Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

04.11.2024 [PERSON] , в особі представника адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни, через підсистему Електронний суд звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом, у якому просить: - позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно дочки [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження [NUMBER] від 03.02.2011, складений у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області; - стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , щомісячно, до досягнення дитиною повноліття; - стягнути з [PERSON] , [INFO] судові витрати. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду від 22.10.2013 розірвано. Вони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина проживала почергово у кожного з батьків. У 2018 році відповідачка виїхала до російської федерації. Протягом 2018 - 2019 років приїздила до України, а у листопаді 2019 року виїхала та більше не поверталась на територію України. Відповідачка повністю самоусунулась від виховання та піклування дитиною, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в достатній мірі (рідко телефонує), а відповідно не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для здобуття освіти дитиною, жодного разу не відвідала школу, не підтримує зав`язків з педагогами та адміністрацією школи. Наявність батьківських прав у відповідачки шкодить інтересам дитини, зокрема батько без дозволу матері позбавлений можливості забезпечити дитині відпочинок за кордоном, можливість приймати участь у міжнародних змаганнях. Дитина постійно проживає з батьком, який повністю опікується її вихованням. [PERSON] відвідує школу, гуртки. Плату за навчання здійснює батько. На даний час позивач з дочкою проживають у орендованій квартирі у м. Вінниці. Позивач працює приватним підприємцем, характеризується позитивно, судимостей не має, до кримінальної, адміністративної відповідальності не притягувався, на обліках у наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває. Оскільки дитина постійно проживає з позивачем, який про неї дбає, виховує, одягає і повністю забезпечує, а відповідачка при цьому повністю усунулась від утримання спільної дитини, відповідач просить стягнути з неї аліментів на їх спільну дитину. [PERSON] є здоровою та працездатною, інших утриманців не має. Тому позивач вважає, що вона має змогу сплачувати аліменти у тому розмірі у якому він просить у позові. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Вінницького міського суду від 19.11.2024 дану справу направлено за підсудністю до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 27.12.2024 справа передана на розгляд судді Хуторній І. Ю. Ухвалою судді від 03.01.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою від 04.03.2025 суд закрив підготовче провадження. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов. Позивач суду пояснив, що у листопаді 2019 році відповідачка виїхала за кордон в російську федерацію та із того часу не поверталася в Україну. Він, на прохання бабусі дитини матері відповідачки, якийсь час проживав із дочкою та матір`ю відповідачки у м. Бердичеві у житлі колишньої тещі, працював, займався вихованням дочки. Улітку 2024 році він разом із дочкою переїхав жити до м. Вінниці. Участь відповідачки у вихованні дитини, із того часу як вона виїхала за кордон, полягала в тому, що вона дитині може написати повідомлення один раз на три місяці. Їй байдуже до дитини. Вона дитині матеріально не допомагає. Дочка уже і не чекає ніякого спілкування від матері. На початку повномасштабного вторгнення дитина разом із бабусею виїхала до Польщі. Відповідачка телефонувала до дитини та пропонувала її забрати до себе в російську федерацію. Проте казала, що за дитиною хтось чужий мав приїхати, оскільки вона не має змоги самостійно перетнути кордон. Дитина сильно злякалася і відмовилася їхати до матері. Дитина і бабуся повернулися до Україну та 01 вересня 2022 року дочка пішла уже тут до школи. Він водив дитину до психолога. Наполягає, що пред`явлення цього позову не пов`язане із воєнним станом та загальною мобілізацією. У першу чергу він звернувся до суду задля захисту інтересів дитини, оскільки матері немає коло дитини, вона фактично не виховує дитини, а дозволи матері на реєстрацію дитини, виїзд за кордон потребуються. За згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження Сторони із червня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.10.2013 розірвано (а.с. 25-26). Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно із довідкою виданою директором гімназії № 1 ім. Т. Г. Шевченка м. Бердичева Житомирської області Управління освіти і науки Бердичівської міської ради від 19.06.2024, [PERSON] , [INFO] навчається в гімназії № 1 ім. Т. Г. Шевченка м. Бердичева Житомирської області у 7-В класі. Вихованням дитини займається батько [PERSON] . Він цікавиться її шкільним життям, бере участь у справах гімназії, класу. Спілкується з класним керівником та вчителями-предметниками, відвідує батьківські збори. Мати, [PERSON] навчанням доньки не цікавилась, не телефонувала в заклад та на батьківські збори не приходила (а.с. 18). Відповідно до характеристики учениці 7-В класу гімназії № 1 ім. Т. Г. Шевченка м. Бердичева Стребкової Марти, виданої директором гімназії та класним керівником, [PERSON] навчається у гімназії № 1 з 5 класу (з 01.09.2021). Зарекомендувала себе як спокійна, дисциплінована старанна учениця. Володіє навчальним матеріалом на достатньому та середньому рівні. Навчається в міру своїх можливостей. На уроках уважна, зосереджена пропусків без поважних причин не має. До виконання доручень ставиться сумлінно. Свідомо дотримується правил поведінки, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Марта товариська, тактовна, чемна та достатньо самостійна дівчинка. Розсудлива, у будь якій ситуації має власну думку, вміє її відстоювати, та гостре відчуття справедливості. Дівчинка проживає з батьком [PERSON] . Вів приділяє всю свою увагу вихованню доньки. Систематично цікавиться навчанням та успіхами дитини, регулярно відвідує батьківські збори, піклується про здоров`я дитини, її емоційний та психологічний стан. Підтримує постійний зв`язок з класним керівником та вчителями-предметниками. Був активним учасником окремих класних заходів. Мама [PERSON] з сім`єю не проживає. За роки навчання вона ні разу не телефонувала, не цікавилася навчанням дитини та її вихованням. Зі слів батька, за останні кілька років вона постійно проживає за кордоном і в Україні не була (а.с. 18). Відповідно до характеристики та довідки виданих 18.06.2024 ФОП [PERSON] , [PERSON] , [INFO] відвідує групові заняття з програмування в закладі позашкільної освіти Robocode з 07.09.2023. Дитина дисциплінована, працелюбна, комунікабельна та розсудлива. До занять з програмування виявляє зацікавленість та навчається в повну міру своїх сил. На заняттях уважна та старанна. Батько постійно підтримує зв`язок з адміністрацією школи. Оплата за навчання здійснювалась регулярно та у визначений термін (а.с. 19, 20). Відповідно до психологічної характеристики лікаря-психолога ФОП [PERSON] , при первинній зустрічі у [PERSON] були наявні скарги на: тривожність, боязнь людей, поганий сон втома, апатія, поганий апетит, страх виходити на вулицю, епізодичні панічні атаки. 3 8 років дівчинка проживає з батьком, так як мама виїхала в іншу країну і не приймає участі в житті дитини. Скарги почали з`являтись під час повномасштабного вторгнення в Україну, задля безпеки, дівчинка з бабусею виїхали до Польщі. В той час мама [PERSON] активно почала телефонувати їй говорити, що хоче її забрати, постійно випитувала адресу за якою вона проживає. Так як мама не може виїхати з Росії, вона сказала, що [PERSON] забере інша людина. Весь час на дитину був тиск, дівчинка не відчувала себе в безпеці і повернулась до батька в Україну. Ці події могли стати причиною подібної симптоматики. На даний момент батько повністю забезпечує і піклується про дівчинку. Стосунки між ними позитивні. Марта проявляє бажання жити з татом (а.с. 20-21). З медичних довідок від 15.07.2024 та повідомлення КПП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Бердичівської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] з народження встановлено ряд діагнозів. [PERSON] перебувала на обліку у лікаря -педіатра амбулаторії № 6. На прийом до лікаря та переукладання декларації звертався тільки батько, який виконував всі рекомендації та призначення лікаря. При останньому огляді лікарем-педіатром стан здоров`я дитини задовільний, щеплення проводились за віком (а.с. 21, 22). [PERSON] , [INFO] разом з дочкою [PERSON] , [INFO] проживає у орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] , що доводиться довідкою виданою ОСББ «Сакура» від 29.07.2024 та копією договору оренди квартири [ADDRESS] від 14.07.2024 (а.с. 15). З довідки виданої Комунальним закладом «Вінницький ліцей № 23» КЗ «ВЛ № 23» від 05.08.2024 [PERSON] , 27.01.2011 навчається у 8-А класі комунального закладу «Вінницький ліцей № 23» (а.с. 19). Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. Академіка О. І. Ющенка Вінницької обласної ради» без дати, [PERSON] , [INFO] станом на 23.07.2024 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною, нейрохірургічною допомогою не звертався (а.с. 16). Відповідно до довідки наркологічного диспансерного відділення КНП «Бердичівська міська лікарня» від 11.06.2024, [PERSON] на обліку у наркологічному кабінеті м. Бердичева не перебуває (а.с. 16). З повного витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вбачається, що станом на 10.07.2024 [PERSON] , [INFO] до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 17). Згідно з довідкою-характеристикою, виданою начальником СДОП ВП Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Іваном Сукачем, [PERSON] за місцем проживання характеризується посередньо. Згідно «ІПНП», скарги на адресу Бердичівського РВП від сусідів щодо протиправної поведінки [PERSON] не надходили, до адміністративної відповідальності, пов`язаної з порушенням громадського порядку протягом останнього року, станом на 27.06.2024 не притягувався (а.с. 17). Відповідно до витягу № 2302073400072 з реєстру платників єдиного податку від 11.10.2023, [PERSON] зареєстрований як фізична особа підприємець та займається господарською діяльністю, а саме: роздрібною торгівлею лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям (а.с. 23). Відповідно до акта про встановлення факту проживання від 03.06.2024 [PERSON] разом з дочкою [PERSON] у період з 2013 року по 2024 рік проживав за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з 2018 року за вищевказаною адресою не з`являлась, що підтвердили свідки сусіди [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 25). З повідомлення Центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 04.03.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , починаючи з липня 2018 року неодноразово перетинала державний кордон України у напряму Кишинів С. Петербург, тривало перебувала за кордоном, на короткий період часу поверталася в Україну, востаннє в`їхала в Україну 20.10.2019. Відомості про виїзд з України відсутні (а.с. 112). Орган опіки та піклування виконавчий комітет Вінницької міської ради надав суду висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . У висновку орган опіки та піклування вказав, що було встановлено, що з 2013 року батьки [PERSON] припинили шлюбні відносини. Дитина проживає з батьком [PERSON] , який створив необхідні умови для проживання та виховання дитини. Батько одноосібно забезпечує дитину усім необхідним, витрати на утримання дитини взяв на себе. [PERSON] участі у житті дочки не бере, не цікавиться її здоров`ям, розвитком, не проявляє материнської турботи. Понад п`ять років проживає за межами України. Зі слів дитини вона маму бачила останній раз у 2018 році, кошти матір їй не надсилає, подарунків не дарує, з днем народження вітає лише смс повідомленнями, спілкуються вони у телефонному режимі один раз на 2-3 місяці (а.с. 128-130 ). Дитина [PERSON] в присутності представника органу опіки та піклування, у судовому засіданні висловила думку, що матір слід позбавити батьківських прав. Пояснила, що мати за кордоном перебуває тривало та з ними не проживає, їй пише повідомлення один раз на 2-3 місяці. Питає лише, як у неї справи і все. Коштів на її утримання не надає. Вона з 2019 року проживає із батьком. Немає такого, щоб матері хтось забороняв із нею спілкуватися. Протоколи від 10.06.2024 опитування адвокатом Тимошик С. Л., [PERSON] , [PERSON] суд визнає недопустимим доказом, оскільки показання може бути доказом у справі при допиті осіб під присягою в якості свідків в судовому засіданні. Застосовані норми права У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першоючетвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У § 54, 57, 58 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів виплати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частина перша статті 191 СК України). Відповідно до пункту першого частини першої статті 430 ЦПК України належить допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Оцінка доводів сторін, висновки суду Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позову, із таких підстав. Суд погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дочки [PERSON] , оскільки наявними у справі доказами доведено свідоме ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язками щодо дочки. Це виразилося у тому, що відповідачка свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, тривало із дитиною не проживає, участі у житті дочки не бере, не цікавиться її здоров`ям, навчанням, розвитком, не підтримує належного спілкування з дитиною, не виявляє материнської уваги та турботи, не утримує дитини. Оскільки такі дії відповідачки тривають протягом значного періоду часу (більше 5 років), настали з її винної поведінки, відповідачку слід позбавити батьківських прав щодо дочки [PERSON] . Суд вважає, що таке позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Разом із тим, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє її права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На виконання імперативних вимог норми частини третьої статті 166 СК України, зважаючи, що заперечення проти позову не надійшли, суд стягує із відповідачки на користь позивача на дитину [PERSON] аліменти у частини її доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із часу пред`явлення позову, до повноліття дитини. Розподіл судових витрат Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні до суду за вимогу про стягнення аліментів, у розмірі 1211, 20 грн, слід стягнути з відповідачки в дохід держави. Судові витрати позивача по сплаті судового збору за вимогу про позбавлення батьківських прав у розмірі 968, 96 грн слід стягнути із відповідачки на користь позивача. Щодо компенсації позиваці витрат на правничу допомогу в розмірі 25\~000 грн, суд дійшов таких висновків. Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі№ 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268). Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved