Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказавши суду, що відповідно до укладеного кредитного договору (заяви) №010/26682/82/610301 від 29.07.2019 р. відповідач отримав визначену суму коштів. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконав умови договору, не сплатив відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснив повне погашення коштів за договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. В порядку ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої із сторін про інше. Суд, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Судом об`єктивно встановлено, що 29.07.2019 р. між [PERSON] та АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» був укладений кредитний договір - заява про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/26682/82/610301, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 28.07.2023 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 48%.(а.с.6-7). \~ \~ \~ \~30.11.2021 року укладено договір № 114/2-47 відповідно до якого АТ «Райффайзен банк» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/26682/82/610301(а.с.17-22). В подальшому, 10.01.2023 року укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/26682/82/610301 (а.с.26-33). Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №010/26682/82/610301 від 29.07.2019 року, що підлягає стягненню з відповідача на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 39044 грн.92 коп., з яких: 21665 грн.25 коп. - заборгованість за основним зобов`язанням, 11681 грн. 42 коп.- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 5698 грн. 25 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги ( а.с.16) Згідно п.1.5 заяви про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/26682/82/610301\~від 29.07.2019 р. строк дії кредитного договору: 48 місяців (до 28.07.2023 року). Як вбачається з вищевказаної довідки проценти за користування кредитом нараховувалися по 28.07.2023 р., тобто в межах періоду, визначеного вищевказаним пунктом договору. Відповідач зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної угоди не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України: Зобов`язання має виконуватися належним чином... Проте відповідач не повернув суму позики, тим самим порушив умови договору. \~ \~ \~ \~У ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Ч.1\~ст.634\~ЦК України\~встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ч.1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений судовий збір. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суд приходить до висновку про необхідність їх часткового стягнення з відповідачки на користь позивача. У відповідності до ч.8\~ст.141 ЦПК України:\~Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, представником позивача долучено до матеріалів справи договір про надання правової допомоги від 02.09.2024 року, предметом якого є надання юридичної допомоги позивачу в цілому, а не у конкретній справі (а.с.44-45). Також долучено копію платіжної інструкції про сплату за надання правової допомоги, датовану 18.03.2025 роком на загальну суму 117000 грн., заявку про надання юридичної допомоги №13 на суму 13000 грн. та витяг з акту №6 про надання юридичної допомоги у вказаній цивільній справі від 28.02.2025 на суму 13000 грн. (а.с.48-50). Як вбачається з матеріалів справи, підписувався позов та надсилався до суду позивачем (його директором) самостійно. Отже, складання типової позовної заяви та надання усної консультації було оцінено у 13000 грн. При цьому ціна позову становить 39044 грн. 92 коп. Суд вважає таку вартість послуг з правничої допомоги вочевидь завищеною. У постановах Верховного Суду у\~справі № 905/1795/18\~та у\~справі № 922/2685/19, визначено, що\~суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved