Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

[PERSON] у квітні 2024 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудницька Оксана Михайлівна, про визнання права власності у порядку спадкування. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] після смерті рідної сестри [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рудницької Оксани Михайлівни із заявою про прийняття спадщини. Вказана заява позивача 26.08.2021 зареєстрована приватним нотаріусом в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 15, порядковий номер спадкової справи щодо майна [PERSON] за вказаною Книгою - 5/2021. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з: квартири [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,0601 га, яка розташована на території Садівницького товариства «Віта» (СТ «Віта»), Кіровської сільради Бориспільського району, Київської області. Враховуючи, що після відкриття спадщини сплинув 6-тимісячний строк, який передбачений законодавством та у складі спадщини є нерухоме майно, позивач намагалась звернутись до приватного нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало померлій. Однак, за результатами розгляду адвокатського запиту, Управління нотаріату ЦМУ МЮ (м Київ) в листі від 12.09.2023 № 47395/9.1-23/вх.45437/9-23, повідомила що наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.03.2023 № 457/6 «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рудницької О.М.» припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рудницької Оксани Михайлівни з 31.03.2023. Отже, у зв`язку із тим, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рудницька О.М. не виконала вимоги законодавства щодо передачі спадкової справи [PERSON] до Київського державного натаріального архіву, позивач фактично позбавлена можливості реалізувати своє право на оформлення права власності на спадкове майно. Крім того, після реєстрації спадкової справи [PERSON] в Спадковому реєстрі, визначено її номер в системі реєстру - 68202430, та сформовано Витяг про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі за номером 66161374, примірник якого видано Позивачці. На підставі Договору про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, укладеного між Позивачкою, [PERSON] і [PERSON] 26.08.2021 Приватний нотаріус прийняла від [PERSON] та [PERSON] заяви про прийняття спадщини та включила їх до кола спадкоємців разом з Позивачкою. За результатами розгляду судової справи, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11.07.2023 у справі № 760/27619/21 з урахуванням ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 24.07.2023 у справі № 760/27619/21, визнано недійсним договір про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, укладений 26.08.2021 між [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , посвідчений ПН КМНО Рудницькою О.М. та зареєстрований в реєстрі № 51. Вказане рішення за результатами перегляду в апеляційній інстанції, постановою Київського апеляційного суду від 29.01.2024 залишено в силі. На підставі викладеного, позивач просить суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON] право особистої приватної власності на: квартиру, яка складається із двох кімнат, загальною площею 45,42 кв.м., житлова площа 29,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; квартиру, яка складається з однієї кімнати, загальна площа 38,2 кв.м., житлова площа 18,6 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку, кадастровий номер 3220884400:07:003:0832, площею 0,0601 га, цільове призначення для садівництва, адреса: Київська обл., Бориспільський р., с/рада. Кіровська, «Віта» садівницьке товариство. Судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.04.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі. За клопотанням сторони позивача, з Відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних справ Дарницького районного суд м.Києва, витребувано матеріали цивільної справи №760/027619/21. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 03.10.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі на підставі викладених у позові обставин. Представники відповідачів у судовому засіданні позовних вимог не визнали, просили відмовити у задоволенні позову, оскільки вони не є належними відповідачами. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] після смерті рідної сестри [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рудницької Оксани Михайлівни із заявою про прийняття спадщини. Вказана заява позивача 26.08.2021 зареєстрована приватним нотаріусом в Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 15, порядковий номер спадкової справи щодо майна [PERSON] за вказаною Книгою - 5/2021. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з: квартири [ADDRESS] ; квартири [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,0601 га, яка розташована на території Садівницького товариства «Віта» (СТ «Віта»), Кіровської сільради Бориспільського району, Київської області. На підставі Договору про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, укладеного між Позивачкою, [PERSON] і [PERSON] 26.08.2021 Приватний нотаріус прийняла від [PERSON] та [PERSON] заяви про прийняття спадщини та включила їх до кола спадкоємців разом з Позивачкою. За результатами розгляду судової справи, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 11.07.2023 у справі № 760/27619/21 з урахуванням ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 24.07.2023 у справі № 760/27619/21, визнано недійсним договір про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, укладений 26.08.2021 між [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , посвідчений ПН КМНО Рудницькою О.М. та зареєстрований в реєстрі № 51. Вказане рішення за результатами перегляду в апеляційній інстанції, постановою Київського апеляційного суду від 29.01.2024 залишено без змін. При розгляді цієї справи судом встановлено і зазначено в судовому рішенні від 11.07.2023, що копії матеріалів спадкової справи не містять жодного документу на підтвердження факту того, що спадкоємець -2 ( [PERSON] ) та спадкоємець - 3 ( [PERSON] ) за законом відносяться до спадкоємців четвертої черги, як особи, які з 2014 року проживали однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , є племінниками чоловіка спадкодавця [PERSON] , яка через важкий стан здоров`я потребувала постійної допомоги, фізичної та матеріальної підтримки, в тому числі в зв`язку з тяжкою хворобою її чоловіка [PERSON] (помер [INFO] ). Під час розгляду справи судом не було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали із [PERSON] та [PERSON] саме однією сім`єю, в розумінні статті 3 СК України, а отже, як наслідок, те, що вони є спадкоємцями четвертої черги щодо майна померлої [PERSON] , з огляду відсутності кровного споріднення ніж спадкодавцем та відповідачами. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд зауважує, що предметом позову у цій справі № 753/8203/24 є визнання права власності в порядку спадкування, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивач вказала відповідачами [PERSON] та [PERSON] , які, як встановлено рішенням суду від 11.07.2023 у справі № 760/27619/21, не є кровними родичами спадкодавця [PERSON] , а договір про зміну черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, укладений 26.08.2021 між [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , посвідчений ПН КМНО Рудницькою О.М. та зареєстрований в реєстрі № 51, у свою чергу, був визнаний недійсним. Відповідно до частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадком. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. За теоретичним визначенням відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, -належного відповідача. Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. З огляду на зазначене, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Згідно із статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не усіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. Судом встановлено, що позивач з клопотанням про заміну неналежного відповідача до суду не зверталась та визначила відповідачами саме [PERSON] та [PERSON] . З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати стягненню з відповідачів не підлягають.

Outcome: dismissed