Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

20.12.2024 року представник КП «ОЦЕМД ТА МК» ДОР» Лавренко П.Є., через систему «Електронний суд» звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра з позовом Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 05.04.2024 о 23 год. 50 хв. у місті Дніпрі на вулиці Кирила Осмака (раніше - 20-річчя Перемоги), біля будинку № 51 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водіїв: транспортного засобу Skoda, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , [INFO] , та водія спеціального ТЗ автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги Автоспецпром АСПА.941157.014.03, належного комунальному підприємству Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Дніпропетровської обласної ради, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія автотранспортних засобів санітарної бригади екстреної медичної допомоги підприємства [PERSON] , [INFO] . Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, тілесні ушкодження отримали відповідач у справі, та пасажир (фельдшер) спеціального ТЗ автомобіля екстреної (швидкої) медичної допомоги Автоспецпром АСПА.941157.014.03 ( [NUMBER] ) [PERSON] , 1994 року народження. 06.04.2024 за фактом скоєння даної ДТП, слідчим СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Костовят Іллею Євгеновичем відомості, відповідно до вимог частини першої та четвертої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024041030001181 з правовою кваліфікацією за частиною першою статті 286-1 Кримінального кодексу України. Так, відповідач під час руху 05.04.2024, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння (що підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2024 у справі № 206/3324/24), не контролював транспортний засіб, виїхав на зустрічну смугу для руху ТЗ та здійснив зіткнення із транспортним засобом Автоспецпром, належного підприємству. Постановою слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Костовят І.Є. від 30.05.2024, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12024041030001181 від 06.04.2024, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 286-1 Кримінального кодексу України. Також, згідно з вказаною вище постановою, її копія та копії матеріалів направлені начальнику УПП в Дніпропетровській області для притягнення водія ТЗ Skoda р/н [NUMBER] [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому, причиною ДТП стало порушення водієм ТЗ Skoda, р.н.з. [NUMBER] вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме пункту 10.1. яким передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Таким чином, позивачу власнику спеціального ТЗ Автоспецпром державний номер [NUMBER] , внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди, джерелом підвищеної небезпеки завдано матеріальної шкоди. Провина відповідача підтверджується постановою про закриття кримінального провадження, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 907435 від 05.04.2024, результатами токологічного дослідження № 3082 від 12.04.2024 на вміст алкоголю, та іншими матеріалами, наявними в Управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції. Згідно вказаної вище постанови про закриття кримінального провадження причиною дорожньо-транспортної пригоди стали власні порушення водієм автомобіля Skoda, р/н [NUMBER] [PERSON] вимог пункту 10.1. Правил дорожнього руху України, та досудовим розслідуванням встановлено, що такі порушення водієм [PERSON] (відповідача), спричинили пошкодження транспортних засобів. За фактом настання дорожньо-транспортної пригоди, позивачем були подані заяви про страховий випадок, та, відповідно про страхове відшкодування до страховика власника ТЗ Skoda АТ СГ ТАС. 14.10.2024 на розрахунковий рахунок позивача надійшли кошти від третьої особи (АТ СГ ТАС) страхове відшкодування, згідно страхового договору № АТ4427737 за пошкоджений ТЗ Автоспецпром, у розмірі 156800,00 грн (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок) без ПДВ. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2024 (справа № 206/3324/24) громадянина [PERSON] (відповідача) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. В порядку статті 106 Цивільного процесуального кодексу України, 30.08.2024 підприємством подана заява щодо проведення судової транспортно товарознавчої експертизи, на вирішення якої було поставлене питання: «1. Яка вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля АСПА.941157.014.03, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , пошкодженого у наслідок від ДТП?». 11.09.2024 на адресу підприємства надійшов висновок № 9958 судового експерта автотоварознавця [PERSON] , по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу (КТЗ), що підготовлено для подання до суду. Згідно вказаного вище висновку, ринкова вартість досліджуваного КТЗ становить 1457000.00 грн. (один мільйон чотириста п`ятдесят сім тисяч гривень 00 копійок) (дев`ятий аркуш висновку). Первинна вартість одиниці спеціалізованого автомобіля швидкої медичної допомоги на базі Citroen Jumper, згідно видаткової накладної № 03/05 від 03.05.2023, становить 1550000,00 грн. (один мільйон п`ятсот п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок). Вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля АСПА.941157.014.03, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , пошкодженого у наслідок від ДТП, становить 901315,65 грн. (дев`ятсот одна тисяча триста п`ятнадцять гривень 65 копійок). На думку представника позивача, оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена, а страхове відшкодування не повністю покрили понесені витрати, він вважає, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 747715,65 грн. (сімсот сорок сім тисяч сімсот п`ятнадцять гривень, 65 копійок: 901315,65 грн. (вартість збитку, з урахування ВТВ) мінус 156800,00 грн. (сума страхового відшкодування) плюс 3200,00 грн. франшизи, на суму якої зменшується страхове відшкодування, дорівнює 747715,65 грн. Крім того, позивачем понесені витрати на проведення судової транспортно - товарознавчої експертизи у розмірі 5000,00 грн. Отже, загальний розмір збитків (ціни позову) складає 752715,65 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 752715,65 грн. відшкодування матеріальної шкоди, та відшкодування судових витрат у розмірі 9032,58 грн. Ухвалою судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 22.01.2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 20.02.2025 року, за клопотанням представника позивача, здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив суд перейти до судового розгляду та розгляд здійснювати в заочному порядку. Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у відповідності до вимог ст.\~128\~ЦПК України будь-яких клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності та відзив не надавав. Оголошення про виклик до судового засідання було розміщено на веб-сайті судової влади України http://court.gov.ua. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст.\~223,\~247,\~280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК України). В ході судового розгляду судом досліджено: копію постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2024 р. про притягнення [PERSON] , [INFO] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якої [PERSON] 05.04.2024 р. о 23:50 год. в м. Дніпро, вул 20-річчя Перемоги, в районі б. 51, керував автомобілем Skoda, реєстраційний номерний знак [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння; копію постанови про закриття кримінального провадження від 30 травня 2024 р. слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Костовят І.Є., згідно якої під час руху 05.04.2024, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння [PERSON] , не контролював транспортний засіб, виїхав на зустрічну смугу для руху ТЗ та здійснив зіткнення із транспортним засобом Автоспецпром, належного комунальному підприємству Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Дніпропетровської обласної ради. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Кримінальне провадження за даним фактом, внесене до ЄРДР за № 12024041030001181 від 06.04.2024, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 286-1 Кримінального кодексу України. Тобто у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди встановлено вину [PERSON] . Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). Постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого 31.05.2023 року ТСЦ 1242, транспортний засіб «Автоспецпром» модель АСПА.941157.014.03, ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , належить КП «ОЦЕМД ТА МК» ДОР». 14.10.2024 на розрахунковий рахунок позивача надійшли кошти від третьої особи (АТ СГ ТАС) страхове відшкодування, згідно страхового договору №АТ4427737 за пошкоджений ТЗ Автоспецпром, у розмірі 156800,00 грн (сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот гривень 00 копійок) без ПДВ, про що свідчить платіжна інструкція № 444908 від 14.10.2024 р. Відповідно до висновку № 9958 судового експерта автотоварознавця [PERSON] , по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу (КТЗ), ринкова вартість досліджуваного КТЗ становить 1457000.00 грн. (один мільйон чотириста п`ятдесят сім тисяч гривень 00 копійок). Первинна вартість одиниці спеціалізованого автомобіля швидкої медичної допомоги на базі Citroen Jumper, згідно видаткової накладної № 03/05 від 03.05.2023, становить 1550000,00 грн. (один мільйон п`ятсот п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок). Вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля АСПА.941157.014.03, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, становить 901315,65 грн. (дев`ятсот одна тисяча триста п`ятнадцять гривень 65 копійок). Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України, серед яких, зокрема, відшкодування завданих збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст.\~1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно з ч. 2 ст. 1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Страхування - це система економічних відносин, які виникають між двома сторонами - страховиком і страхувальником - щодо забезпечення захисту майнових інтересів останнього за рахунок сплати ним страхових платежів (премій) до спеціально створених для цього цільових фондів, звідки здійснюється відшкодування збитків (у разі настання обумовлених страхових ризиків). Відповідно до частини першої статті 16\~Закону України\~«Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). При цьому п. 32. 7 ч. 1 ст. 32ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов`язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Згідно з п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції, Фонду державного майна від 24.11.2003 № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості). Відповідно до п.8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. За змістом наведених положень законодавства величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Системний аналіз п. 32. 7 ч. 1 ст. 32 Закону № 1961-IV, ст. 22, абз. 3 п. 3 ч. 1 ст. 988, ст.ст. 1166, 1187,1194 ЦК України, пп.1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2 ) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власниками законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, на підставі статті 1194 ЦК України, відшкодовує особа, яка завдала збитків, тобто відповідач. Саме відповідач, як особа, винна у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в ході якого позивачу завдано матеріальної шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому позивачу по справі, різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що складає різницю між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 747715,65 грн. (сімсот сорок сім тисяч сімсот п`ятнадцять гривень, 65 копійок: 901315,65 грн. (вартість збитку, з урахування ВТВ) мінус 156800,00 грн. (сума страхового відшкодування) плюс 3200,00 грн. франшизи, на суму якої зменшується страхове відшкодування, дорівнює 747715,65 грн. В ході розгляду справи, відповідачем не надано доказів відшкодування позивачу різниці між реальними завданими збитками та страховим відшкодуванням, не спростовано й інших доводів позивача. Оскільки КП «ОЦЕМД ТА МК» ДОР» не отримав повного фактичного відшкодування завданих збитків, то з відповідача, як особи винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що складає 747715,65 грн. Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до платіжної інструкції № 9728 від 28.11.2024 р. за звернення до суду із даним позовом, КП «ОЦЕМД ТА МК» ДОР» понесені витрати з оплати судового збору в розмірі 9032,58 гривень. Також, представником позивача заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на підготовку поданого до суду експертного висновку № 9958 від 11.09.2024 року в розмірі 5000,00 гривень. Частиною 6 статті 139\~ЦПК України визначено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Таким чином, згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню підтверджені документально позивачем судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 9032,58 гривень та витрати на підготовку поданого до суду експертного висновку № 9958 від 11.09.2024 року в розмірі 5000,00 гривень.

Outcome: approved