Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

В провадженні Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області знаходилася вказана вище цивільна справа. Відповідно до рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2024 року позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. 06 травня 2025 року від представника позивача адвоката Лапшина В.В. до суду надійшла заява, сформована в системі «Електронний суд» про ухвалення додаткового рішення, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС" витрати на професійну правничу допомогу, обґрунтовуючи заяву тим, що судом під час ухвалення рішення не було вирішено питання про судові витрати. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2024 року позовні вимоги [PERSON] , представник позивача, адвокат Лапшин Володимир Валентинович до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол Віталій Олексійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволені частково. Виконавчий напис №21571 від 22 грудня 2021 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 6020,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» за кредитним договором №0679-6948 від 21.04.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» код ЄДРПОУ 38548598, юридична адреса бульвар Лесі Українки, 26 оф.407 м. Київ, 01032 на користь [PERSON] , [INFO] , РОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , грошові кошти в сумі 6020 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» код ЄДРПОУ 38548598, юридична адреса бульвар Лесі Українки, 26 оф.407 м. Київ, 01032 на користь [PERSON] , [INFO] , РОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2422,40 грн. При ухваленні рішення, судом не вирішувалось питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, які були понесені позивачем. В позовній заяві зазначено про те, що позивач понесе витрати на оплату послуг з професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 5000,00 гривень. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України). Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі N 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: "На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат". Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.2 ст.141 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.2 ст.141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст.141 ЦПК України. При визначенні суми відшкодування вказаних витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року в справі N362/3912/18 (провадження N61-15005св19), у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року в справі N201/14495/16-ц (провадження N61-22962св19). В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. до матеріалів справи надано копії наступних документів: договір про надання правової допомоги від 30 травня 20234 року, укладений між адвокатом Лапшиним В.В. та [PERSON] , копію ордеру, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2763, копію акту № 01 виконаних робіт з надання правничої допомоги від 12 червня 2024 року , з якого вбачається, що адвокат Лапшин В.В. надав [PERSON] юридичні послуги, а саме: надання консультації, роз`яснення норм законодавства, а також складання і подання позову та інших процесуальних документів, які замовник прийняв та оплатив. З урахуванням наведених обставин, складності справи та фактичного обсягу виконаних адвокатом робіт, а також предмету спору та істотного значення справи для позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача із відповідача, у сумі 5000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved