Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

22.12.2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила суд розділити спільне сумісне майно подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , та на частину нежитлового приміщення 3-го поверху №1 загальною площею 4,6 кв.м. у цьому ж будинку. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася, що 21.11.2010 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем. [PERSON] при цьому вказала, що за період спільного шлюбу подружжям було придбано наступне майно: 1) квартира [ADDRESS] , право власності було оформлено за спільною домовленістю на [PERSON] 2) нежитлове приміщення 3-го поверху №1, загальною площею 4,6 кв.м. у житловому будинку літ. «Б-9», що знаходиться в [ADDRESS] . Право власності на вказане нежитлове приміщення було оформлено на [PERSON] . Зазначала, що спірне майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності, виходячи з презумпції рівності часток у праві спільної власності подружжя на майно, набутого в період шлюбу. Разом з тим, наголосила, що усім майном, що є спільною сумісною власністю, користується [PERSON] , доступу до якого [PERSON] не має. Для того, щоб забезпечити своє право на частку в спільному нажитому майні, [PERSON] просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна, як це передбачено чинним законодавством України. Автоматизованим розподілом вищезазначену позовну заяву було передано на розгляд в провадження судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Бондарєвої І.В. Ухвалою Фрунзенського районного суду від 26.12.2022 року вказаний позов залишено без руху. Ухвалою Фрунзенського районного суду від 31.01.2023 року відкрито спрощене позовне провадження в справі з викликом (повідомлення) сторін. Відповідно до п.п.2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, Розпорядженням керівника апарату суду за № 102/23 від 24.02.2023 року призначено проведення повторного автоматичного розподілу вищезазначеної цивільної\~справи, в результаті чого справу було передано судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Мартиновій О.М. (одержано суддею 27.02.2023 року). Ухвалою Фрунзенського районного суду від 01.03.2023 року справу прийняти до провадження судді Фрунзенського районного суду м. Харкова [PERSON] та призначено судове засідання. 26.04.2023 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на частку квартири [ADDRESS] , житловою площею 16,8 кв. м., загальною площею 37,2 кв. м. в порядку поділу спільного майна подружжя, набутого під час шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування зустрічних позовних вимог [PERSON] посилався на те, що він з [PERSON] перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 21 листопада 2010 року. Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказав, що сімейне життя у них не склалося, в лютому 2021 року [PERSON] разом з дітьми пішла з сім`ї, та з цього часу проживає зі своїми батьками у Рівненській області. За час шлюбу, а саме - в 2019 році, подружжям було придбано наступне нерухоме майно: 1) квартира [ADDRESS] , житловою площею 16,8 кв.м., загальною площею 37,2 кв.м. Вартість квартири станом на час придбання склала 368 880 грн. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] . При цьому вказав, що згідно п. 17 Договору купівлі-продажу придбання квартири вчинено за письмовою згодою чоловіка [PERSON] ; 2) квартира [ADDRESS] , житловою площею 30,7 кв.м., загальною площею 56,2 кв.м. Вартість квартири станом на час придбання склала 584 480 грн. Право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] . Згідно п. 17 Договору купівлі-продажу придбання квартири вчинено за письмовою згодою дружини [PERSON] ; 3) нежитлове приміщення 3 поверху № 1, загальною площею 4,6 кв.м. в житловому будинку літ. "Б-9", що розташоване по [ADDRESS] Вартість приміщення станом на час придбання склала 1104 грн. Право власності на вказане приміщення зареєстровано за [PERSON] . Згідно п. 7 Договору купівлі-продажу придбання нежитлового приміщення вчинено за письмовою згодою дружини [PERSON] . [PERSON] також наголосив, що після придбання квартир він за рахунок власних коштів, за допомогою коштів своїх батьків зробив ремонтні роботи, оскільки квартири належать до первинного житлового фонду. Вартість ремонту кожної квартири склала більше 10 000 доларів США. Окремо [PERSON] \~також зазначає,\~що у зв`язку з тим, що [PERSON] уникає будь-яких контактів з ним, відсутня можливість вирішити питання про поділ майна у несудовому порядку. На думку відповідача поділ обох квартир навпіл та визнання за кожним з подружжя по 1/2 частки обох квартир та нежитлової будівлі - не є оптимальним способом поділу майна, оскільки жодний не буде мати можливості у повному обсязі реалізувати своє право власності. Найбільш оптимальним способом поділу спільного майна буде присудження кожному з подружжя окремі об`єкти нерухомості з виплатою компенсації тому з подружжя, хто отримає майна вартістю, що менше за половину вартості спільного майна. Проте вказаний спосіб можливий лише у разі згоди позивачки отримати/сплатити грошову компенсацію вартості нерухомого майна. Оскільки [PERSON] у первісному позові бажає поділити лише майно, право власності на яке зареєстровано за [PERSON] . При цьому квартиру, яка зареєстрована на ім я [PERSON] , остання з невідомих причин не включає в обсяг набутого під час шлюбу майна. В зв`язку з чим, з метою забезпечення свого право на частку в спільному нажитому майні, [PERSON] просив в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на на частку квартири [ADDRESS] , житловою площею 16,8 кв. м., загальною площею 37,2 кв.м. Ухвалою Фрунзенського районного суду від 25.10.2023 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, об`єднано\~в одне\~провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. Ухвалою Фрунзенського районного суду від 18.01.2024 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат Бернадський П.В. у судове засідання не з`явилися, однак від [PERSON] , через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, в якій останній просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник адвокат Лаєвська М.Л. у судове засідання не з`явилися, через підсистему «Електронний суд» надійшла заява [PERSON] , в якій остання просила судове засідання проводити за відсутності сторони відповідача за первісним позов та позивача за зустрічним позовом. Задовольнити первісні та зустрічні позовні вимоги. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~у відповідності\~до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судовим розглядом встановлено, 21 листопада 2010 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Дружбівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області. Від шлюбу подружжя має трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.11.2016 року); [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.10.2018 року), та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02.11.2021 року). За час шлюбу, а саме в 2019 році подружжям було придбано наступне майно: 1)однокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 16,8 кв.м., загальною площею 37,2 кв.м.. Вартість квартири станом на час придбання склала 368 880 грн. Право власності на вказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2019 року зареєстровано за [PERSON] . Згідно п. 17 договору купівлі-продажу придбання квартири вчинено за письмовою згодою чоловіка [PERSON] (а.с. 122-123) 2)двокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 30,7 кв.м., загальною площею 56,2 кв.м.. Вартість квартири станом на час придбання склала 584 480 грн. Право власності на вказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 04.09.2019 року зареєстровано за [PERSON] . Згідно п. 17 договору купівлі-продажу придбання квартири вчинено за письмовою згодою дружини [PERSON] (а.с.118-119) 3)нежитлове приміщення 3-го поверху №1, загальною площею 4,6 кв.м. у житловому будинку літ. «Б-9», що знаходиться в [ADDRESS] . Вартість приміщення станом на час придбання склала 1104 грн. Право власності на вказане нежитлове приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 24.09.2019 року зареєстровано на [PERSON] . Згідно п.7 договору купівлі-продажу придбання нежитлового приміщення вчинено за письмовою заявою [PERSON] (а.с.120-121). Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 СК України). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ст.63 СК України). За змістом ч.1 ст.69 СК України\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За положенням частини першої\~статті 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно пункту 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним і поділу спільного майна подружжя", вирішуючи суперечки між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або)державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена (ч.3, ст.65 СК України). Сторони не заперечують факту придбання квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] , а також нежитлового приміщення №3 поверху №1, загальною площею 4,6 кв.м. в житловому будинку літ «Б-9», що розташовані в будинку [ADDRESS] в період спільного подружнього життя. З приводу застосування\~ст..60 СК України\~Верховний Суд України зробив наступні висновки. У справах №6-612цс15, №6-2641цс15 вказав, що для правильного застосування\~статті 60 СК України\~та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. У справах №6-2333цс15, №6-2641цс15 наголошено, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Норма\~статті 60 СК України\~вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Отже, при вирішенні спорів про належність майна на праві спільної сумісної власності подружжю, суду в першу чергу належить встановити час набуття такого майна. При встановлені факту набуття майна у період шлюбу, на таке майно поширюється презумпція спільності майна подружжя. Факт набуття майна у період шлюбу доводить той із подружжя, який на нього посилається в обґрунтування свої вимог про поділ такого майна. Спростовує презумпцію спільності майна подружжя той із подружжя, який заперечує, що майно набуте у період шлюбу є спільним сумісним майном. Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, а сторонами підтверджено, що спірні квартири та нежитлове приміщення придбані в період шлюбу, за спільні кошти, а тому є об`єктами спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , та підлягає поділу. Обставин, які б давали підстави для відступу від рівності часток подружжя судом не встановлено. На підставі дослідження матеріалів справи та доводів сторін, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності прийшов до переконання, що частки сторін у спірній майна є рівними, а тому як первинний так і зустрічний позов, підлягають задоволенню.

Outcome: approved