Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 24 лютого 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що наказом Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради» від 09 серпня 2021 року за № 298/ос позивача звільнено з посади лікаря-ендоскопіста хірургічного відділення СП «Міська поліклініка №4» з 16 серпня 2021 року у зв`язку зі скороченням чисельності працівників згідно пункту першого статті 40 Кодексу законів про працю України. Позивач вважає, що звільнення його з роботи відбулося з порушенням вимог чинного законодавства за обставин упередженого відношення керівника до нього і явного переслідування по роботі як спеціаліста. Зазначає, що процедура звільнення працівника у разі скорочення має відбуватися на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України, відповідно до якого скорочення чисельності або штату працівників одна з підстав для розірвання трудового договору. Звільнення позивача з посади лікаря-ендоскопіста хірургічного відділення СП «Міська поліклініка № 4» відбулося за наявності в лікувальному закладі вакантних посад, які йому не пропонувалися для працевлаштування, а також з порушенням вимог щодо врахування переважного права залишення на роботі. За таких обставин позивач просить поновити його з дня звільнення в СП «Міська поліклініка № 4» Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради», скасувати наказ № 298-ос від 09 серпня 2021 року «Про звільнення [PERSON] », стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за увесь час вимушеного прогулу (т. 1 а.с. 1-4). 22 березня 2023 року представником відповідача Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради» подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, вважаючи позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Обґрунтовуючи заперечення проти позовної заяви, відповідач зазначає, що відповідно до техніко-економічного обґрунтування скорочення чисельності та штату працівників від 05 травня 2021 року, станом на 05 травня 2021 року у відповідача мала місце наявність касових розривів у розмірі 28 734043,23 грн для оплати праці працівників вторинної ланки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради» за укладеними договорами з НСЗУ. У зв`язку з вищевикладеним 05 травня 2021 року роботодавцем було прийнято рішення про необхідність внести зміни в організацію виробництва і праці, а саме провести скорочення чисельності та штату працівників вторинної ланки. На виконання вимог частини другої статті 49-4 Кодексу законів про працю України 05 травня 2021 року про скорочення працівників вторинної ланки роботодавцем також було повідомлено ППО Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради». листом № 225/69-79 від 05 травня 2021 року «Про скорочення чисельності працівників» із наданням інформації про причини звільнення, кількість і категорії працівників, які підлягають скороченню, строки проведення скорочення. Наказом № 194 від 05 травня 2021 року роботодавцем було створено комісію для визначення працівників, що мають переважне право залишитися на роботі при скороченні, або таких, яких заборонено звільняти з ініціативи роботодавця. Комісією було проведено порівняльний аналіз продуктивності праці та кваліфікації працівників вторинної ланки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради», які підлягають скороченню, що підтверджується протоколом № 1 від 07 травня 2021 року, протоколом № 2 від 14 травня 2021 року, протоколом № 3 від 24 травня 2021 року засідання Комісії. За результатами порівняльного аналізу Комісією було встановлено наступне. Станом на момент прийняття рішення про проведення скорочення чисельності та штату працівників Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради " на посаді лікаря-ендоскопіста на підприємстві перебували [PERSON] (СП «Міська поліклініка № 2»), [PERSON] (СП «Міська поліклініка № 2»), [PERSON] (СП «Міська поліклініка № 4»). Згідно поданої безпосереднім керівником характеристики, лікар-ендоскопіст СП «Міська поліклініка № 4» Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради", [PERSON] , освіта повна вища, стаж роботи 19 років 8 місяців, з них на підприємстві: 18 років 2 місяці, кваліфікаційна категорія перша. Відповідно до документів, які містяться в кадровій службі Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги", у [PERSON] були конфліктні ситуації з працівниками КЗ «Міська поліклініка №5», зокрема з головною медичною сестрою [PERSON] . Згідно її доповідної записки від\~ 02 листопада 2016 року, [PERSON] в присутності працівників закладу ображав та принижував її, грубіянив, а також «зводив на неї наклепи». Також був випадок недотримання графіку роботи лікарем-ендоскопістом\~ [PERSON] , що підтверджується Актом відсутності на роботі від 03 січня 2017 року. [PERSON] регулярно конфліктував з адміністрацією цього медичного закладу, чим ускладнював його роботу,\~відмовлявся ставити підпис про ознайомлення з наказами, графіком роботи та іншими документами поліклініки, що підтверджується Актом КЗ «Міська поліклініка № 5» від 03 січня 2017 року №2, Актом\~ КЗ «Міська поліклініка № 5» від 02 листопада 2016 року, Актом КЗ «Міська поліклініка №5» від 20 грудня 2016 року № 2. Підвищення кваліфікації: 2016 рік - передатестаційна комісія по спеціальності «Ендоскопія»; 2019 рік - ТУ «Сучасна ендоскопія травного тракту». Продуктивність праці: згідно ф. 039/о за період з 01 січня 2020 року по 31 травня 2020 року 37ендоскопічних досліджень, за період з 01 січня 2021 року по 01 травня 2021 року 0 ендоскопічних досліджень, разом 37 ендоскопічних досліджень. Крім того, з 09 червня 2020 року по момент складання характеристик працівників, [PERSON] протягом 11 місяців свої трудові обов`язки не виконував у зв`язку із безперервним перебування у відпустках. Також [PERSON] не було подано до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги" жодного документу, який би підтверджував наявність в нього переважного права на залишення на роботі, дані документи в особовій справі працівника також відсутні. Так, за результатами проведеного аналізу продуктивності праці та кваліфікації працівників Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги". Комісія прийшла до висновку, що лікар-ендоскопіст СП «Міська поліклініка № 4» [PERSON] має сумарно нижчу кваліфікацію та продуктивність праці ніж інші лікарі-ендоскопісти Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги" ( [PERSON] , [PERSON] ). У своїй позовній заяві позивач зазначає, що йому не пропонувалося переведення на вакантні посади. Дане твердження не відповідає дійсності. 15 серпня 2021 року представниками адміністрації Структурного підрозділу «Міська поліклініка № 4» було надано для ознайомлення лікарю-ендоскопісту хірургічного відділення Структурного підрозділу «Міська поліклініка № 4» [PERSON] повідомлення про наступне вивільнення № 437/69-79 від 03 червня 2021 року. [PERSON] з вищезазначеним повідомленням ознайомився, про що свідчить його особистий підпис на вищевказаному повідомленні із зазначенням коментаря «не згідний» (причини не згоди не зазначені). У повідомленні № 437/69-79 [PERSON] було запропоновано переведення на вакантну посаду молодшої медичної сестри Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» та зазначено, що у разі прийняття даної пропозиції працівникові необхідно подати відповідну заяву до відділу кадрів не пізніше 09 серпня 2021 року. Жодних заяв про переведення від [PERSON] до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» не надходило. У період з моменту попередження про заплановане вивільнення та до дати звільнення у Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» були відсутні інші вакантні посади, які [PERSON] міг обіймати відповідно до своєї освіти, досвіду та кваліфікації, що підтверджується довідкою Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги" № 76/69-92 від 21 березня 2023 року. Тобто роботодавцем був виконаний обов`язок, встановлений статтею 49-2 Кодексу законів про працю України. З метою забезпечення права [PERSON] на отримання попередньої згоди профспілкового органу на розірвання з ним трудового договору з ініціативи роботодавця, Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» листом № 427/69-79 від 13 березня 2023 року звернулося до профспілкового органу Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» з поданням про отримання згоди на розірвання трудового договору з [PERSON] на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. 22 березня 2023 року профспілковим органом Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» було надано згоду на звільнення [PERSON] № 86 від 22 березня 2023 року на підставі п. 1 ст.40 Кодексу законів про працю України. Профспілковим органом також було надано роботодавцю копії чеків № 7601873209860 від 13 березня 2023 року, № 7650102706846 від 16 березня 2023 року про відправку запрошення на засідання профспілкового органу № 84 від 13 березня 2023 року, № 85 від 16 березня 2023 року та копії протоколів засідання ППО № 2 від 16 березня 2023 року, № 3 від 22 березня 2023 року, з яких вбачається, що [PERSON] на засідання не з`явився. У день звільнення з [PERSON] було проведено всі необхідні розрахунки, надано останньому копію наказу про звільнення та належно оформлену трудову книжку (підпис про ознайомлення зі змістом наказу № 298/ОС [PERSON] поставити відмовився, про що складено Акт від 16 серпня 2021 року). Після проведення скорочення чисельності та штату працівників вторинної ланки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» були внесені відповідні зміни в штатний розпис. Так, станом на 01 січня 2021 року (до моменту проведення скорочення) у штатному розписі Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» були наявні 2,75 посад лікаря-ендоскопіста. У списку та кількості посад, що підлягають скороченню, роботодавець зазначив про необхідність скоротити 0,75 посади лікаря-ендоскопіста. У штатному розписі Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» станом на 01 листопада 2021 року (після проведення скорочення) залишилось 2,0 посад лікарів-ендоскопістів. Тобто роботодавцем було виведено зі штатного розпису 0,75 посади лікаря-ендоскопіста згідно списку. Позовна заява [PERSON] була подана до суду 24 лютого 2023 року. Трудовий договір з лікарем-ендоскопістом [PERSON] був розірваний 16 серпня 2021 року на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. У своїй позовній заяві позивач не навів конкретних причин пропуску строку звернення з позовом до суду, не зазначивши при цьому яким чином введення карантину перешкоджало йому звернутися до суду з позовом у встановлений статтею 233 Кодексу законів про працю України строк. Відповідач вважає, що позивач пропустив встановлені статтею 233 Кодексу законів про працю України строки звернення до суду з позовом. По-перше, [PERSON] дізнався про факт свого звільнення ще 16 серпня 2021 року, а з позовом у цій справі звернувся до суду лише 24 лютого 2023 року, тобто через сімнадцять місяців після спливу строку, встановленого частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України, хоча в умовах карантину судова система України не припиняла своєї роботи, продовжувалося отримання та опрацювання вхідних документів, у тому числі позовних заяв. Крім того, Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» було отримано адвокатський запит від 27 серпня 2021 року адвоката Тиніва Ігоря Дмитровича, який представляв інтереси [PERSON] , щодо надання копій документів та відомостей по звільненню останнього, що свідчить про те, що всі матеріали, які додані до позовної заяви, були наявні в позивача ще у серпні 2021 року. Також, згідно з інформацією на офіційних сайтах Медичного центру «МЕДХАУЗ» [INFO] та Медичного центру «ФРАНКОМЕД» https://frankomed.if.ua/doctors/ [PERSON] наразі перебуває у трудових відносин з Медичним центром «МЕДХАУЗ» (з 2017 року) та Медичним центром «ФРАНКОМЕД», що суперечить поданій [PERSON] копії трудової книжки. Тобто з моменту звільнення і до моменту подання позовної заяви [PERSON] перебував на території України (м. Івано-Франківськ) та здійснював трудову діяльність, що свідчить про те, що в позивача була наявна можливість звернутися із позовною заявою до суду у строки, встановлені частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України. За таких обставин відповідач просить у задоволенні позовної заяви відмовити у повному обсязі (т. 1 а.с. 44-66). 27 квітня 2023 року представником позивача [PERSON] адвокатом Тинівим І.Д. подано до суду письмові пояснення, в яких підтримав позовні вимоги, просив про задоволення позову у повному обсязі (т. 2 а.с. 13-18). 19 травня 2023 року представником відповідача Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» подано до суду письмові пояснення, в яких просить у задоволенні позову відмовити (т.2 а.с.50-66). 12 вересня 2023 року представником відповідача подано до суду письмові пояснення, в яких просить у задоволенні позову відмовити (т.2 а.с.117-122). Представником позивача 06 жовтня 2023 року подано до суду письмові пояснення (т.2 а.с.150-152). 10 жовтня 2023 року представником відповідача подано до суду письмові пояснення про відмову у задоволенні позовних вимог (т.2 а.с.151-168). 20 травня 2024 року представником відповідача подано до суду письмові пояснення, в яких просить у задоволенні позову відмовити (т. 3 а.с. 153-157). 22 липня 2024 року представником відповідача Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» через систему «Електронний суд» до суду надані письмові пояснення, в яких просить у задоволенні позову відмовити (т. 3 а.с. 186-189). Процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 лютого 2023 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (т. 1 а.с.31-32). Ухвалою суду від 28 лютого 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (т. 1 а.с. 33-34). Пояснення учасників справи в судовому засіданні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвоката Тинів І.Д. позовні вимоги підтримав у повному обсязі на підставах, викладених у позовній заяві, пояснив, що звільнення [PERSON] є незаконним, оскільки відповідачем не було дотримано встановленої законом процедури звільнення. Так, позивач не був попереджений про звільнення, йому не запропонували вакантні посади відповідно до її освіти, досвіду та кваліфікації, які існували на день звільнення. Також відповідачем не враховано переважне право позивача на залишення на роботі, зважаючи на його кваліфікацію, стаж роботи. Крім того, відповідачем порушено встановлений статтею 43 Кодексу законів про працю України порядок розгляду профспілкою подання про звільнення працівника. Просив позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , адвокат Устінський А.В. у судовому засіданні просили суд у задоволенні позову відмовити, пояснили, що звільнення позивача проведено відповідно до вимог чинного трудового законодавства, також позивачем пропущений строк звернення до суду. Позивач [PERSON] , будучи допитаним за його згодою як свідок, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та суду пояснив, що у 2001 році з відзнакою закінчив Івано-Франківську державну медичну академію. З 2001 по 2003 роки проходив інтернатуру за спеціальністю «Хірургія» на базі Івано-Франківської державної медичної академії, спеціалізація з «Ендоскопії». З березня 2003 року працював в міській поліклініці № 4 м. Івано-Франківськ лікарем-ендоскопістом та проктологом. З 2008 року залучений до роботи лікарем-ендоскопістом для надання невідкладної ендоскопічної допомоги населенню м. Івано-Франківська та Івано-Франківської області в центрі екстреної медицини. Тривалий час працював за сумісництвом лікарем-ендоскопістом в міській клінічній лікарні №1, залізничній поліклініці станції Івано-Франківськ, районній лікарні м. Тисмениця. За час роботи неодноразово нагороджений похвальними грамотами. Пройшов атестації за спеціальністю: 2008 році присвоєна ІІ категорія, 2011 та 2016 роки І категорія, з листопада 2021 року вища категорія. Є дійсним членом асоціації ендоскопістів України та Європейської асоціації гастроендоскопістів (ESGE). В основні функціональні обов`язки входило проведення ендоскопічного обстеження населення, що полягало в здійсненні огляду органів шлунково-кишкового тракту (стравоходу, шлунку, дванадцятипалої кишки, товстого кишківника). Дані обстеження здійснювались за допомогою спеціалізованого медичного обладнання ендоскопів. У ході роботи здійснював широкий спектр ендоскопічних маніпуляцій та операцій. Свідок пояснив,\~що наказом\~№298/ос\~від 09\~серпня 2021\~року по\~Комунальному некомерційному\~підприємстві «Центр\~первинної медичної\~і консультативно-діагностичної\~допомоги» був\~звільнений з\~займаної посади.\~Вважає,\~що звільнення\~з займаної\~посади проведено\~відповідачем з\~порушенням чинного\~законодавства. Відповідач не ознайомив його з техніко-економічним обґрунтуванням скорочення власне його посади. Про роботу комісії для визначення працівників, що мають перевагу залишитись на роботі (наказ №194 від 05 травня 2021 року), він повідомлений не був. Відповідно на комісію, яка розглядала його долю, як працівника підприємства, не був запрошений. Вважає, що комісія спрацювала непрофесійно, заангажовано, не взяла до уваги документи, які надають йому перевагу залишитись на роботі. Засідання профспілкового комітету, а отже й згоди про звільнення його з займаної посади, в 2021 році не було. Профспілковий комітет на жодне засідання в 2021 році особисто його не запрошував. Проте після відкриття судового провадження по даній справі керівник профспілкового комітету [PERSON] 20 березня 2023 року проводить засідання профспілки, на якому дають згоду на розірвання з ним трудової угоди в серпні 2021 року. Відповідач не взяв до уваги стаж роботи та кваліфікацію (основний фактор роботи у працівників розумової сфери діяльності, до якої належать лікарі) як основний чинник у перевазі залишитись на роботі (так у позивача на момент звільнення в 2021 році загальний лікарський стаж становить 20 років, з них з ендоскопії 18 років, 10 років 1 категорії; в лікарів-опонентів ( [PERSON] стаж роботи ендоскопістом 2,5 роки і лише отримав в травні 2021 року ІІ кваліфікаційну категорію; [PERSON] стаж роботи ендоскопістом 22 роки та 6 років 1 кваліфікаційна категорія). [PERSON] зауважує, що кваліфікаційна категорія присвоюється чи підтверджується, згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України №446 від 22 лютого 2019 року, багатопрофільною атестаційною комісією при УОЗ ОДА на підставі поданого портфоліо з підтвердженими балами безперервного професійного розвитку за відповідний атестаційний період. Даний спосіб атестування усуває адміністративний вплив керівництва медичної установи та корупційну складову. Заперечення інституту підвищення кваліфікації, нехтування відповідачем кваліфікації працівника є неприпустимим. Оскільки тільки досвід, знання та професійні навики, які підтверджені кваліфікаційною категорією, надають змогу спеціалісту виконувати роботу певного рівня складності. Власне стаж та рівень кваліфікації в медичній сфері є пріоритетом над кількістю. 21 листопада 2019 року вийшов з ладу апарат пангастроскоп Pentax FG 29WSET № А113098, виготовлений 29 листопада 2007 року, введений в експлуатацію 20 березня 2008 року. Апарат розгерметизувався, запотіло оптоволокно та лінза. Суха проба тестером «тече-шукачем» - позитивна. Згідно технічної документації, регламентних санітарно-технічних норм, положень по ендоскопічній службі експлуатація даної апаратури є забороненою, апаратура має пройти огляд та сервісний ремонт в сертифікованій сервісній майстерні. За період експлуатації на даному апараті проведено 15861 ендоскопічне обстеження. Згідно наказу № 393 від 11 липня 2007 року «Про удосконалення ендоскопічної допомоги населенню України», технічних рекомендацій фірм виробників середній ресурс експлуатації дорослих гастроскопів становить 5000 обстежень або 5 років з часу виготовлення, після чого ендоскопічна апаратура має пройти обов`язковий капітальний ремонт або має бути заміненою на нову. Отже, на апаратурі було проведено в 3 рази більше обстежень у порівнянні з рекомендованою нормою. Про вихід з ладу даного апарату неодноразово письмово повідомлено керівника Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», керівника СП Міська поліклініка № 4, в/о. зав. хірургічним відділенням. Також належним чином було проведено запис до регламентованої медичної документації Ф. 046-1/0 «журналу технічного обслуговування та ремонту ендоскопічної апаратури», запис продубльовано в Ф. 046/0 «журнал реєстрації ендоскопічних досліджень». Дана медична документація під час його звільнення була передана на зберігання адміністрації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги". Згідно наказу № 110 від 14 лютого 2012 року (з внесеними змінами №587 від 28 лютого 2020 року) «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування» дана документація є суворої звітності і має зберігатися (Ф. 046/0 не менше 5-ти років, Ф. 046 1/0 зберігається не менше 5-ти років після списання усього медичного обладнання, яке внесене до неї). На даній апаратурі виконувалося біля 95% усієї роботи ендоскопічного кабінету. За час його роботи жодного разу апарат не оглядався сертифікованим інженером-техніком чи іншими спеціалістами. З часу настання поломки не було проведено регламентованих ремонтних робіт, обладнання для заміни не надавалося, жодних відповідей на багаточисленні доповідні від адміністрації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» [PERSON] не отримував. Позивач зазначає, що з 21 листопада 2019 року він був свідомо позбавлений адміністрацією Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» можливості виконувати в повній мірі свої функціональні обов`язки. Понад 7 місяців кабінет перебував в режимі «функціонального простою» (до часу, коли взяв відпустки без збереження заробітної плати на час карантину), в чому вбачає елементи мобінгу, професійної дискримінації його особистості. До часу відкриття судового провадження у 2023 році (понад 3,5 років) стан медичного обладнання ендоскопічного кабінету СП № 4 адміністрацію Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» не цікавив, що (на думку позивача) є фактом халатності щодо виконання своїх функціональних обов`язків, безгосподарності щодо дороговартісного майна громади. Апарат не оглядався сертифікованим інженером-техніком, довідка № 359 від 22 лютого 2023 року про технічний стан даного апарату, видана лікарем [PERSON] , не може бути взята до уваги (даний лікар немає спеціалізованої технічної освіти, перебуває в прямій залежності від адміністрації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», є особою якій надали перевагу щодо залишення на роботі). З березня 2020 року був введений загальнодержавний карантин. Згідно з розпорядженням адміністрації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги" працівників вторинної ланки добровільно-примусово відправляли у відпустки без збереження заробітної плати. Адміністрацією чинився на нього тривалий час тиск, поки він не погодився оформити відпустку. В подальшому адміністрацією заохочувалося продовження відпустки на час карантину. Незабезпечення робочого місця належним справним медичним обладнанням понад 1,5 року та перебування лікаря у вимушеному функціональному простої та в подальшому у відпустці без збереження заробітної плати на час загальнодержавного карантину стало причиною негативним кількісним показникам роботи у 2020 році. Саме даний короткий період адміністрація Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» вважає визначним для визначення переваги працівників. З даним підходом [PERSON] не погоджується, вважає його дискримінаційним та таким що не дає об`єктивно аналізувати роботу працівника. Традиційно заведено в усіх галузях господарства аналізувати діяльність за період щонайменше 5 років. Відмова адміністрації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» в даному аналізі роботи порівнювальних працівників мотивується відсутністю звітної документації. Згідно наказу № 110 від 14 лютого 2012 року (з внесеними змінами № 587 від 28 лютого 2020 року) «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування» основним звітнім документом, що аналізує всю медичну сферу діяльності установи є Ф-20, яка має зберігатися в установі щонайменше 15 років, а копія подається в статуправління. По ендоскопічній службі таблиці Ф-20 заповнюються на основі сумарних показників взятих з Ф 046/0 «журнал реєстрації ендоскопічних досліджень» та Ф 039-6/0 «щоденник лікаря-ендоскопіста». Дані звітні форми мають зберігатися в медичній установі не менше 5-ти років після закінчення ведення журналу. Відсутність даних звітних форм, на думку [PERSON] , є фактом халатного виконання своїх функціональних обов`язків адміністрацією щодо зберігання документації, а небажання їх аналізувати є фактом упередженого підходу з боку адміністрації до його особи. Також при ознайомленні з документами судової справи позивачем виявлено факти свідомого фальшування документів відповідачем. Так, у справі наявна завірена відповідачем фотокопія наказу № 298/ОС від 09 серпня 2021 року з його особистим підписом про ознайомлення з наказом та позначкою про незгоду щодо його звільнення. [PERSON] пояснює, що окремим епізодом дискримінації позивача як людини та професіонала у своїй галузі є збір відповідачем заангажованої інформації про його особу, яку відповідач отримував від інших юридичних осіб та розповсюджував на свій розсуд. Особисто він згоди на збір та розповсюдження будь-якої інформації відповідачу не надавав, аналогічно відповідач немає згоди органів правосуддя на збір та розповсюдження інформації про нього. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 01 вересня 1994 року заведена трудова книжка [PERSON] (т.1 а.с.7-10). Відповідно до посвідчення № [NUMBER] , 09 червня 2011 року [PERSON] присвоєна перша кваліфікаційна категорія за спеціальністю ендоскопія (т. 1 а.с. 11). Наказом № 293/0с від 09 серпня 2021 року [PERSON] , лікаря-ендоскопіста хірургічного відділення СП «Міська поліклініка № 4», звільнено від займаної посади 16 серпня 2021 року у зв`язку із скороченням чисельності працівників, п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України (т. 1 а.с. 7-10, 17). 02 червня 2021 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» було винесено наказ №245 «Про попередження працівників про заплановане звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності працівників Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», згідно якого підготовлено письмове повідомлення про наступне вивільнення з пропозицією про переведення на вакантні посади (за наявності) працівнику Структурного підрозділу «Міська поліклініка № 4» [PERSON] , лікарю-ендоскопісту хірургічного відділення (т. 1 а.с. 18-28). Позивачу була видана довідка про заробітну плату за 2021 рік, з якої вбачається, що середній заробіток складає 896,25 грн (т. 1 а.с. 30). Техніко-економічне обґрунтування скорочення чисельності та штату працівників затверджено директором Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» 05 травня 2021 року (т. 1 а.с. 68). 05 травня 2021 року складений протокол № 4 оперативної наради у директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», згідно якого вирішено повідомити профспілковий орган Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» про заплановане звільнення 36 % працівників, які надають вторинну медичну допомогу (т. 1 а.с. 69-70). 05 травня 2021 року складений протокол № 5 оперативної наради у директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», з якого вбачається, що вирішили у тому числі провести скорочення чисельності та штату працівників вторинної ланки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» відповідно до Додатку № 3 (список та кількість посад, що підлягають скороченню) (т. 1 а.с. 71-72). Директор Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» 05 травня 2021 року зверталася із листом до Голови профспілкового органу Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» про скорочення чисельності працівників (т. 1 а.с. 73-74). 05 травня 2021 року був винесений наказ № 194 «Про створення комісії для визначення працівників, що мають переважне право залишитися на роботі при скороченні, або таких, яких заборонено звільняти з ініціативи роботодавця по Комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» (т. 1 а.с. 75-76). 07 травня 2021 року складений протокол засідання комісії для визначення працівників, що мають переважне право залишитися на роботі при скороченні, або таких, яких заборонено звільняти з ініціативи роботодавця по Комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» (т.1 а.с.77). 14 травня 2021 року складений протокол засідання комісії для визначення працівників, що мають переважне право залишитися на роботі при скороченні, або таких, яких заборонено звільняти з ініціативи роботодавця по Комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» (т.1 а.с.78-79). 24 травня 2021 року складений протокол № 03 засідання комісії з визначення осіб, які мають переважне право залишитися на роботі або щодо яких встановлено обмеження на звільнення за скороченням, згідно якого комісія пропонує наступні кандидатури на вивільнення: 4.2. [PERSON] (т. 1 а.с. 80-87). Начальником СП «Міська поліклініка № 2» складені характеристики на лікарів-ендоскопістів СП «Міська поліклініка № 2» Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т. 1 а.с. 88-152). 02 листопада 2016 року складена доповідна записка головному лікарю Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» на [PERSON] (т. 1 а.с. 153). 03 січня 2017 року Комунальним закладом «Міська поліклініка № 5» складено акт № 1 про відсутність на роботі [PERSON] (т. 1 а.с. 154). 03 січня 2017 року Комунальним закладом «Міська поліклініка № 5» складено акт № 2 про відмову працівника від поставлення підпису про ознайомлення з наказом № 09/0с від 03 січня 2017 року, а саме [PERSON] (т. 1 а.с. 155). 02 листопада 2016 року Комунальним закладом «Міська поліклініка № 5» складено акт № 2 про відмову працівника [PERSON] від поставлення підпису про ознайомлення з наказом № 194-В від 31 жовтня 2016 року з додатком № 1 «Попередження про зміну істотних умов праці» (т. 1 а.с. 156). 20 грудня 2016 року Комунальним закладом «Міська поліклініка № 5» складено акт № 2 про відмову працівника від поставлення підпису про ознайомлення з графіком роботи за 2017 рік, а саме [PERSON] (т. 1 а.с. 157). Щоденник обліку роботи ендоскопічного відділення (кабінету), затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України (т. 1 а.с. 158-168). Наказом № 430-к/ТМ від 25 травня 2020 року Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» [PERSON] була надана щорічна основна відпустка (т. 1 а.с. 169). 25 червня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» був винесений наказ про надання [PERSON] відпустки без збереження заробітної плати на період оголошення карантину з 13 липня 2020 року по 31 липня 2020 року (т. 1 а.с. 170). 27 липня 2020 року прийнятий наказ про надання [PERSON] відпустки без збереження заробітної плати на період оголошення карантину з 03 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 171). 28 серпня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» був винесений наказ про надання [PERSON] відпустки без збереження заробітної плати на період оголошення карантину з 01 вересня 2020 року по 30 жовтня 2020 року (т. 1 а.с. 172). 28 жовтня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» був винесений наказ про надання [PERSON] відпустки без збереження заробітної плати з 02 листопада 2020 року по 31 грудня 2020 року (т. 1 а.с. 173). 07 грудня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» був винесений наказ про надання [PERSON] відпустки без збереження заробітної плати з 04 січня 2021 року по 08 січня 2021 року (т. 1 а.с. 174). 18 грудня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» був винесений наказ про надання [PERSON] щорічної основної та додаткової відпустки з 11 січня 2021 року по 06 лютого 2021 року (т. 1 а.с. 175). На підставі наказу від 20 січня 2021 року Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» надано [PERSON] відпустки без збереження заробітної плати на період оголошення карантину з 08 лютого 2021 року по 26 лютого 2021 року (т. 1 а.с. 176). 08 лютого 2021 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» прийнятий наказ про надання [PERSON] відпустки без збереження заробітної плати на період оголошення карантину з 01 березня 2021 року по 30 квітня 2021 року (т. 1 а.с. 177). 27 квітня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» був винесений наказ про надання [PERSON] відпустки без збереження заробітної плати з 03 травня 2021 року по 30 червня 2021 року (т. 1 а.с. 178). 03 червня 2021 року [PERSON] було повідомлено про заплановане звільнення, з яким він ознайомився 15 червня 2021 року, зазначивши, що не згодний. Одночасно запропоновано переведення на посаду молодшої медичної сестри. У разі прийняття пропозиції про переведення не пізніше 09 серпня 2021 року подати заяву до відділу кадрів (т. 1 а.с. 179). Як вбачається з довідки Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», за період з 02 червня 2021 року по 16 серпня 2921 року включно в даній установі були відсутні вакантні посади, які [PERSON] міг би обіймати відповідно до своєї освіти, кваліфікації та досвіду. У вищевказаний період у штатному розписі підприємства була наявна вакантна посада молодша медична сестра (т. 1 а.с. 180). 13 березня 2023 року директор Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» надіслав лист Голові Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», в якому просить надати згоду на звільнення лікаря-ендоскопіста хірургічного відділення [PERSON] на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України та за результатами розгляду надати роботодавцю копію протоколу засідання ППО та копії підтверджуючих документів про виклик [PERSON] на дане засідання (т. 1 а.с. 181-182). [PERSON] надсилалися поштовим зв`язком повідомлення про виклик на засідання Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», які відбудуться 16 березня 2023 року та 22 березня 2023 року (т.1 а.с.183-186). 16 березня 2023 року складений протокол № 2 Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», згідно якого вирішено викликати [PERSON] на повторне засідання Первинної профспілкової організації, яке відбудеться 22 березня 2023 року (т. 1 а.с. 187). 22 березня 2023 року складений протокол № 3 Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», відповідно до якого вирішено дати згоду на звільнення [PERSON] (т. 1 а.с. 188). 18 березня 2021 року складений Акт про те, що лікар-ендоскопіст [PERSON] із наказом № 298/ОС від 09 серпня 2021 року про його звільнення з посади лікаря-ендоскопіста хірургічного відділення на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України ознайомлений, від підпису відмовився (т. 1 а.с. 189). Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» 01 січня 2021 року та 01 листопада 2021 року затверджений штатний розпис (т.1 а.с. 190-291) Відповідно до копій скріншотів офіційного сайту Медичного центру «Медхаус» та Медичного центу «Франкомед», [PERSON] працює у даних закладах лікарем-ендоскопістом (т.1 а.с. 292-295). 31 січня 2020 року [PERSON] звертався із доповідною до директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» щодо того, що з 21 листопада 2019 року не працює апарат фіброгастродуоденоскоп, що унеможливлює проведення ендоскопічного обстеження верхніх відділів шлунково-кишкового тракту, про що письмово доведено до відома начальника СП «Міська поліклініка № 4» (т. 2 а.с. 19-21). Позивачем долучено до матеріалів справи звіт про роботу ендоскопічної служби Івано-Франківської області за 2020-2019 роки (т. 2 а.с. 22-30). Позивачем надано копії діяльності ендоскопічного кабінету Івано-Франківської міської поліклініки № 4 у складі лікаря-ендоскопіста [PERSON] за 2009-2020 роки (т. 2 а.с. 31-42). Представником відповідача до матеріалів справи надано копію відомості матеріально-технічного забезпечення кабінету ендоскопії Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» та копію журналу оперативного контролю по охороні праці хірургічного відділення СП «Міська поліклініка № 4» за листопад 2019 року травень 2020 року (т. 2 а.с. 67-72). Лікар-ендоскопіст О. Святкевич звертався зі службовою запискою до директора Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» про передачу медичного обладнання (т. 2 а.с.73). Згідно внутрішньої накладної № 359 від 22 листопада 2023 року, лікар ендоскопіст О.Святкевич прийняв гастрофіброскоп, сигмодофіброскоп та освітлювач галогенів портативний (т. 2 а.с. 74). Відповідно до довідки № 133/69-92 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» від 15 травня 2023 року, протягом 2019-2022 років, а також за період з 01 січня 2023 року по даний час у згаданому закладі договори на ремонт гастроскопа Pentax FG-29 W не укладалися (т.2 а.с.75). 16 березня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» прийнято наказ № 161 «Про введення обмежувальних заходів на період нестійкої епідемічної ситуації із захворюваністю на коронавірусну інфекцію COVID-19» (т. 2 а.с. 76-78). 22 травня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» прийнято наказ № 242 «Про порядок роботи Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» в період адаптивних карантинних заходів» (т. 2 а.с. 79-81). 16 травня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Медхаус» була дана характеристика на [PERSON] (т. 2 а.с. 93). Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Медхаус» була надана відповідь адвокату Тиніву І.Д. на його адвокатський запит, з якого вбачається, що [PERSON] перебував у даному товаристві у трудових відносинах на посаді лікаря-ендоскопіста з 01 листопада 2018 року по 16 серпня 2021 року на 0,25 ставки по зовнішньому сумісництву. За час трудових відносин з 01 листопада 2018 року по 16 серпня 2021 року перебував у відпустках. 16 серпня 2021 року звільнений за власним бажанням згідно поданої заяви. З 17 серпня 2021 року по 04 січня 2022 року перебував у трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Медхаус» на 0,5 ставки за основним місцем роботи, про що свідчить запис у трудовій книжці. 04 січня 2022 року звільнений за власним бажанням згідно поданої заяви (т. 2 а.с. 102-103). 18 травня 2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфорт- здоров`я» «Медичний центр «Франкомед» була дана довідка [PERSON] , відповідно до якої останній дійсно працює на основному місці роботи у даній установі з 10 січня 2022 року на посаді лікаря-ендоскопіста поліклінічного відділення на неповному робочому дні та тижні. З 01 березня 2022 року по 31 березня 2022 року перебував у відпустці без збереження заробітної плати (т. 2 а.с. 104-105). Представником позивача долучено до матеріалів справи Журнал реєстрації ендоскопічних досліджень СП «Міська поліклініка № 4», Журнал обліку технічного обслуговування та ремонту ендоскопічної апаратури (т. 2 а.с. 125-130, 131-136). [PERSON] нагороджувався грамотами (т.2 а.с.137-140). Товариством з обмеженою відповідальністю «Комфорт-здоров`я» «Медичний центр «Франкомед» була дана характеристика на [PERSON] (т. 2 а.с. 196). Посадова інструкція лікаря-ендоскопіста затверджена директором Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» (т.2 а.с.197-200). [PERSON] пройшов курси стажування та інформації по ендоскопії на базі ендоскопічного кабінету Івано-Франківської ОКЛ з 02 червня по 27 червня 2003 року (т.2 а.с.205). Позивач приймав участь і прослухав цикл занять на переривистих курсах по ендоскопії за період 2013-2015 роки в кількості 36 годин на рік, що відповідає 15 балам (т.2 а.с. 206-207). [PERSON] має посвідчення про проходження підвищення кваліфікації до диплому серія [NUMBER] (т. 2 а.с. 207-211). Позивач має посвідчення вищої кваліфікаційної категорії зі спеціальності ендоскопіста (т. 2 а.с. 212-214). [PERSON] має сертифікати про участь у тематичних заходах: науково-практичних конференціях, симпозіумах, з`їздах тощо з приводу підвищення кваліфікації лікаря-ендоскопіста (т. 2 а.с. 215-241). Представником позивача долучено до матеріалів справи Інструкцію по використанню відеопроцесора Пентакс Медікал ЕРК-3000, Інструкцію по використанню приладу ЕРК-і70010 та Інструкцію з експлуатації аналогічного приладу OLYMPUS (т.3 а.с.58-86). Відповідно до довідки № 180/69-79 від 07 травня 2024 року Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 246,43 грн (з урахуванням податків та зборів) (т. 3 а.с. 93-94). Згідно довідки № 182/69-79 від 07 травня 2024 року Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», технічний паспорт фіброгастродуонескопа Пентакс та інших фіброгастродуонескопів, які були придбані чи передані Комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», відсутній (т. 3 а.с. 95-96). Представником відповідача надано до матеріалів справи інструкцію фіброгастродуонескопа Pentax FG29W № А113098 (т. 3 а.с. 97-130). 19 липня 2021 року Управлінням держпраці в Івано-Франківській області Державної служби України з питань праці складений акт № ІФ1946/537/АВ за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, здійснення державного гірничого нагляду у Комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», з якого вбачається, що відсутні порушення трудового законодавства під час проведення скорочення працівників вторинної ланки у 2021 році (т. 3 а.с. 139-152). 07 травня 2024 року Головним управлінням Державної податкової служби України в Івано-Франківській області була дана відповідь на запит адвоката Тиніва І.Д. стосовно надання інформації, щодо подання Комунальному некомерційному підприємству «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради» «Повідомлення про прийняття працівників на роботу», в якій зазначено, що кількість поданих повідомлень: 03.06.2021 2 повідомлення, 09.06.2021 1 повідомлення, 30.06.2021 1 повідомлення, 02.07.2021 1 повідомлення, 22.07.2021 1 повідомлення, 30.07.2021 1 повідомлення, 09.08.2021 1 повідомлення (т. 3 а.с. 161-163). 27 травня 2024 року Івано-Франківським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз складений висновок експерта за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, згідно якого у висловлюваннях, зафіксованих в абзацах 6-9 характеристики (вих. № 9/23 від 16 травня 2023 року), виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «МЕДХАУЗ», міститься інформація негативного характеру щодо [PERSON] ; висловлювання, зафіксовані в абзацах 6-9 характеристики (вих. № 9/23 від 16 травня 2023 року), виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «МЕДХАУЗ», є фактичними твердженнями (т. 3 а.с. 175-182). Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2024 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр МЕДХАУЗ про спростування недостовірної інформації, яка принижує честь і гідність та підриває ділову репутацію фізичної особі затверджено укладену між сторонами Мирову угоду у справі №344/16112/23 від 05 грудня 2024 року на таких умовах: 1. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ» підтверджує, що поширена ним інформація стосовно [PERSON] та його професійної діяльності в Характеристиці від 16 травня 2023 року за вих. № 9/63 за підписом директора [PERSON] та направлена до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативної-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради» в частині: « [PERSON] за період трудової діяльності з нашим медичним центром не завжди розумів моральні вимоги до працівника такого рівня, іноді йому не вистачало скромності, допускав некоректні висловлювання по відношенню до колег, не завжди об`єктивно оцінював інших, керувався при цьому своїми симпатіями та антипатіями. Однак [PERSON] у суспільному житті ТОВ «Медичний центр «МЕДХАУЗ» участі не приймав, а ті проекти у яких участь його була обов`язковою очікуваних результатів не принесли. Також слід відмітити, що вказаний співробітник був позбавлений креативності та ініціативи, не вмів конструктивно вирішувати проблемні питання, що створювало певну негативну атмосферу у колективі. Але особливо на що потрібно звернути увагу, це те, що [PERSON] агітував та переманював пацієнтів Товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «МЕДХАУЗ» в інший приватний медичний центр м. Івано-Франківська, де паралельно працював, тим самим грубо порушуючи принципи конфіденційності і безпеки нашого медичного центру та загальні принципи моралі» - є такою, що не відповідає дійсності щодо [PERSON] та в цілому відкликає вказану характеристику. 2. [PERSON] відмовляється від позовних вимог заявлених до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДХАУЗ» щодо визнання недостовірною інформацію та такою, що принижує честь, гідність та ділову підриває репутацію позивача, зазначену у п. 1 цієї мирової угоди та не вимагатиме будь-якого відшкодування від відповідача, з приводу розповсюдження даної недостовірної інформації. 3. Сторони визнають, що дана мирова угода є підставою до спростування поширених недостовірних відомостей щодо особи позивача [PERSON] перед усіма фізичними та юридичними особами, в тому числі установами та організаціями, суб`єктами владних повноважень, правоохоронними органами (т. 3 а.с. 237-239, т. 4 а.с. 1-3). Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду за результатами розгляду справи. Згідно з частиною першою статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 3 та статті 4 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Частина друга статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частина шоста статті 43 Конституції України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Не допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації (частини друга, третя статті 40 Кодексу законів про працю України). Згідно з частинами першою, третьою статті 49-2 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці (частина перша статті 42 Кодексу законів про працю України). У частині другій вказаної статті визначений перелік осіб, яким при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації надається перевага в залишенні на роботі, а в частині третій статті 42 Кодексу законів про працю України передбачено, що перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України. Тлумачення статті 42 Кодексу законів про працю України дає підстави для висновку, що переважне право на залишення на роботі при скороченні однорідних професій та посад визначається кваліфікацією і продуктивністю праці. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 Кодексу законів про працю України, а також якщо це передбачено законодавством України. Відповідно до статті 43 Кодексу законів про працю України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40, пунктами 2, 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У частині дев`ятій статті 43 Кодексу законів про працю України передбачено, що якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті. Щодо переважного права залишення на роботі суд виходить з наступного. У постанові Верховного Суду від 17 березня 2020 року у справі № 826/510/16 (провадження № К/9901/10417/18) вказано, що «при вирішенні питання про звільнення працівника роботодавець зобов`язаний перевірити наявність у працівників, посади яких скорочуються, більш високої чи більш низької кваліфікації і продуктивності праці. Для виявлення працівників, які мають це право, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. Такий аналіз може бути проведений шляхом приготування довідки в довільній формі про результати порівняльного аналізу з наведенням даних, які свідчать про переважне право одного перед іншим на залишення на роботі. Тобто, ці обставини повинен був з`ясовувати сам роботодавець, приймаючи відповідне рішення. У постановах Верховного Суду від 27 вересня 2021 року у справі № 452/2056/18 (провадження № 61-6712св20), від 20 серпня 2018 року у справі № 537/1621/17 (провадження № 61-11983св18) зроблено висновок, що роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню. При визначенні працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи тощо. Доказами більш високої продуктивності праці можуть бути: виконання значно більшого обсягу робіт порівняно з іншими працівниками, які займають аналогічні посади чи виконують таку ж роботу, накази про преміювання за високі показники у роботі тощо. У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 569/9913/18 (провадження № 61-15809св19) Верховний Суд вказав, що процедура визначення кваліфікації та продуктивність праці працівників, а також процедура визначення осіб, які мають переважне право на залишення на роботі, законодавчо не визначена. Оскільки потреба у визначені (оцінці) наявності такого права виникає при вивільненні працівників, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, скороченні чисельності штату працівників, яке ініціюється роботодавцем, створити умови та провести таку оцінку повинен роботодавець. Більше того, суд не наділений правами та не володіє достатньою інформацією для визначення продуктивності праці будь-якого працівника, оскільки це є прерогативою виключно роботодавця, який володіє повною інформацією про результативність праці, що характеризує ефективність її витрат у виробництві та сфері послуг. Визначення працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці є компетенцією роботодавця. Судом встановлено, що з метою дотримання обов`язку, встановленого частиною першою статті 42 Кодексу законів про працю України, Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» 05 травня 2021 року було видано наказ №194, яким створено комісію для визначення працівників, що мають переважне право залишитись на роботі при скороченні, або таких, яких заборонено звільняти з ініціативи роботодавця, доручено старшому інспектору з кадрів підготувати порівняльну таблицю з визначення осіб, які мають переважне право залишення на роботі, а керівникам структурних підрозділів надати комісії характеристики працівників. 07 травня 2021 року було проведено засідання комісії для визначення працівників, що мають переважне право залишитись на роботі при скороченні, або таких, яких заборонено звільняти з ініціативи роботодавця. Як додаток до протоколу комісії була складена порівняльна таблиця з визначення таких працівників. На кожного працівника, які обіймають посади, що підлягають скороченню була складена характеристика. Позивач у позовній заяві та у судовому засідання зазначає, що роботодавець надав переважне право на залишення на роботі особам з меншою кваліфікаційною категорією та меншим стажем роботи, зокрема [PERSON] , який має другу кваліфікаційну категорію, стаж роботи на підприємстві склав 3 роки і 2 місяці, тоді як позивач має першу кваліфікаційну категорію та його стаж роботи становить 19 років і 8 місяців. Разом з тим більший стаж роботи позивача порівняно з іншими претендентами, не стосується визначення продуктивності праці, на що звернув увагу Верховний Суд, розглядаючи цю справу. Тому обґрунтованими є посилання відповідача на відсутність у позивача переважного права на залишення на роботі як-то кваліфікація, продуктивність праці тощо. Натомість, як вбачається з характеристик [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , продуктивність праці [PERSON] : за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 406 ендоскопічних досліджень, за період з 01.01.2021 по 01.05.2021 255 ендоскопічних досліджень, продуктивність праці [PERSON] : за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 626 ендоскопічних досліджень, за період з 01.01.2021 по 01.05.2021 372 ендоскопічних досліджень; продуктивність праці [PERSON] : за період з 01.01.2020 по 31.05.2020 37 ендоскопічних досліджень, за період з 01.01.2021 по 01.05.2021 0 ендоскопічних досліджень. Крім того, з 09 червня 2020 року по момент складання характеристик працівників [PERSON] протягом 11 місяців трудові обов`язки не виконував у зв`язку з перебуванням у відпустках. Вказані характеристики стосувались професійного рівня лікарів, їх участі в підвищенні кваліфікації, особистих якостей, нагород тощо. При цьому як було зазначено вище, суд не наділений правами та не володіє достатньою інформацією для визначення продуктивності праці будь-якого працівника, оскільки це є прерогативою виключно роботодавця. Натомість роботодавець заперечував переважне право залишення позивача на посаді, оскільки, на його думку,\~він має сумарно нижчу кваліфікацію та продуктивність праці ніж інші лікарі-ендоскопісти. Вказані доводи підтверджені матеріалами справи. Отже, роботодавцем проведений аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які підлягають звільненню. Таким чином суд приходить до висновку, що роботодавцем належним чином було проведено порівняння продуктивності праці працівників та відповідно виконано обов`язок, встановлений частиною першою статті 42 Кодексу законів про працю України. Щодо дотримання положень законодавства в частині отримання згоди виборного органу профспілки, суд вказує на таке. Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2019 року у справі №336/5828/16 (провадження №61-30894сво18) викладено правовий висновок, що «як при звільненні члена профспілкової організації без отримання попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (стаття 43 КЗпП України), так і при звільненні члена виборного профспілкового органу без отримання попередньої згоди виборного органу, членом якого він є, а також вищого виборного органу цієї профспілки (стаття 252 КЗпП) суд має зупинити провадження по справі та запитати відповідний орган щодо згоди на звільнення. Відсутність такого рішення на час звільнення працівника сама по собі не є безумовною підставою для його поновлення на роботі, оскільки така згода або незгода на звільнення може бути витребувана судом при вирішенні трудового спору». Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 756/936/18 та від 28 червня 2022 року у справі №640/942/20. Верховний Суд в постанові від 17 травня 2023 року у справі № 216/1116/17 зробив такий висновок, що розгляд подання власника або уповноваженого ним органу про звільнення працівника за відсутності на засіданні органу профспілки цього працівника (за виключенням, якщо від нього надійшла письмова заява про розгляд подання без його участі або він повторно без поважних причин не з`явився на засідання) свідчить про порушення встановленого статтею 43 КЗпП України порядку його розгляду, тому згода профспілкового комітету на розірвання трудового договору з працівником, надана на такому засіданні, не може бути визнана такою, що має юридичне значення. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03 червня 2020 року в справі № 755/14412/18. З матеріалів справи вбачається, що 13 березня 2023 року директор Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги» надіслав лист Голові Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», в якому просить надати згоду на звільнення лікаря-ендоскопіста хірургічного відділення [PERSON] на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України та за результатами розгляду надати роботодавцю копію протоколу засідання ППО та копії підтверджуючих документів про виклик [PERSON] на дане засідання. [PERSON] надсилалися поштовим зв`язком повідомлення про виклик на засідання Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», які відбудуться 16 березня 2023 року та 22 березня 2023 року. 22 березня 2023 року складений протокол № 3 Первинної профспілкової організації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги», відповідно до якого вирішено дати згоду на звільнення [PERSON] . Отже, матеріали справи містять належні та допустимі докази належного повідомлення [PERSON] про час та місце проведення відповідного засідання профспілкового комітету, проте останній повторно без поважних причин не з`явився на засідання. Відтак, профспілкова організація надала згоду на звільнення [PERSON] і відповідно суд вважає, що за наведених обставин було дотримано вимоги статті 43 Кодексу законів про працю України. Щодо виконання вимог статті 49-2 Кодексу законів про працю України, то суд зазначає наступне. За правилами частини першої та третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 Кодексу законів про працю України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15. З матеріалів справи вбачається, що за період з 02 червня 2021 року по 16 серпня 2021 року включно в даній установі були відсутні вакантні посади, які [PERSON] міг би обіймати відповідно до своєї освіти, кваліфікації та досвіду. У вищевказаний період у штатному розписі підприємства була наявна вакантна посада молодша медична сестра. 03 червня 2021 року роботодавцем складено повідомлено про заплановане звільнення, з яким [PERSON] ознайомився 15 червня 2021 року, зазначивши, що не згодний. Одночасно у даному повідомленні запропоновано переведення на посаду молодшої медичної сестри. У разі прийняття пропозиції про переведення не пізніше 09 серпня 2021 року [PERSON] слід подати заяву до відділу кадрів. У разі відмови у той самий строк письмово повідомити про прийняте рішення працівника відділу кадрів. Отже, відповідач виконав свій обов`язок роботодавця щодо пропозиції позивачу будь-яких вакантних посад чи роботи за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду. Крім того, Актом №ІФ1946/537/АВ Управління Держпраці в Івано-Франківській області Державної служби України з питань праці не вказується про допущення порушень роботодавцем при дотриманні законодавства під час проведення скорочення чисельності працівників Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медичної і консультативно-діагностичної допомоги Івано-Франківської міської ради». Доводи позивача про те, що він не мав можливості виконувати свою роботу у зв`язку тим, що вийшов з ладу апарат, який потрібний йому для виконання ендоскопічних досліджень, суд оцінює критично та зазначає, що позивач не є особою, яка володіє відповідними навичками, знаннями для оцінки придатності обладнання. До того ж, згідно внутрішньої накладної № 359 від 22 листопада 2023 року, лікар- ендоскопіст О. Святкевич прийняв гастрофіброскоп, сигмодофіброскоп та освітлювач галогенів портативний. Також позивачем не надано жодних доказів про проведення ремонту обладнання, яке перебувала у використанні. При цьому суд зазначає, що згідно частини шостої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача на елементи мобінгу, професійної дискримінації його особистості також не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні за відсутності доказів. Враховуючи наведене, суд вважає, що при звільненні [PERSON] не було порушено його прав, звільнення позивача здійснено роботодавцем відповідно до вимог чинного законодавства, відповідач дотримався процедури такого звільнення, тому позовні вимоги про скасування наказу про звільнення № 298-ос від 09 серпня 2021 року та поновлення на роботі не підлягають задоволенню. Відповідно не підлягають задоволенню і похідні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки випливають з основних вимог про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Усі інші пояснення учасників справи, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції\~про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року). Виходячи з вимог\~статті 261 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц, провадження № 14-96цс18). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. Якщо суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, то повинен відмовити в задоволенні такого позову саме з цієї підстави. За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог з підстав його недоведеності. Тому посилання відповідача на застосування строку позовної давності суд вважає такими, що не мають правового значення, оскільки підставою відмови у позові є його недоведеність, а не пропуск позовної давності. Відповідно до вимог частини першої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, не встановив порушення з боку відповідача прав позивача у сфері трудових відносин, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 43 Конституції України, статей 5-1, 24, 40, 42,43, 49-2, 49-4, 233-235 Кодексу законів про працю України,

Outcome: dismissed