Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

В червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю ?Управляюча компанія ?Основа Комфорт? (надалі по тексту - ТОВ ?УК ?Основа Комафорт?) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просило суд: -стягнути з [PERSON] на свою (ТОВ ?УК ?Основа Комафорт?) користь заборгованість з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком у розмірі 34 910, 00 грн., інфляційні витрати у розмірі 929, 03 грн. за період часу з 01 травня 2022 року по 30 квітня 2024 року, три відсотки річних у розмірі 2 097, 27 грн. за період часу з 01 травня 2022 року по 30 квітня 2024 року, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028, 00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та є співвласником в ОСББ ?Гарден Сіті?. Протоколом 1 Загальних зборів ОСББ ?Гарден Сіті? від 01 квітня 2019 року між співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] та ТОВ ?УК ?Основа Комафорт? було укладено договір №ЗЛ30/У від 25 квітня 2019 року про надання послуг з управління будинком. Згідно даного договору, ціна була погоджена у розмірі 10, 68 грн. З 01 серпня 2023 року, відповідно до умов Договору №ЗЛ30/У від 25 квітня 2019 року, позивачем було змінено кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території у зв?язку з чим погоджено ціну з послуги управління у розмірі 22, 45 грн. Оскільки, в березні-квітні 2022 року, через активні бойові дії в м. Києві, не надавались у повному обсязі послуги, згідно договору №ЗЛ30/У від 25 квітня 2019 року, позивачем в добровільному порядку було проведено перерахунок наданих послуг з урахування даної обставини. Нарахування в березні 2022 року були проведені з розрахунку 06, 6 грн., ау квітні 2022 року - 14, 51 грн. Позивачем належним чином виконуються обов?язки, передбачені договором №ЗЛ30/У від 25 квітня 2019 року. Однак, відповідач належним чином не виконував та не виконує свої зобов?язання зі сплати послуг з управління будинком, внаслідок чого, з 01 лютого 2022 року по 30 квітня 2024 року виникла заборгованість на загальну суму 34 910, 00 грн. 26 вересня 2024 року протокольною ухвалою суду від представника позивача було прийнято заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої, розмір заборгованості станом на день прийняття заяви (26 вересня 2024 року) складає 43 119, 65 грн. Оскільки, в досудовому порядку вирішити спір не вбачається можливим, а тому, позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. В послідуючому, судом було прийнято відмову представника позивача від заявленої частини позовних вимог щодо основної суми боргу, у зв?язку з чим розгляд справи було проведено в частині стягнення заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком за період часу з 01 лютого 2022 року по 01 вересня 2024 року у розмірі 7 519, 65 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 349, 85 грн., три відсотки річних у розмірі 1 290, 33 грн. Зазначену відмову від частини заявлених позовних вимог представник позивача обґрунтовує тим, що відповідачем в добровільному порядку частково погашено виниклу заборгованість. Відповідач, своїм правом, щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористалася; відзив на позовні вимоги до суду не надіслала. Представник відповідача в судове засідання не з?явився; подав заяву про розгляд справи за його відсутності; на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі з урахуванням заяви про відмову від частини позовних вимог, з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; письмовий відзив на позов не надіслав, як і не направив свого представника для прийняття участі у розгляді справи. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Закон України ?Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку? визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об?єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов?язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку. Відповідно ст.1 Закону України ?Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку?, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Об?єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов?язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (ч.1 ст.4 зазначеного Закону). Згідно ст.15 Закону України ?Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку?, співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. За змістом статті 12 Закону України ?Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку?, управління багатоквартирним будинком здійснює об?єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об?єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об?єднання. Водночас, частиною шостою статті 13 Закону України ?Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку? визначено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об?єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно із частиною першою статті 20 Закону України ?Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку?, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Відповідно до статті 22 Закону України ?Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку?, для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об?єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Положеннями частини третьої статті 23 Закону України ?Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку? визначено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об?єднання та/або рішенням загальних зборів. Частиною третьою статті 12 Закону України ?Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку? встановлено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. 25 квітня 2019 року між ТОВ ?УК ?Основа Комфорт? (управитель) та ОСББ ?Гарден Сіті? (співвласники) було укладено Договір №ЗЛ30/У про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (надалі по тексту - Договір), відповідно до якого, управитель зобов?язується надати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а співвласники зобов?язуються оплачувати управителю послугу з управління, згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Згідно п.10 Договору, ціна послуги з управління становить 10, 68 грн. (без податку на додану вартість) на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. До даного договору сторонами було погоджено та підписано кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території [ADDRESS] . В послідуючому, відповідно до пунктів 44.1, 44.2 Договору, розмір ціни послуг з управління з 01 серпня 2023 року змінився та складає 22, 45 грн. Суду не було надано доказів, які б свідчили, про розірвання чи визнання недійсним вищезазначеного Договору. До житлово-комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком (п.1 ч.1 ст.5 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги?). Згідно п.5 ч.2 ст.7 Закону України ?Про житлово-комунальні послуги?, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов?язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належать [PERSON] (а.с.69). Отже, оскільки, в судовому засіданні встановлено, що позивачем надавались послуги, проте в порушення вимог діючого законодавства та договору відповідач не сплачував за надані послуги, суд прийшов до висновку про стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованість (залишок непогашеної частини заборгованості) за надані житлово-комунальні послуги за період часу з лютого 2022 року по вересень 2024 року у розмірі 7 519, 65 грн. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Отже, оскільки, в судовому засіданні достовірно встановлено, що в порушення вимог діючого законодавства відповідач не здійснював своєчасно сплату щомісячних платежів, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на час розгляду справи судом, з урахуванням часткового погашення боргу з боку відповідача складає 7 519, 65 грн. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зобов?язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов?язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов?язанням, у якому, серед інших прав і обов?язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов?язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. З урахуванням вимог Указу Президента від 24 лютого 2022 року №64/2022 ?Про введення воєнного стану в Україні?, позивач неправомірно нарахував відповідачу 3% річних та інфляційні втрати за період з 01 лютого 2022 року по 31 грудня 2023 року. Вирішуючи питання стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд враховує положення Постанови КМУ №206 від 05 березня 2022 року, щодо заборони нарахування штрафів та інфляційних нарахувань за надані комунальні послуги. При цьому, на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням оплати спожитих житлово-комунальних послуг, суд прийшов до висновку про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ ?УК ?Основа Комфорт? заборгованості за період часу з січня 2024 року по вересень 2024 року 3% річних у розмірі 651, 27 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 1 680, 60 грн. З урахуванням вищезазначеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТОВ ?УК ?Основа Комфорт? є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 3 028, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial