Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Укр\~Кредит Фінанс" (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі - 19000,00 грн. та судовий збір 2422,40 грн. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 06.02.2024 між позивачем та\~відповідачем було\~укладено договір\~про відкриття\~кредитної лінії\~№ 1341-5078.\~Такий договір\~підписано електронним\~цифровим підписом\~позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання ним\~одноразового ідентифікатора\~і був\~надісланий на\~номер телефону\~відповідача.\~За кредитним\~договором відповідачу\~було надано\~ кредит\~в розмірі\~3000,00\~грн.\~ також\~ Додатковою\~угодою №1\~від 08.02.2024\~року до\~Договору про\~відкриття кредитної\~лінії №1341-5078\~від 06.02.2024\~року Кредитодавець\~та Позичальник\~домовились про\~надання додаткових\~коштів у\~кредит у\~сумі 800,00\~грн.\~Позивач (через\~партнера АТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»\~з яким\~укладено договір\~№ 4010\~про надання\~послуг в\~системі LiqPay\~від 02\~грудня 2019\~року)\~видав Відповідачу\~кредитні кошти\~на картковий\~рахунок вказаний\~Відповідачем в\~особистому кабінеті,\~що підтверджується\~довідкою АТ\~КБ «ПРИВАТБАНК»\~про перерахування\~коштів від\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~через систему\~платежів LiqPay\~на підставі\~договору №\~4010\~від 02.12.2019\~р.\~на карту\~отримувача (Відповідача),\~чим виконав\~свої зобов`язання\~за Договором\~своєчасно та\~в повному\~обсязі. Разом з тим Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 13 260,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 19 000,00 гривень. Відповідач належним чином не виконував зобов`язань за договором, тому станом на 27.02.2025 року виникла заборгованість в розмірі 19 000,00 грн., з яких: - прострочена заборгованість за кредитом 3 800,00 грн.; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 15 200,00 грн. Оскільки, відповідач добровільно зобов`язання не виконує, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути меншу суму, вказуючи про прийняття ним рішення про можливість застосування Програми лояльності до споживачів. Ухвалою суду від 01.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав. Суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В силу вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. В силу вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (визначені в ст. 82 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Суд, дослідивши зібрані докази, встановив, що подані позивачем копії договору про відкриття кредитної лінії, правил відкриття кредитної лінії та таблиці споживчого кредиту не є тими доказами, які могли б надати суду можливість встановити наявність прострочених зобов`язань відповідача перед позивачем за кредитною лінією відкритою згідно з договором № 1224-9159 від 19.06.2023. З наданих позивачем судом доказів, судом встановлено факт укладення договору № 1341-5078 від 06.02.2024 та відкриття відповідачу кредитної лінії в сумі 3000 на умовах визначених договором також надання Додатковою угодою №1 від 08.02.2024 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1341-5078 від 06.02.2024 року Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 800,00 грн. Позивач, через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК», видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 на карту відповідача. Однак жодних доказів з яких можливо було б встановити наявність чи відсутність зобов`язань відповідача перед позивачем, згідно договору № 1341-5078 від 06.02.2024 суду не надано. Суд зауважує, що доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідача не може бути прийнятий судом, як доказ існування заборгованості перед позивачем, оскільки цей розрахунок не є первинними документом, він не відповідає вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", а також п. 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ №75 від 04.07.2018. На підтвердження заборгованості за кредитним договором мають бути подані первинні документи, які відповідають вимогам вказаних норм Закону і Положенням. \~ \~ \~ \~Так, первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Однак, позивачем не надано виписок з рахунків відповідача, які б містили всі необхідні реквізити та відомості за ними. В тому числі позивачем не надано і виписки за власним рахунком, враховуючи вимоги, щодо порядку виконання договору зі сторони відповідача. Оцінивши подані позивачем докази, суд вважає їх недостатніми, оскільки вони не підтверджують заборгованість відповідача. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають. Суд, вирішуючи питання судових витрат керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а оскільки в задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем на його рахунок.

Outcome: dismissed