Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 17.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту №448769, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 26\~250,00 грн. На підставі договору факторингу №2102-24 від 21.02.2024 укладеного між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» до останнього перейшло право грошової вимоги за договором №448769 про надання споживчого кредиту від 17.12.2020. Проте відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 29\~375,51 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №448769 від 17.12.2020 у розмір 29\~375,51 грн., судовий збір 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу 6000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання 25.03.2025 та 01.05.2025 не з`явився, будучи повідомленою про час та дату судового засідання шляхом надсилання судової повістки на адресу реєстрації, відзив на позов не надав, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлена належним чином. За змістом ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Предметом спору у даній справі є повернення позичальником грошових коштів та сплата відсотків. Предметом позову є стягнення заборгованості за основною сумою боргу та відсотками за користування кредитом у розмірі 29\~375,51 грн. Встановлено, що 17.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] укладений договір №448769 про надання споживного кредиту за умовами якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 26\~250,00 грн на споживчі (особисті) потреби (а.с.40-41). Відповідно до п.1.4 кредитного договору строк кредиту 730 днів, з кінцевим терміном повернення 17.12.2022 (включно). Згідно з п.1.5 кредитного договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Відповідно до п.1.7 кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення кредиту складає 126,84%. Згідно з п.2.1 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 21\~000,00 грн на поточний рахунок споживача; споживач надав товариству в будь-який спосіб у розмірі 5\~250,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 договору (а.с.40-41). ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 21 000,00 грн, передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням №4047 від 17.12.2020 (а.с.54 зворотна сторона). Відповідно до платіжного доручення №4047 від 17.12.2020 ТОВ «Слон Кредит» здійснив переказ коштів в сумі 21\~000,00 грн згідно кредитного договору №448769 від 17.12.2020, отримувач: [PERSON] (а.с.54 зворотна сторона). Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. З матеріалів справи вбачається, що позичальником умови договору позики належним чином не виконувались внаслідок чого виникла заборгованість. Так,\~відповідно до\~розрахунку заборгованість за кредитним договором №448769 від 17.12.2020 становить 29\~375,51 грн, з них: 29\~375,51 грн заборгованість по тілу; 13\~409,63 грн заборгованість по відсотках (а.с.14-35). Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» 21.02.2024 укладений договір факторингу №2102-24 у відповідності до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором №448769 від 17.12.2020 (а.с. 47-53). Згідно з витягом з додатку до договору факторингу №2102-24 від 21.02.2024 за кредитним договором №448769 заборгованість становить 29\~375,51 грн, з яких: 15\~965,88 грн сума заборгованості за тілом; 13\~409,63 грн сума заборгованості за відсотками (а.с.13). У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом - ч.1 ст.527 ЦК України. Якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), згідно ч.1 ст.530 ЦК України. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У силу вимог ч.1 ст.610, ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, сплатити неустойку, встановлені договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судом встановлено, що 01.11.2024 між ТОВ «Діджи Фінас» та адвокатом Білецьким Богданом Михайловичем укладений договір №42649746 про надання правової допомоги (а.с.37-39). Відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М. від 28.01.2025 вбачається, що адвокатом надані такі послуги, а саме: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс»; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи; формування додатків до позовної заяви (письмові докази). Загальна вартість становить 6\~000,00 грн (а.с.36). Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2020 року у справі №690/408/17, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Суд, проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору №42649746 про надання правової допомоги від 01.11.2024, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М. від 28.01.2025 відповідність правової винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. З матеріалів справи вбачається, що правнича допомога полягала в оплаті послуг адвоката за правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Діджи Фінанс», складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи, формуванні додатків до позовної заяви. Також, суд враховує малозначність справи, її типовий характер та розгляд у спрощеному позовному провадженні з викликом осіб у судове засідання, які у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі. За таких обставин, враховуючи, суд вважає за необхідне, з огляду на принцип реальності та розумності стягнути витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 4000 грн. Питання щодо розподілу судового збору суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором сплачений судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. Згідно з п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Отже, відповідно до положень п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved