Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

11 березня 2025 року адвокат Литвин В.В., яка діє в інтересах [PERSON] на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 1839782 від 20 лютого 2025 року, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просить: 1) визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Київ (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22 серпня 2024 року Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 364 від 22 серпня 2024 року; 2) зобов`язати Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Київ, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22 серпня 2024 року Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 364 від 22 серпня 2024 року, а саме: - в графі прізвище дитини замінити прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] », - в графі батько дитини прізвище батька « [PERSON] » замінити на прізвище « [PERSON] », - в графі громадянство батька « Киргизька Республіка » замінити на громадянство « Україна ». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] з початку 2022 року та до цього часу перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Офіційний шлюб між [PERSON] та [PERSON] до цього часу не зареєстрований. Зазначила, що [PERSON] з 03 березня 2023 року та до цього часу перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] . Станом на день народження [PERSON] , [PERSON] перебував на службі, тому не міг подати відповідну заяву про згоду щодо запису його у Книзі реєстрації народжень як батька малолітнього [PERSON] . З огляду на викладені обставини у свідоцтві про народження малолітнього [PERSON] запис про батька проведений відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.Представник позивача посилається на те, що батьком малолітнього [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується проведеним дослідженням ДНК на батьківство, за результатами проведення якого встановлено, що вірогідність біологічного батьківства [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] складає 99,99 %. Посилаючись на викладене, просила визнати відповідача батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 березня 2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. 19 березня 2025 року від представника третьої особи Бучанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Дитиненко М.О. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2025 року за наслідками підготовчого судового засідання справу було призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, в якій позов визнав. Представник третьої особи Бучанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься заява представника [PERSON] , в якій просила розглядати справу за відсутності представника третьої особи. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Суд встановив, що [INFO] [PERSON] народила сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 серпня 2024 року Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 364, батьками зазначено: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] . З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00046623666 від 22 серпня 2024 року слідує, що відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Зі змісту висновку молекулярно- генетичного експертного дослідження № 44734 від 07 жовтня 2024 року вбачається, що [PERSON] є біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ймовірність біологічного батьківства складає 99,999999%. За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У статті 12 ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Статтею 51 Конституції України, ч.2, 3 ст. 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У статті 125 СК України передбачено, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved