Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого послалася на те, що 02.10.2021 року у Олександрійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції позивач зареєструвала шлюб з відповідачем - [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 402 від 02.10.2021 (оригінал свідоцтва про одруження - додаток №\~1) і проживали однією сім`єю. Від цього шлюбу у них офіційно зареєстрованих дітей немає. Нормальні шлюбні відносини між сторонами відсутні і спільне господарство ними не ведеться, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Позивач зазначає, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, між ними припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення сумісного господарства, поновляти які позивач не бажає. Спроб для примирення і збереження сім`ї не приймає. Спору про поділ майна не має, так як відсутнє майно, яке можна віднести до спільної власності подружжя. Позивач в судове засідання не з`явилася, від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов від нього на адресу суду не надходив. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до ч.\~8 ст.\~178 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 02.10.2021 Олександрійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, про що складено актовий запис №\~402, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини " [PERSON] ". В шлюбі зареєстрованих спільних дітей не мають. Побудувати спільне життя сторонам не вдалось, вони припинили шлюбні відносини, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач не має наміру на збереження сімейних відносин та шлюбу. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №\~7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивачка наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки, тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо питання розподілу судових витрат позивачка в позовній заяві просила не застосовувати положення ст.\~141 ЦПК України та не стягувати з відповідача на її користь витрати зі сплати судорвого збору.

Outcome: approved