Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 12 березня 2008 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Ганичівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №22. Від даного шлюбу з відповідачкою по справі мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що підставою для розірвання шлюбу є те, що у них з відповідачкою відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Позивач вказує, що відповідачка почала нехтувати сімейними цінностями, не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сім`ї. Позивач зазначає, що шлюб суперечить його інтересам, збереження його є недоречним та неможливим, тому просить шлюб з відповідачкою розірвати, строк на примирення не надавати. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.03.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. У позовній заяві про розірвання шлюбу просить розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка будучи, відповідно до положень п.1 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовими ідентифікаторами за №0610243498131, 0610247575831, в судове не з`явилася та про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавала. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 12 березня 2008 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Ганичівської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області Україна за актовим записом №22, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданих виконкомом Ганичівської сільської ради Тячівського району, Закарпатської області Україна 05.08.2010 року та 20.12.2016 року (а.с.5-6). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено,\~що\~подружнє\~життя\~між\~сторонами\~не\~склалося. Шлюбні відносини у подружжя відсутні, оскільки кожен з них проживає окремим сімейним життям вже тривалий час. Оскільки позивач наполягає\~на\~розірванні\~шлюбу\~з\~відповідачкою, яка не виявила бажання з`явитися в судове засідання, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити їх інтересам, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо, утримання та порядку виховання дітей, поділу спільного майна сторін, не заявлено.

Outcome: approved