Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит - Капітал» звернулось до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 25.05.2023 року між ТОВ "ФК «Кредит-Капітал» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №796546, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 4 000,00 грн., а відповідач зобов`язувався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки , визначені договором. Згідно Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №796546 укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні , програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства. 01.02.2024р. згідно умов Договору факторингу №01022024, ТОВ «Селфі Кредит» було відступлено право вимоги за Кредитним Договором №796546 від 25.05.2023 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а відповідно ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуто права вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 26 176,00 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 4 000,00 грн; - заборгованість за відсотками становить 22 176,00грн. Вказують, що відповідач належним чином зобов`язання за укладеним договором не виконав, в зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №796546 в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії за № 796546 в сумі 26 176,00 грн. Посилаючись на викладене, а також з огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначену заборгованість судовим рішенням, а саме: 4 000,00грн. заборгованості за тілом кредиту, 22 176,00 грн. заборгованості по процентам. Ухвалою суду від 09 грудня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справу не подавав, відзив (письмові заперечення) на позов до суду не надходив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25.05.2023 року між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту за №796546 в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії (а.с.37-76). У конкретному випадку укладення договору відбулося шляхом обміну електронними повідомленнями. Позичальник [PERSON] на підставі статей 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" підписав індивідуальну частину Договору електронним підписом -одноразовим ідентифікатором Т936, отриманим на фінансовий номер телефону [NUMBER] від 25.05.2023 23:15:58 (а.с.91). Укладений вказаним способом правочин згідно п. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Згідно Договору №796546 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 4 000,00 грн., строк повного погашення: 19.05.2024, процента ставка - 803% річних; порядок повернення: 24 платежі кожні 15 днів (за стандартною ставкою: 23 платежі по 1 320,00 грн. зі сплати процентів. Останній 24 платіж 5 320,00 грн., з них 1 320,00 грн. проценти, 4 000,00 грн. кредит.; за зниженою ставкою: перший платіж 6,00 грн. ; наступні 22 платежі по 1 320,00 грн. Останній 24 платіж 5 320, 00 грн., з яких 1 320,00 грн. проценти, 4 000,00 грн. кредит. Встановлено, що ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором, який був підписаний [PERSON] у відповідності до вимог частини шостої та восьмої статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», виконало та надало йому кредит в сумі 4 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Факт зарахування кредитних коштів 25.05.2023 о 23.18 год. на суму 4 000,00 грн. доводиться інформацією ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 23.10.2024 про те, що 25.05.2023 було здійснено переказ на карту отримувача: маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 242853134 (а.с.90). 01.02.2024р. згідно умов Договору факторингу №01022024, ТОВ «Селфі Кредит» було відступлено право вимоги за Кредитним Договором №796546 від 25.05.2023 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а відповідно ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуто права вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 26 176 грн., із яких: - заборгованість за тілом кредиту становить 4 000,00 грн.; - заборгованість за відсотками становить 22 176,00грн. Встановлено, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором. Згідно з наданим позивачем розрахунком, кредитна заборгованість відповідача станом на 01.02.2024 складає 26 176,00 грн., яка складається з: 4 000,00 грн. - тіло кредиту, 22 176,00 грн. - заборгованість по процентах, які були нараховані за користування кредитними коштами за період з 25.05.2023 по 01.02.2024 р., тобто в межах строку дії договору, що відповідає ст. 1148 ЦК України (а.с.79-88). 22.11.2024 позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направив на адресу відповідача досудову вимогу про погашення заборгованості, яка залишилась відповідачем без відповіді (а.с. 106). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, що передбачено статтею 205, 207 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 26 176,00 грн. знайшли своє підтвердження, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №7855 від 22.11.2024 про сплату судового збору у сумі 2 422 грн. 40 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved