Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

10.03.2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 19.11.2005 року перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №2264. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Тому, позивачка звертається до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.03.2025 року позовну заяву прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 09.04.2025 року провадження у справі було зупинено на один місяць з метою примирення подружжя. 12.05.2025 року провадження у справі було поновлено та справу призначено в судове засідання на 14.05.2025 року. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та пояснила суду, що примирення з відповідачем не відбулось, оскільки [PERSON] не вчинялись жодні дії щодо їхнього примирення, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Відповідач в судовому засіданні заперечив щодо розірвання шлюбу та вважав за необхідне повторно надати сторонам час для примирення. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку провести розгляд справи на підставі наявних доказів, ухваливши рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.11.2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №2264, зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.11.2005 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчать дані свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.02.2009 року. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, спільне проживання та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка . Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи положення ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд не бере до уваги пояснення відповідача щодо можливості примирення з позивачкою, оскільки сторонам вже надавався термін на примирення, однак примирення між подружжям у визначені судом строки так і не настало. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію позивачки стосовно не бажання перебувати у шлюбі, фактичне припинення шлюбних стосунків та не бажання позивачки відновлювати сім`ю, виходячи із засад добровільності як укладення, так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше сумісне сімейне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки судовий збір у сумі 1211,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved