Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

23.10.2024 в системі «Електронний суд» подана, 24.10.2024 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява, в якій [PERSON] , від імені якого діє його представник адвокат Вітківська Ю.М., просить : визнати за [PERSON] ( [INFO] ; РНОКПП [NUMBER] ) право власності на житловий будинок загальною площею 116,5 кв.м. (житлова площа 52,8 кв.м.) з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] (а.с.1-11). Позов [PERSON] обґрунтований наступним. Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради народних депутатів від 01.11.1988 року № 162 [PERSON] надано у безстрокове користування земельну ділянку по [ADDRESS] площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку житловою площею 55,50 кв.м., загальною площею 90,96 кв.м. та господарських і побутових будівель і споруд. На момент прийняття даного рішення [PERSON] працював у ПЗУВС по транспорту та проживав по [ADDRESS] , у складі сім`ї з 5 чоловік на житловій площі 28 кв.м. Актом від 06.02.1989 року було проведено відведення позивачу в натурі вказаної земельної ділянки по [ADDRESS] . На виконання рішення від 01.11.1988 року між виконавчим комітетом Бориспільської міської ради народних депутатів та Позивачем укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 10.02.1989 року, посвідчений нотаріусом Бориспільської міської нотаріальної контори Ткач Л.Є. 18.04.1989 року та зареєстровано за № 912. Ні підставі вищевказаних документів позивачем у 2004 році було побудовано житловий будинок та у подальшому зведено ряд господарських будівель і споруд, а також прибудови до існуючого будинку. Водночас, під час його будівництва було допущено відхилення від проекту та умов договору, зокрема, щодо площі забудови і строків завершення будівництва. 27.06.2006 року виконавчим комітетом Бориспільської міської ради прийнято рішення №460, яким позивачу надано дозвіл на оформлення самочинного будівництва, дозволено оформити самочинно порушений план забудови, фактично побудованого житлового будинку розміром (10,28*10,36)+(3,60*10,0) м. по [ADDRESS] . Однак, дане рішення позивачем не було реалізовано за станом здоров`я. 28.11.2006 року позивач звернувся до виконавчого комітету Бориспільської міської ради з заявою, в якій просив дозволити присвоїти поштову адресу земельній ділянці під будівництво житлового будинку [ADDRESS] ; до заяви додано копію схеми її розташування, а саме план земельної ділянки по [ADDRESS] , яка у 1988 році передавалась [PERSON] у безстрокове користування для будівництва житлового будинку і є додатком до договору від 10.02.1989 року. На підставі вказаної заяви рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 19 грудня 2006 року № 959 присвоєно поштову адресу земельній ділянці [PERSON] [ADDRESS] , тобто фактично відбулась зміна адреси земельної ділянки з 36-а на 36-б. 28.05.2021 року КП БМР «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» проведено технічну інвентаризацію об`єкта та виготовлено технічний паспорт житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта: житловий будинок «А1», прибудова «а», прибудова «а1» по [ADDRESS] встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації. Згідно із даними технічного паспорта загальна площа спірного житлового будинку складає 117,3 кв.м., з них житлової площі 52,8 кв.м. З метою отримання у користування земельної ділянки під спірним житловим будинком та задля подальшого введення його в експлуатацію позивачем було подано відповідне клопотання до Бориспільської міської ради, однак відповідачем було повідомлено, що вказане клопотання не може бути розглянуто у встановленому законом порядку у зв`язку з відсутністю у позивача документів, що посвідчують право власності на нерухоме майно житловий будинок, який розташований на земельній ділянці. Позивач зазначає, що за відсутності належним чином оформленого права власності/права користування земельною ділянкою, на якій розташований спірний житловий будинок, Позивач був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти процедуру введення даного об`єкту нерухомого майна в експлуатацію та здійснити державну реєстрацію права власності на нього. Також зазначає, що на підставі рішення Бориспільської міської ради від 19 квітня 2022 року № 1792-23-VIII «Про перейменування окремих вулиць та [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] . У липні 2022 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання за ним права власності на вказане домоволодіння. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року у справі №359/4518/22 позовні вимоги [PERSON] до Бориспільської міської ради Київської області, третя особа відділ державного архітектурно будівельного контролю Бориспільської міської ради Київської області про визнання права власності задоволено та визнано на ним право власності на житловий будинок загальною площею 117,3 кв.м. (житлова площа 52,8 кв.м.) з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Однак, постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року було скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено [PERSON] в позові до Бориспільської міської ради, третя особа Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради про визнання права власності. Підставою для скасування рішення суду першої інстанції стала та обставинна , що позивач не звертався до органу державного архітектурно-будівельного контролю для набуття права власності та введення об`єкта до експлуатації у встановленому законом порядку, а одразу звернувся до суду з позовом про визнання права власності, це свідчить про те, що він не вичерпав усі можливі заходи узаконення самовільно збудованого об`єкту у позасудовому порядку, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог. У подальшому позивач подав до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради заяву у вигляді заповненої декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Згідно із Витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за реєстраційним номером КС161240904542 від 11 вересня 2024 року, під час перевірки якої виявлено, що вона не відповідає вимогам, установленим Порядок № 158, та, як наслідок, її повернуто на доопрацювання. Причиною повернення Декларації про готовність до об`єкта експлуатації, поданої [PERSON] стала відсутність у заявника документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт. Зазначає, що згідно із відомостями технічного паспорта від 10 травня 2024 року загальна площа спірного житлового будинку складає 116,5 кв.м., з них житлової площі 52,8 кв.м, а також, що саме відсутність належним чином оформленого права власності/права користування позивача земельною ділянкою, на якій розташований спірний житловий будинок, перешкоджає можливості у встановленому законом (позасудовому) порядку пройти процедуру його введення в експлуатацію та здійснення державної реєстрації права власності на нього. Позивач вичерпав усі можливі заходи узаконення самовільно збудованого об`єкту у позасудовому порядку (як на тому наголошував суд апеляційної інстанції), що є підставою для звернення позивача з даним позовом. 28.11.2024 в систему «Електронний суд» надійшли пояснення третьої особи Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради (а.с.102-107), за змістом яких просили розгляд справи здійснювати без участі представника відділу, при вирішення справи покладаються на думку суду. Також зазначають, що позивач подав 04.09.2024 Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта за амністією «Нове будівництво житлового будинку «А1», прибудова «а1», прибудова «а» по [ADDRESS] , яку було йому повернуто на доопрацювання, посилаючись на те, що у поданій декларації відсутній кадастровий номер , право власності на земельну ділянку не оформлене. Ухвалою судді від 30.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 95-96). Ухвалою суду від 08.01.2025 витребувано докази у Першої Бориспільської державної нотаріальної контори:- відомості зі Спадкового реєстру про те, чи відкривалася спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та, у разі відкриття спадкової справи у Першій Бориспільській державній нотаріальній конторі, відомості про спадкоємців, які прийняли спадщину (а.с.163-164). Ухвалою від 17.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 194). У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача Бориспільської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений, відзиву не надійшло. Згідно із заявою від 25.11.2025 Бориспільська міська рада просила здійснювати розгляд справи без участі представника Бориспільської міської ради, при вирішенні прави прийняти законне та обґрунтоване рішення за наявними матеріалами справи (а.с.100-101). Представник третьої особи Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради Київської області до суду не з`явився, згідно із письмовими поясненнями просили справу розглядати без участі свого представника (а.с.102-107). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради народних депутатів від 01.11.1988 року № 162 [PERSON] надано у безстрокове користування земельну ділянку по [ADDRESS] площею 600 кв.м. для будівництва житлового будинку житловою площею 55,50 кв.м., загальною площею 90,96 кв.м. та господарських і побутових будівель і споруд. (а.с.16-17). Згідно з архівним витягом з рішення виконкому Бориспільської міської ради від 01.11.1988 №162-б на момент прийняття вказаного рішення позивач працював у ПЗУВС по транспорту та проживавав по [ADDRESS] , у складі сім`ї з 5 чоловік на житловій площі 28 кв.м (а.с.18). На підставі Акту від 06.02.1989 року було проведено відведення позивачу в натурі вказаної земельної ділянки по [ADDRESS] (а.с.22). 10.02.1989 на підстави вищевказаного рішення виконкому Бориспільської міської ради від 01.11.1988 року між виконавчим комітетом Бориспільської міської ради народних депутатів та позивачем [PERSON] було укладено договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності, який було посвідчений нотаріусом Бориспільської міської нотаріальної контори Ткач Л.Є. 18.04.1989 року за реєстровим № 912 (а.с.19-20). Встановлено, що вказаній земельній ділянці позивачем було побудовано житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Згідно із рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №460 від 27.06.2006 року позивачу [PERSON] надано дозвіл на оформлення самочинного будівництва, дозволено оформити самочинно порушений план забудови, фактично побудовано житловий будинок розміром (10,28*10,36)+(3,60*10,0) м. по [ADDRESS] (а.с.23). Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 19 грудня 2006 року № 959 присвоєно поштову адресу земельній ділянці [PERSON] [ADDRESS] (а.с.24). 28.05.2021 року КП БМР «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» проведено технічну інвентаризацію та виготовлено технічний паспорт житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , та за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта: житловий будинок «А1» загальною площею 117,3 кв.м.,у тому числі житлова 52,8 кв.м., прибудова «а», прибудова «а1», ганок «а2», ганок «а3», погріб «Б», убиральня «В», колодязь «К», огорожа №1, №6-№8 (а.с.36-44). Згідно з уточненими даними технічної інвентаризації житлового будинку садибного типу по [ADDRESS] , проведеної 10.05.2024 КП «Бориспільське бюро технічної інвентаризації» загальна площа житлового будинку складає 116,5 кв.м., у тому числі житлова площа - 52,8 кв.м, прибудова «а», прибудова «а1», ганок «а2», ганок «а3», погріб «Б», убиральня «В», колодязь «К», яма вигрібна «Л», огорожа №1, хвіртка №6, ворота №7, огорожа №8 (а.с.77-82). У липні 2022 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання за ним права власності на вказане домоволодіння. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року у справі №359/4518/22 позовні вимоги [PERSON] до Бориспільської міської ради Київської області, третя особа відділ державного архітектурно будівельного контролю Бориспільської міської ради Київської області про визнання права власності було задоволено та визнано на [PERSON] право власності на житловий будинок загальною площею 117,3 кв.м. (житлова площа 52,8 кв.м.) з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] (а.с.46-50). Постановою Київського апеляційного суду від 10 квітня 2024 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2023 року було скасовано та прийнято нову постанову, якою відмовлено [PERSON] у позові до Бориспільської міської ради, третя особа Відділ державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради про визнання права власності (а.с.51-63). Так, суд апеляційної інстанції зазначив, що позивач не звертався до органу державного архітектурно-будівельного контролю для набуття права власності та введення об`єкта до експлуатації у встановленому законом порядку, а одразу звернувся до суду з позовом про визнання права власності, це свідчить про те, що він не вичерпав усі можливі заходи узаконення самовільно збудованого об`єкту у позасудовому порядку, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позовних вимог (а.с.61). Згідно із Витягом з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва за реєстраційним номером КС161240904542 від 04 вересня 2024 року, [PERSON] звернувся до Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради із декларацією готовність об`єкта до експлуатації, під час перевірки якої виявлено, що вона не відповідає вимогам, установленим Порядком проведення технічного обстеження і прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, будівель і споруд сільськогосподарського призначення, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 №158 (а.с.109-123). 11.09.2024 декларацію повернуто на доопрацювання (а.с.124). Згідно із відповіддю Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради від 14.10.2024 №03-31/143 причиною повернення Декларації про готовність до об`єкта експлуатації, поданої [PERSON] стала відсутність у заявника документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою відповідного цільового призначення, на якій розміщено об`єкт (а.с.75-76). Встановлено, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами побудований [PERSON] під час перебування у шлюбі зі [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про укладення шлюбу Серія [NUMBER] , свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с.154,153). Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.04.2025 №80686593 спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася (а.с.189). Таким чином, встановлено, що спір щодо новоствореного нерухомого майна відсутній. Відповідно до ст. ст. 55, 41 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1,2 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.3 та ч.5 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Крім того згідно роз`яснень викладених в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України, позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України від 25\~грудня 2015\~року №\~1127 (в редакції Постанови КМУ від 23 серпня 2016 року №553), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Беручи до уваги вищенаведені обставини, зокрема, враховуючи те, що позивач побудував житловий будинок з дотриманням будівельних і технічних норм та правил, який не порушує права чи інтереси інших осіб, на земельній ділянці, що була відведена йому для цієї мети, проте до цього часу перебуває у комунальній власності, та відповідач, як орган місцевого самоврядування, протягом тривалого часу не порушував питання щодо звільнення земельної ділянки, а також не вирішив питання щодо передачі земельної ділянки у власність позивачу [PERSON] , та, у зв`язку з чим у позивача відсутні можливості оформити право власності на новостворене нерухоме майно у вищевказаному Порядку, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.07.2018 №158, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Вимоги щодо відшкодування понесених судових витрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved