Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обгрунтування заявлених вимог законний представник позивачів зазначає, що після смерті [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] та [PERSON] відкрилась спадщина, яку вона фактично прийняла, проте належним чином не оформила своїх спадкових прав після смерті чоловіка та батька позивачів [PERSON] , що складає 1/9 частину кв. [ADDRESS] . 10.10.2023 державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. у спадковій справі № 98/2023 щодо спадкодавця [PERSON] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцю. Таким чином, відсутність у позивачів правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності [PERSON] на 1/3 частину кв. [ADDRESS] , унеможливлює реалізацію прав позивачів щодо оформлення права власності на це спадкове майно. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.11.2024 зазначену цивільну справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.01.2025 задоволено клопотання законного представника позивачів [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] про витребування доказів у цивільній справі № 758/13235/24 за позовом [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Витребувано у Сьомої київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи № 98/2023, яку відкрито після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . 24.02.2025 від державного нотаріуса Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасса В.Ю. на адресу суду надійшла копія спадкової справи № 98/2023, яка була заведена щодо майна померлої [PERSON] . Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 06.03.2025 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивачі та/або їх законний представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в заяві на адресу суду просили розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Відповідач та інші учасники справи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, причини неявки не повідомили. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду останній не подавав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Законний представник позивачів не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , про що відділом реєстрації актів Цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва 29.03.2005 було видано свідоцтво про народження Серії [NUMBER] та складено відповідний актовий запис № 455. Відповідно до відомостей вищезгаданого свідоцтва про народження, батьком [PERSON] зазначено [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [PERSON] народилася [INFO] , про що відділом реєстрації актів Цивільного стану Подільського районного управління юстиції м. Києва 15.01.2008 було видано свідоцтво про народження Серії [NUMBER] та складено відповідний актовий запис № 2077. Відповідно до відомостей вищезгаданого свідоцтва про народження, батьком [PERSON] зазначено [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві було зроблено відповідний актовий запис № 756. У приватній власності [PERSON] перебувала 1/3 частина кв. [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві 14.02.2011 було зроблено відповідний актовий запис № 2908 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26.04.2017 у справі № 758/2103/16-ц за позивачами було визнано право власності на 1/9 (за кожним) частину кв. [ADDRESS] . [PERSON] подала заяву про вступ у спадщину після смерті [PERSON] , проте в подальшому належним чином не оформила своїх прав на спадкове майно у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцю. [INFO] [PERSON] померла, про що 08.02.2023 Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зроблено актовий запис № 57 та видано свідоцтво про смерть. 10.10.2023 державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В.Ю. у спадковій справі № 98/2023 щодо спадкодавця [PERSON] була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі позивачам свідоцтв про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцю. Таким чином, відсутність у позивачів правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності [PERSON] на 1/3 частину кв. [ADDRESS] унеможливлює реалізацію прав позивачів щодо оформлення права власності на це спадкове майно. В порядку спадкування за законом належить 1/18 (за кожним) частина кв. [ADDRESS] між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] . Оскільки позивачі вичерпали усі наявні позасудові можливості щодо отримання свідоцтв про право на спадщину за законом та свідоцтв про право власності виникла необхідність звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів. Вказані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України гарантовано власнику здійснення його прав власності: володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, та право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно частинами 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, у спорах про визнання права власності на спадкове майно в якості належного відповідача не може розглядатись нотаріус або орган державної реєстрації прав. Якщо зазначені особи та органи відмовляють у вчиненні покладених на них нотаріальних дій чи здійсненні державної реєстрації, така відмова може бути оскаржена в судовому порядку, за умови відсутності спору про право на спадщину. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов`язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. За відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, відповідачем у даній справі є Київська міська рада, оскільки вона є органом місцевого самоврядування в місті Києві. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ст. 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав, а також, що Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, зокрема, проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] в особі законного представника [PERSON] до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved