Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

27 лютого 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованість за кредитним договором № 2158040 від 21.07.2021 у розмірі 12903,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 21.07.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» (далі - Товариство) та відповідачем укладено кредитний договір № 2158040 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Позивач свої зобов`язання по кредитному договору виконав у повному обсязі, натомість унаслідок невиконання своїх договірних зобов`язань відповідачем, утворилася заборгованість у розмірі 12903,00 грн. Також 24.12.2021 між ТОВ ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в Реєстрі боржників. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 12903,00 грн та судові витрати. Також позивач просить розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Ухвалою суду від 03.03.2025 відкрито провадження у справі та її розгляд призначено на 01.04.2025 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Через систему «Електронний суд» 01.04.2025 до суду надійшла заява представника позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10 500 грн. У зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, воно було відкладено судом на 05.05.2025. Відповідач в судове засідання 05.05.2025 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, жодних заяв від нього не надходило. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20, від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, від 23.01.2023 у справі 496/4633/18, від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21, від 30.08.2023 у справі № 910/10477/22. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, будь-яких клопотань та заяв від нього не надходило, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 21 липня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» (далі - Товариство) та відповідачем укладено кредитний договір № 2158040 (далі - Кредитний договір №1) (а.с. 11-15) про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису), який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору №1, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором на наступних умовах: Сума виданого кредиту: 4600,00 гривень Дата надання кредиту: 21.07.2021 року. Строк кредиту : 5 днів. Валюта кредиту: UAH. Цільове призначення - на споживчі потреби. Стандартна процентна ставка - 1,90 % в день. Відповідно до п. 1.1 Договору №1, укладення цього договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт www.credit7.ua або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Довідкою Товариства про ідентифікацію підтверджується відправка відповідачу одноразового ідентифікатора Н377 на номер мобільного телефону [NUMBER] (а.с. 19). Згідно з п. 2.1 Договору Кредит надається Товариством шляхом кредитування у безготівковій формі та перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта. На підтвердження виконання Товариством п. 2.1 Кредитного договору №1 позивачем надано суду лист платіжного провайдера - ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 04.03.2024, відповідно до якого 21.07.2021 на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4600,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] (а.с. 27 зворот). Згідно з випискою з особового рахунку за Кредитним договором, станом на 19.02.2022, загальний розмір заборгованості відповідача становить 12903,00 грн, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту в розмірі становить 4600,00 грн та заборгованості за процентами в розмірі становить 8303,00 грн (а.с. 18 ). Позивачем була направлена відповідачу вимога про виконання зобов`язань та погашення заборгованості за Кредитним договором № 2158040 від 21.07.2021, проте станом на дату подачі позову зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання (а.с. 18 зворот). 24 грудня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 23-26). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порядок нарахування процентів визначається ст. 1048 ЦК України, згідно з ч. 1 якої, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з укладеним 24.12.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та позивачем Договором факторингу №02-24122001, Товариство відступило позивачу за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 23-26). Так, згідно з п. 1.2 Договору факторингу внаслідок передачі (відступлення) Права Вимоги за цим Договором, Фактор заміняє Клієнта (Первісного кредитора) у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. Відповідно до Розділу 2 Договору наведені у Договорі терміни тлумачаться наступним чином. Одинична ціна - це ціна придбання Фактором у Клієнта права грошової вимоги за Кредитним договором до конкретного Боржника, яка визначається в Реєстрі Боржників (Додаток №1). Право Вимоги - право грошової вимоги Клієнта до Боржників, строк платежу за якою настав (наявна вимога) та право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) щодо погашення заборгованості, яка виникла та виникне на підставі укладених Боржниками Кредитних договорів, та підтверджуються Документацією. Реєстр Боржників - погоджена Сторонами форма Реєстру Боржників з переліком їх особистих даних, розмірів грошових зобов`язань кожного з Боржників із зазначенням суми заборгованості, а також інші дані про Боржника у разі їх наявності у Клієнта, разом з додатком у електронному вигляді бази даних. Форма Реєстру Боржників наведена в Додатку №1 до цього Договору. Згідно з п. 6.1 Договору загальний розмір Портфеля Заборгованості становить 96 363 495,22 грн. Пунктом 7.1. Договору визначено, що в якості ціни за придбання (відступлення) Прав Вимоги, Фактор сплачує Клієнту плату (ціна продажу) в розмірі, що станом на дату підписання Сторонами цього Договору складає 2 770 911,15 грн. без ПДВ. Загальна сума плати за Договором є сукупністю Одиничних цін за всіма Правами Вимоги, що підлягають відступленню за цим Договором. При цьому вартість оплати права грошової вимоги, що підлягає відступленню згідно цього Договору, до кожного окремого Боржника (Одинична ціна), визначається згідно з Додатку №1 до даного Договору. Згідно з п 8.1.2 Договору факторингу факт здійснення між Сторонами приймання-передачі Документації підтверджується відповідним Актом приймання-передачі (Додаток № 2 до цього Договору), підписаним особами, що мають повноваження на здійснення цих дій від кожної зі Сторін. Пункт 8.2 Договору передбачає, що передача Клієнтом паперового Реєстру Боржників Фактору здійснюється протягом одного робочого дня з дати отримання від Фактора оплати Ціни Продажу в порядку, визначеному в п.7.2, 7.3 Договору. Відповідно до п. 8.2.1 Договору Клієнт зобов`язаний передати Фактору Реєстр Боржників в електронній формі, на електронному носієві (флеш карта, компакт диск та інші оптичні носії інформації) за формою, встановленою в Додатку № 1-1 до цього Договору, з усіма заповненими даними про Боржників, які обов`язково повинні міститись в Реєстрі Боржників. За змістом п. 8.2.2 Договору за фактом передачі Реєстру Боржників Сторони підписують Акт приймання-передачі Реєстру Боржників (Додаток №2). Як вбачається із змісту Договору факторингу, на його підставі до позивача перейшли вимоги до боржників, включені до Портфелю Заборгованості, який у свою чергу складається із заборгованості боржників, вказаних в Реєстрі Боржників. Цей реєстр мав бути переданий позивачу як у паперовому так і в електронному вигляді, згідно з Актом приймання-передачі. Указані документи є Додатками № 1 та № 2 до Договору факторингу, тобто невід`ємними його складовими. Натомість Додатки до Договору факторингу позивачем суду не надані, що унеможливлює встановлення факту передачі за Договором від Первісного кредитора до позивача права вимоги щодо стягнення заборгованості з відповідача. Крім того, суд звертає увагу, що одинична ціна - це ціна придбання фактором у клієнта права грошової вимоги однієї із заборгованостей по конкретному боржнику, яка визначається в Реєстрі Боржників у відсотковому співвідношенні від заборгованості боржника. Позивачем не надано доказів визначення одиничної ціни придбання позивачем, як фактором у первісних кредиторів права грошової вимоги заборгованості в розрізі конкретних боржників, так як і не надано доказів сплати цієї ціни, що ставить під сумнів перехід права вимоги до позивача саме в частині заборгованості відповідача. На підтвердження виконання умов договору позивачем надано копії платіжних інструкцій від 24.02.2024 № 1696, від 28.12.2024 та № 453 від 28.12.2024 № 1697 (а.с. 28-29). Разом з тим, суд звертає увагу, що дані документи не містять штампу банківської установи про фактичну оплату за ними, а також доказів їх формування та підписання електронним підписом, про що маються відповідні відмітки. За положеннями ч. ч. 1 - 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. ст. 76, 77, 79, 80, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. При цьому, згідно з ч. 4 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Зважаючи, що надання доказів на підтвердження обставин, які мають значення для справи і на які позивач посилається в обгрунтування свої позовних вимог, є його процесуальним обов`язком, який він має здійснювати добросовісно, а також ураховуючи загальне правило, визначене ч. 7 ст. 81 ЦПК України щодо відсутності у суду повноважень витребовувати докази з власної ініціативи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Позивачу при пред`явленні вказаного позову необхідно було довести факти укладення кредитного договору, перерахування коштів позичальнику, неналежного виконання позичальником умов договору, виникнення права вимоги до відповідача, зокрема правонаступництва позивача як кредитора, підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами. Відтак, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, враховуючи, що позивачем не доведено наявність у нього права вимоги до відповідача, оскільки, долучені до позовної заяви докази, не підтверджують факту переходу права вимоги за кредитним договором № 2158040 від 21.07.2021 ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» до позивача за Договором факторингу №02-24122001 не доведено і розмір заборгованості, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд звертає увагу, що при підготовці та подачі позову, позивач користувався професійною правничою допомогою, оціненою та заявленою до стягнення з відповідача у розмірі 10 500 грн. Тобто при пред`явленні позову у позивача були всі можливості належним чином підготувати та надати суду необхідні докази на підтвердження позовних вимог, а у разі відсутності доказів - заявити клопотання про їх витребування, проте позивач ними не скористався. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та за надання професійної правничої допомоги відшкодуванню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed