Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 13.02.2018 року публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено заяву №010/0907/82/0407294, відповідно до умов якого банк надав відповідачу 7000,00 грн. поточного ліміту кредиту на рахунок відповідача, строком до 13.02.2022, з фіксованою процентною ставкою в розмірі 45 % річних. 30.11.2021 року між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» укладений договір відступлення права вимоги №114/2-47, відповідно до умов якого публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. У свою чергу, товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10 січня 2023 року, відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі і за кредитним договором №010/0907/82/0407294 від 13.02.2018 у розмірі 19156 грн 96 к, з яких: 11836 грн 98 к заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 7319 грн 98 к заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував його умови та не сплачував кредитні платежі, через що за ним утворилася загальна заборгованість у розмірі 19156 грн 96 к, просив стягнути з відповідача на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. Суд своєю ухвалою від 03.03.2025 прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.51). Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно позовної заяви просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Крім того, про судове засідання призначене на 14 травня 2025 року, [PERSON] повідомлявся через оголошення на сайті судової влади України. У зв`язку з цим суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 13.02.2018 між позичальником, яким є [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» була укладена заява про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/0907/82/0407294, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику картковий рахунок з кредитним лімітом в розмірі 7000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 13.02.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 45% річних. Банк належним чином виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченому умовами кредитного договору. Згідно п. 3.1 договору сторони домовились, що строк кредиту встановлений п. 1.4 Заяви без укладення додаткових заяв (договорів) до Заяви, Банк має право продовжити строк кредиту на той самий строк за умови, що на останній робочий день строку кредиту банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку кредиту. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після продовження строку кредиту розглядається сторонами як згода клієнта на подовження строку кредиту (а.с.18). До матеріалів справи також додано виписку по рахунку\~ № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , за період з 13 лютого 2018 року до 30 листопада 2021 року (а.с.24-28). Відповідно до розрахунку заборгованості по картковому кредиту АТ «Райффайзен Банк» сума заборгованості [PERSON] станом на 30.11.2021 становить 13231 грн 99 к (а.с.30). 30.11.2021 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт капітал» було укладено договір факторингу №114/2-47 (а.с.33-35) відповідно до умов якого останнє, набувало право вимоги до позичальників АТ «Райффайзен Банк». Згідно реєстру боржників від 15.12.2021 до договору відступлення права вимоги №114/2-47 від 30.11.2021 загальна сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору №010/0907/82/0407294 становить 13231 грн 99 к\~та складається\~з: 11836\~грн 98 к.\~-\~заборгованості у\~вигляді тіла\~кредиту; 1395\~грн 01 к.\~-\~заборгованості за процентами; (а.с.38). ТОВ «Вердикт капітал» відступило право вимоги для ТОВ «Коллект центр» згідно договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 (а.с.39-42), внаслідок чого ТОВ «Коллект центр» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржника [PERSON] . Згідно реєстру боржників до договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 загальна сума заборгованості [PERSON] по картковому кредиту №010/0907/82/0407294 від 13.02.2018 становить 19157 грн 53 к.\~та складається\~з: 11836\~грн 98 к.\~-\~заборгованості за основним зобов`язанням; 7319\~грн 98 к.\~-\~заборгованості у\~вигляді процентів (а.с.43 зворот). Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 цього Кодексу\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 525 Цивільного кодексу України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі ст.\~610\~Цивільного кодексу України,порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом\~зобов`язання. Відповідно до ст.\~1077\~Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст.\~1078\~Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня\~вимога). В силу ч.\~1\~ст.\~1082\~Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений\~платіж. Відповідно до\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно до\~ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за вказаними вище Договором у добровільному порядку відповідачем\~ [PERSON] \~за час розгляду справи в суді не надано. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст.\~617\~Цивільного кодексу\~України. Враховуючи, що до теперішнього часу\~ [PERSON] \~свої зобов`язання за кредитним договором №010/0907/82/0407294 від 13.02.2018 не виконав, заборгованість не сплатив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат. Відповідно до\~ст. 141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно\~до\~ст. 141 ЦПК України\~з\~відповідача на користь\~позивача\~підлягає стягненню\~судовий збір\~в\~розмірі 2422 грн 40 к. Щодо\~вимог\~позивача\~про стягнення\~з\~відповідача витрат на правову\~допомогу\~в\~розмірі\~9000,00грн., суд\~зазначає\~наступне. На підтвердження понесених\~позивачем\~витрат на правову\~допомогу до\~матеріалів справи\~долучено\~копію\~Договору\~про надання правової\~допомоги\~№ 01-07/2024 від 01 червня 2024 року, укладеного між ТОВ «Коллект центр»\~та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістаснс», копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» про види послуг та їх ціну, платіжну інструкцію № 0497200002 від 13.02.2025, копію\~заявки\~на надання юридичної\~допомоги\~№ 17 від 01.01.2025 року на суму 9000 грн по супроводу примусового стягнення\~заборгованості,\~копію витягу\~з\~Акту про надання юридичної\~допомоги\~від 31.01.2025. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ усправі «East/WestAllianceLimited» проти України»). Сума заявлених позивачем до відшкодування відповідачем судових витрат на правничу допомогу адвоката не співмірна із складністю справи, оскільки адвокат не з`являвся в судові засідання та подав заяву про розгляд справи без його участі, тому визначені представником позивача витрати на правничу допомогу в сумі 9 000 грн є неспівмірними зі складністю справи та фактично вчиненими послугами адвоката. Виходячи з принципу розумності, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5\~000 грн.

Outcome: approved