Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

У грудні 2024 року позивачка [PERSON] в особі свого представника - адвоката Миколаєнка Ярослава Вікторовича звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи про те, що 04.03.2016 між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, від якого сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивачка зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з протилежними поглядами на життя та відсутністю взаєморозуміння в їх відносинах. Залежність відповідача від азартних ігор стала причиною того, що він перестав утримувати дитину, забезпечувати родину та допомагати позивачці вести домашнє господарство, погіршив фінансовий стан родини та своїми діями та поведінкою позбавляє позивачку та їх спільну дитину нормального життя. Зазначене стало наслідком втрати почуття любові та поваги, необхідних для подальшого сімейного життя, спроби налагодити стосунки та відновити сімейні відносини результатів не дали. Тривалий час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує формально. Також позивачка зазначила, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, та значно погіршуватиме їх фінансовий та моральний стан, тому просила суд розірвати шлюб з відповідачем, строк на примирення просила не надавати. Просила стягнути з відповідача судові витрати на її користь. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Котенко Р. В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 30 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у судове засідання на 04 березня 2025 року. 03 березня 2025 року від представника відповідача - адвоката Чорного І.І. до суду надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з тимчасовою нерпацездатністю представника відповідача. 04 березня 2025 року судове засідання не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Котенко Р. В. Судове засідання призначено на 03 квітня 2025 року. 02 квітня 2025 року від представника відповідача - адвоката Чорного І.І. до суду вдруге надійшло клопотання про перенесення розгляду справи в зв`язку з тимчасовою нерпацездатністю представника відповідача. У судове засідання 03 квітня 2025 року з`явились позивачка та її представник, які заперечували проти відкладення розгляду справи у зв`язку з клопотанням представника відповідача та неявкою відповідача. Суд, порадившись на місці, ухвалив розгляд справи відкласти до 06 травня 2025 року. 05 травня 2025 року через канцелярію суду від представника відповідача - адвоката Чорного І.І. втретє надійшло клопотання про перенесення розгляду справи в зв`язку з тимчасовою нерпацездатністю представника відповідача. 06 травня 2025 року до початку судового засідання до суду надійшла заява позивачки про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати. У судове засідання 06 травня 2025 року сторни та їх представники не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Від відповідача будь-яких заяв, клопотань до суду не надходило. Правом надати відзив на позовну заяву відповідач також не скористався. Також суд зазначає, що представник відповідача також не був позбавлений права та можливості подати до суду відзив на позовну заяву та/або відповідні письмові заяви чи клопотання по суті поданого позову. Враховуючи, що суд повідомляв сторони про дату, час та місце судового засідання судовими повістками-повідомленнями, з урахуванням поданої позивачкою заяви про розгляд справи без її участі, проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та неодноразове відкладення судових засідань, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 04 березня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 273. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Зазначене підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. У шлюбі у позивачки та відповідача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15 грудня 2016 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Позивачка вказує, що подальше спільне проживання та збереження родини є неможливим, на що відповідач будь-яких заперечень зі свого боку до суду не надав. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася цим правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Беручи до уваги доводи позивачки, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам спільної малолітньої дитини сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] , а з урахуванням відсутності будь-яких доводів та аргументів відповідача щодо розірвання шлюбу, підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачає. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до вимог частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, які складаються з судового збору - 1 211,20 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат стороною позивача на професійну правничу допомогу надані: копія договору про надання правничої допомоги № 08/11/24 від 08.11.2024, укладеного між позивачкою та АО "Лекс Компас"; копія прайс-листа до договору від 08.11.2024; копія квитанції № 3138772 від 17.12.2024 про оплату послуг правової допомоги. Проте з поданих позивачем доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу неможливо встановити за які саме послуги була здійснена позивачкою оплата ОА "Лекс Компас" відповідно до квитанції № 3138772 від 17.12.2024, неможливо встановити обсяг наданих послуг, через що неможливо визначити співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим на виконання робіт тощо, як того вимагає ч. 4 ст. 137 ЦПК України. З огляду на вказане, суд відмовляє у проханні позивача стягнути з відповідача на її користь витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved