Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» звернулося в суд з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог\~до предмета\~спору Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Євроінс Україна» про відшкодування шкоди, заподіяної \~внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 55561,19 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 30.04.2024 між Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу Ауді д.р.н [NUMBER] . 15.05.2022 в м. Київ сталася ДТП за участю транспортного засобу Лексус д.н.р. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Ауді д.р.н [NUMBER] , що був застрахований ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» за договором страхування наземного транспорту №030140/4605/0000675. Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2024 №757/24333/24, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху. Внаслідок ДТП було завдано майнову шкоду власнику транспортного засобу Ауді д.р.н [NUMBER] . На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі -100924,20 грн.(ПД №165556 від 29.05.2024). Розмір страхового відшкодування визначено та перераховано згідно рахунку фактури №324051713 від 17.05.2024 на ТОВ «Ауді-Центр Київ» для проведення відновлювального ремонту. До ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Ауді д.р.н [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 15.05.2022 в м. Київ. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Лексус д.н.р. [NUMBER] була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу серії АР №006868054. Ліміт відповідальності страховика становить -160000 грн., франшиза 0,00 грн. 13.09.2024 АТ «СК «Євроінс Україна» виконало своє зобов`язання сплативши ПрАТ «СК «Уніка» - 43375,06 грн (ПД №17827). Розмір сплаченого АТ «СК «Євроінс Україна» страхового відшкодування дорівнює вартості матеріального збитку (відновлювальний ремонт з урахуванням зносу -0,68). Тому позивач просив стягнути з відповідача вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу, що дорівнює різниці суми страхового відшкодування ПрАТ «СК Уніка» та суми страхового відшкодування згідно полісу АТ «СК «Євроінс Україна» та становить 57549,14 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача понесені судові витрати та сплачений судовий збір Ухвалою суду від 19.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін 09.04.2025. 09.04.2025 в зв`язку з неявкою сторін судове засідання було відкладено на 06.05.2025. У судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності представника позивача на підставі наявних у справі доказів, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судові засідання, які відбулися 09.04.2025 та 06.05.2025, не з`явився, відзиву та будь-яких клопотань не подав. Судом вживалися заходи для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи шляхом скерування судових повісток за місцем його реєстрації, однак судові повістки повернулися на адресу суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач вважається таким, що належно повідомлений про час і місце розгляду справи. Як передбачено ч. 1 ст.\~280\~ЦПК\~України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення складено 09.05.2025, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 06.05.2025, датою ухвалення даного рішення є саме 09.05.2025 в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що постановою Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2024 у справі №757/24333/24 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП\~за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 05.05.2024 у м. Києві та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Зі змісту вищезгаданої постанови вбачається, що [PERSON] 05.05.2024 о 13 год. 50 хв. у м. Києві на вул. Євгена Коновальця, 18, керуючи автомобілем марки Lexus NX 200 д.н.р. [NUMBER] , не будучи уважною, не стежила за дорожньою обстановкою та не дотрималася безпечної дистанції внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем Audi SQ7 д.р.н [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказана постанова не оскаржувалась та набрала законної сили. Відповідно до частини 4\~ ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 6 статті 82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, яка викладена у ч.2\~ст.1166 ЦК України, особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Доказів щодо відсутності вини відповідача у вчиненні ДТП та пошкодженні належного на праві власності позивачу автомобіля суду надано не було. Судом також встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 05.05.2024, згідно укладеного 30.04.2024 між Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» та [PERSON] договору добровільного страхування, транспортний засіб Audi SQ7 д.р.н [NUMBER] . був застрахований із терміном дії договору до 04 травня 2025року ( а.с.16). За результатами розгляду звернення страхувальника до ПрАТ «СК «Уніка» із заявою №19043327622 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО №030140/4605/0000675/1 (а.с.13), відповідно до страхового акта №190433327622 від 15 травня 2024 року, дорожньо-транспортна подія, яка мала місце 05.05.2024 за адресою [ADDRESS] кваліфікована як страховий випадок. Згідно страхового акта № 00426862 за умовами договору страхування № №030140/4605/0000675/1 прийнято висновок виплатити страхове відшкодування страхувальнику [PERSON] 100924,00 грн шляхом їх безготівкового перерахування на рахунок ТОВ «Ауді-Центр Київ» (а.с 11). . Згідно платіжного доручення № 165556від 29.05.2024 ПрАТ «СК «Уніка» на користь ТОВ «Ауді-Центр Київ» було перераховано грошові кошти у сумі 100924,00 грн.(а.с.12) Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у АТ «СК «Євроінс Україна» відповідно до полісу № АР006868054. Відповідно до розрахунку №200472/1 суми страхового відшкодування (а.с. 36,37) представником страхової компанії АТ «СК «Євроінс Україна» здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до якого сума страхового відшкодування складає 43375,06 грн з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу. 13.09.2024 АТ «СК «Євроінс Україна» виконало своє зобов`язання сплативши ПрАТ «СК «Уніка» - 43375,06 грн (ПД №17827), що підтверджується копією платіжного доручення № 17827від 13.09.2024 (а.с. 38) Відтак, із врахуванням виплаченого відшкодування страховою компанією відповідача різниця суми страхового відшкодування становить 57549,14 грн. При ухваленні даного рішення суд керується наступними нормами. За правилами ч.1ст. 1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до\~ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.\~108\~Закону України\~«Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Таким чином, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок з відшкодування шкоди не виконала. Разом з тим,\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~регулюються відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямовуються на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно ч.1\~ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, у зв`язку з проведенням виплати потерпілому ПАТ «Страхова компанія «Уніка» страхового відшкодування, із врахуванням проведення виплати страхового відшкодування АТ «СК «Євроінс Україна» на суму меншу, ніж проведена виплата страхового відшкодування, до позивача перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах різниці фактично виплаченого позивачем страхового відшкодування, яка становить 57548,94 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем ПрАТ «СК «Уніка» правомірно заявлено вимогу до відповідача з приводу відшкодування матеріальної шкоди в частині вимоги у розмірі 57549,14 грн, яка підлягає стягненню як різниця невідшкодованої шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи підлягають стягненню з відповідача. Під час ухвалення судового рішення суд, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Позивач при зверненні до суду поніс витрати на правову допомогу у сумі 8000,00 грн, які просить стягнути з відповідача. На підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених в суді надав: -копію договору про надання правничої допомоги №2/23ю від 02.11.2023 та додаткової угоди до договору №2/23ю від 02.11.2024 ; - довіреність від 06.01.2025, якою ПрАТ «СК «Уніка» уповноважила здійснювати представництво в суді адвоката Білу А.П.; - копія акту №1/35751 приймання-передачі правничої допомоги. Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 3\~ст. 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням наведеного, оцінюючи складність цієї справи, предмет спору з урахуванням ціни позову за майновою вимогою, враховуючи складання заяв по суті та відсутність судових засідань у цій справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 4000,00 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №000266 від 11.03.2025 позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3028,00 гривень Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено, понесені позивачем витрати на сплату судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved