Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неправомірно виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Позов обґрунтовано тим, на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради знаходиться особова справа по призначенню допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі [PERSON] , місце перебування якого зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є внутрішньо переміщеною особою згідно довідки від 21.04.2022 №2326-5001258788, виданої УСЗН ЗМР по Заводському району. На підставі заяви від 21.04.2022 відповідачу була призначена і виплачувалася допомога на проживання ВПО у розмірі 2000,00 грн. на дорослу особу на місяць, починаючи з березня 2022 року. У серпні 2023 року за результатами проведеної верифікації Міністерством соціальної політики України виявлено, що громада, у якій зареєстрований відповідач, не входить до зони бойових дій та, що відповідач з 01.07.2023 не мав права на отримання допомоги. Згідно розрахунку суми переплаченої допомоги на проживання ВПО від 07.08.2023 відповідачеві були надміру перераховані бюджетні кошти в сумі 2000,00 грн. за період з 01.07.2023 по 31.07.2023. Повідомлення про припинення надання та повернення надміру отриманої допомоги неодноразово були направлені поштою на адресу проживання відповідача. Станом на дату подання позову до суду, кошти у добровільному порядку відповідачем не повернені. У зв`язку з чим, Департамент соціального захисту населення просив стягнути з [PERSON] надміру отриману допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.07.2023 по 31.07.2023 у розмірі 2000,00 грн. та судовий збір у сумі 3028, 00 грн. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Про дату, час і місце судового засідання повідомлялася в установленому законом порядку, заяв чи клопотань по суті позовних вимог чи з процесуальних питань не надала. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 12\~ЦПК\~України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13\~ЦПК\~України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначені\~Законом України"Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" Відповідно до частини 1\~статті 1Закону "Про забезпечення праві свобод внутрішньо переміщених осіб"\~внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12цього Закону\~(частина 1\~статті 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №509. Відповідно до пункту 1 Порядку №509 довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Судом встановлено, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради знаходиться особова справа по призначенню допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі [PERSON] , місце перебування якого зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є внутрішньо переміщеною особою згідно довідки від 21.04.2022 № 2326-5001258788, виданої Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району. На підставі заяви від 21.04.2022 р., Відповідачу була призначена і виплачувалася допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 2000 грн. на дорослу особу на місяць. Згідно рішення Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент (опубліковано у відкритому доступі на офіційному сайті Запорізької міської ради в мережі Інтернет) Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському району. Допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам призначається та виплачується відповідно до «Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 № 332, зі змінами (далі - Порядок №332). У пункті 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 № 332 зазначено, що з метою забезпечення виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам виділити Міністерству соціальної політики 10000 млн. гривень на програму в загальному фонді державного бюджету 2501480 «Надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг». Пунктом 4 Порядку №332 визначено, що для призначення допомоги внутрішньо переміщена особа або уповноважена особа подає заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за формою згідно з додатком 1 до Порядку №332. Така заява подається структурному підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної (військової) адміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради або уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг за місцем обліку внутрішньо переміщеної особи із використанням функціоналу Єдиної інформаційної системи соціальної сфери (за технічної можливості) та електронних систем Мінсоцполітики. У пункті 5 Порядку №332 зазначено, що допомога призначається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися (повторно перемістилися) з територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік територій), щодо яких не визначено дати завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Відповідно до абзацу 5 п. 3 Порядку № 332 (в редакції що діяла на момент подання заяви) допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року. Таким чином [PERSON] оформив на себе допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам починаючи з березня 2022 року у сумі 2000,00 грн. щомісячно. Пунктом 22 Порядку №332 передбачена процедура встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги шляхом передачі від Мінсоцполітики до Мінфіну відповідної інформації для здійснення верифікації відповідно до Закону України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат». Верифікація здійснюється шляхом перевірки інформації, наданої уповноваженою особою, з урахуванням даних, що обробляються стосовно них в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам, визначеним у цьому Порядку. За результатами верифікації Мінфіном передаються рекомендації Мінсоцполітики для подальшого завантаження до електронних систем Мінсоцполітики. У подальшому призначення та виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання автоматично продовжується до моменту надання заяви про припинення виплати допомоги або до з`ясування причин, які впливають на право отримання такої допомоги. У серпні 2023 року за результатами проведеної верифікації Міністерством соціальної політики України виявлено, що громада, у якій зареєстрований Відповідач, не входить до зони бойових дій, та що Відповідач з 01.07.2023р. не мав права на отримання допомоги. У Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджено Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (в редакції від 21.07.2023) дата припинення можливості бойових дій всього Красноградського району зазначена 09.06.2023. Пунктом 29 Порядку №332 передбачено, що у разі неправомірної виплати отримувачу допомоги за певний період, суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом ЗО робочих днів повідомляє про це отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/ електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Згідно розрахунку суми переплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 07.08.2023 Відповідачеві були надміру перераховані (виплачені) бюджетні кошти в сумі 2000,00 грн. за період з 01.07.2023 по 31.07.2023. Повідомлення про припинення надання та повернення надміру отриманої допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання неодноразово були направлені поштою на адресу проживання Відповідача: листи від 07.08.2023р. №04/01-03/1183, від 02.05.2024 № 04.0106/3421. Станом на дату подання позову до суду, кошти у добровільному порядку Відповідачем не повернені. Згідно зі\~ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Частиною 1\~статті 1213 ЦК України, визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 07.02.2024 по справі №910/3831/22 зазначила, що зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми\~ст. 1212 ЦК України\~на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала. Це зобов`язання не виникає з рішення суду. Судове рішення в цьому випадку є механізмом примусового виконання відповідачем свого обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів, який він не виконує добровільно. З урахуванням вищенаведеного та беручи до уваги те, що відповідачем досі не була повернута сума надміру виплаченої державної соціальної допомоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними і обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України суд присуджує відповідачу сплатити на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028, 00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved