій в м. Тернополі в напрямку вул. Руської з двома дорослими пасажирами в салоні, зі швидкістю близько 50 км/год. Рухаючись у вказаному напрямку та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який встановлений навпроти «Кредобанку», що по вул. Замковій, 7, водій [PERSON] не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями (далі - ПДР України), які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Так, в цей час на вищевказаний пішохідний перехід, у темпі спокійного кроку, вийшов та переходив проїзну частину дороги зліва направо відносно напрямку руху автомобіля марки «Volkswagen Tiguan» р.н. [NUMBER] пішохід [PERSON] . Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити нерегульований пішохідний перехід, обладнаний дорожніми знаками 5.38.1 і 5.38.2 ПДР України, а також дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України та пішохода [PERSON] , який рухався по ньому, водій [PERSON] в порушення вимог п. 18.1 ПДР України, не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу, а вчинив наїзд на нього передньою правою частиною автомобіля марки «Volkswagen Tiguan» р.н. [NUMBER] . У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу [PERSON] спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми лівого колінного суглоба у виді «імпресійного» (втисненого) перелому наколінка і розриву медіального (присереднього) меніска з крововиливом у його порожнину і порушенням функції; із зовнішніх ушкоджень в ділянці вказаного суглоба відмічені забиття м`яких тканин потиличної ділянки; закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку; садна ділянки правих ліктьового та колінного суглобів із забиттям м`яких тканин, які у своєму клінічному перебігу призвели до тривалого (більше як 21 день) розладу здоров`я і за цією ознакою належать до середньої тяжкості п.п. 2.2.1, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995). Порушення водієм [PERSON] вимог п. 18.1. ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Як вбачається із довідки-розрахунку КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» від 26.02.2024 № 277, потерпілий у вказаному кримінальному провадженні [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі. Вартість затрат на його лікування та перебування становить 9 524, 20 грн.. Зокрема, вартість лікування за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) становить 9 024, 20 грн., а за рахунок коштів місцевого бюджету - 500 грн.. Фінансування КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» у 2022 році здійснювалося Національною службою здоров`я України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладеного між КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» та НСЗУ Договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. Частина коштів, зокрема на фінансування комунальних послуг лікарні, виділялася з міського бюджету. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» є юридичною особою - комунальним підприємством, що надає медичні послуги населенню міста Тернополя. Статутом Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», затвердженим рішенням Тернопільської міської ради від 28.07.2017 №7/16/20 (надалі за текстом - Статут) визначено, що підприємство є об`єктом комунальної власності Тернопільської міської ради. Власником, засновником та органом управління Підприємством виступає Тернопільська міська рада. Таким чином, КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» відноситься до юридичних осіб комунальної власності, кошти, які виділяються на лікування хворих, частково надходять із місцевого бюджету. Враховуючи наведене, кошти в сумі 500 грн. підлягають зарахуванню до місцевого бюджету. Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних інших медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Тобто, послуги КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ, як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1086. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми. В той же час, оскільки НСЗУ витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікування потерпілого [PERSON] , котрий перебував на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] - на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НСЗУ (замовник) та КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», дані кошти, а саме 9 024,20 грн., необхідно стягнути з [PERSON] та зарахувати до Державного бюджету України. У відповідності до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року (далі - Порядок), сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат па його лікування на день. Згідно з п. 3 вказаного Порядку - у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовами вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови «Про відшкодування витрат па стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину па стаціонарному лікування визначається па підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться, виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Як вбачається з п.6 постанови Пленуму\~Верховного Суду України у п. 3 Постанови «Про відшкодування витрат па стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи, що між діями відповідача [PERSON] , який спричинив середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження потерпілому [PERSON] , та перебуванням його на стаціонарному лікуванні існує причинний зв`язок, а також те, що ухвалою суду закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] за нереабілітуючими обставинами, суд прийшов до переконання, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати на лікування потерпілого від цього злочину. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: approved