Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

І. Позиція сторін у справі у жовтні 2024 р. представник заявника звернувся до суду із вказаною заявою, просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.04.2024 у цивільній справі №759/16019/23 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] у повному обсязі. Вимоги заяви обгрунтовані тим, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.04.2024, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 25.06.2024, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 14.11.2018 у розмірі 480000 дол. США. У провадженні Шевченківського УП ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №12023000000001825 від 29.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. 15.10.2024 під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування вказаного кримінального провадження, представник заявника виявив висновок експерта від 02.10.2024 №СЕ-19/111-24/54241-ПЧ Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України [PERSON], відповідно до якого вказано, що підпис від імені [PERSON] у наданій на дослідження розписці про отримання [PERSON] боргу в якості позивачки від [PERSON] у розмірі 480000 дол. США від 14.11.2018 виконаний не [PERSON] , [INFO] , а іншою особою; підпис від імені [PERSON] у наданій на дослідження договору позики №14/11/18 від 14.11.2018 виконаний не [PERSON] , [INFO] , а іншою особою. Тобто, [PERSON] не підписував договору позики та розписки про отримання від [PERSON] боргу у розмірі 480000 дол. США від 14.11.2018, а відповідно, не укладав вказаних правочинів, які мали б підтверджувати вказані «документи». Вказані обставини є істотними, оскільки здатні суттєво вплинути на вирішення справи та є безумовною підставою для перегляду рішення суду (а.с.194-200 т. 3). 05.11.2024 представник позивача подала відзив на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, просила відмовити у задоволенні даної заяви. Зазначила, що підстави для перегляду справи за нововивленими обставиними відсутні. Наведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 423 ЦПК України. Висновок експерта виготовлено після розгляду даної справи в судах першої та апеляційної інстанції. Заявником не доведено належними та допустимими доказами існування нововиявлених обставин на час розгляду справи, які спростовують факти, що було покладено в основу рішення у справі. Заявник просить суд переоцінити докази, подані сторонами у процесу розгляду справи, що суперечить нормам ч. 4 ст. 424 ЦПК України, а висновок експерта від 02.10.2024 не є безумовним доказом, що встановлює або спростовуює певні обставини, а є лише процесуальним джерелом доказів, на підставі яких суд встановлює або спростовує певні обставини. На час ухвалення судового рішення, висновок експерта не може вважатись нововиявленою обставиною, на час розгляду справи висновку не було. Переоцінка доказів, оцінених судом, не є підставною для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Експертиза у цивільній справі не призначалась, висновок експерта поданий у копії, без оригіналу. На дослідження експерту особою, зацікавленою у проведенні експертизи, надавались порівняльні зразки підпису [PERSON] , а не вилучались у осіб/установ, які не пов`язані зі стороною у кримінальному провадженні, не встановлювалась давність документів. При перегляді рішення суду від 22.04.2024 судом апеляційної інстанції не встановлено і відповідачем не наведено об`єктивних та непереборних обставин, що перешкоджали у встановлені законом строки подати до суду усі докази на підтвердження своїх заперечень, в тому числі клопотання про проведення почеркознавчої експертизи щодо відповідності підпису [PERSON] у договорі позики та розписці від 14.11.2018 (а.с. 17-27 т. 4). 12.11.2014 представник заявника подав відповідь на відзив на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, зазначив, що нововиявленою обставиною є не висновок експерта, а факт вчинення підписів на документах не [PERSON] , а іншою особою. Висновок експерта, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України є доказом, що підтверджує даний факт. Висновок експерта у кримінальній справі є допустимим та достовірним доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку. Висновок експерта у кримінальному провадженні підготовлений атестованим експертом, відповідає положенням ст. 102 ЦПК України. При цьому, позивачем не оспорюється той факт, що обставини підробки документів є істотні для справи обставини, що не були встановлені раніше судом. Заява про перегляд судового рішення від 22.04.2024 за нововиявленими обставинами підлягає задоволенню (а.с. 63-72 т. 4). ІІ. Процесуальні дії і рішення суду відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2024 визначено головуючого суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 217 т. 3). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2024 відкрито провадження в справі за заявою про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.04.2024 за нововиявленими обставинами (а.с. 218 т. 3). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 29.10.2024 відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами (а.с. 249-250 т. 3). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2024 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик експерта (а.с. 115-116, т. 4). Протокольною ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2025 задоволено клопотання представника заявника [PERSON] про виклик позивача в якості свідка із розясненям вимог 234 ЦПК України (а.с. 97-100, т. 5). Ухвалами Святошинського районного суду м. Києва від 14.03.2025 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про виклик свідків (а.с. 102-105, т. 5). Заявник, представник заявника у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Позивач, представник позивача в судовому засіданні проти вимог заяви заперечували, просили відмовити у задоволенні заяви з підстав необгрунтованості та безпідставності. Третя особа в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, подала клопотання по розгляд заяви за її відсутності (а.с. 11, 110 т. 4; а.с. 208, т. 5). У судовому засіданні було допитано експерта [PERSON] , яка на запитання представника позивача повідомила, що є повноважною особою для проведення експертизи, експертизу проводила відповідно до перебачених методик та інформаційних джерел, які перелічені окремим розділом у висновку експерта від 02.10.2024, про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених обовязків за ст.ст. 384, 385 КК України попереджена. Підтвердила, що оригінал Висновку про проведення експертизи повинен зберігатись у матеріалах кримінального провадження. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, позивача, представника позивача, свідків, експерта, дослідивши матеріали заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, оцінивши наявні у справі докази, наведені заявником підстави для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд приходить до наступного висновку. ІІІ. Фактичні обставини справи рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.04.2024 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 14.11.2018 у розмірі 48000 доларів США (а.с. 210-215 т. 2). Постановою Київського апеляціного суду від 25.06.2024 рішення Святошинського районного суду м. Києва від 22.04.2024 залишено без змін (а.с.96-106 т. 3). 19.09.2024 до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України з ВП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшла постанова слідчого про призначення почеркознавчої експертизи від 19.09.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023000000001825 від 29.09.2023. На вирішення експертизи поставлено наступні питання: 1) чи виконано підпис від імені [PERSON] у наданій на дослідження «розписці про отримання [PERSON] боргу в якості позивачки від [PERSON] у розмірі 480000 дол. США від 14.11.2018», [PERSON] , [INFO] ; 2) чи виконано підпис від імені [PERSON] у наданому на дослідження «договору позики №14/11/2018 від 14.11.2018», [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України [PERSON] №СЕ-19/111-24/54241-ПЧ від 02.10.2024, підпис від імені [PERSON] у наданій на дослідження розписці про отримання [PERSON] боргу в якості позики від [PERSON] у розмірі 480000 дол. США від 14.11.2018, виконаний не [PERSON] , [INFO] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] у наданому на дослідження договорі позики №14/11/2018 від 14.11.2018 виконаний не [PERSON] , [INFO] , а іншою особою (а.с. 209-214 т. 3). Свідки з боку представника позивача [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні надали едентичні покази, відповідно до яких зазначено, що 14.11.2018 разом з грошима приїхали з м. Хмельницького до офісу позивача у м. Києві, занесли кошти до кабінету позивача, побачили там чоловіка, який привезені ними кошти забрав, а згодом, у той же день, надруквану розписку помічниками позивача підписав особисто, також підписав позивач та вони. Текст розписки прочитали, але «бегло», умови розписки не пам`ятають. Права як свідкам при підписанні розписки їм ніхто не роз`яснював. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду відповідно до частини 1 статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді. Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13). Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (пункт 1 частина 2 стаття 423 ЦПК України). Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (постанова Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 726/938/18). Нововиявленими є лише такі обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі, обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17). Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення. Тобто, нововиявленою може бути визнана лише та обставина, яка існувала в об`єктивній дійсності на момент ухвалення рішення, проте не була відома заявнику, а підставою перегляду є наявність обставини, що може істотно вплинути на вирішення справи. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка грунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи. Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17). Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи. Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26.06.2018 у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09.06.2011 у справі «Желтяков проти України»). Враховуючи викладене вище, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору, які натомість не були доступні та відомі стороні. Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.08.2022 у справі № 910/11027/18 (пункт 5.13)). Дослідження обставин і перевірка доказів наявності нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)). Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права. Із пунктів 27, 28 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі №69529/01 «Праведная проти Росії» (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі №19960/04 «Попов проти Молдови» (Popov v. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду з позовом [PERSON] зазначав, що 14.11.2018 між ним та [PERSON] укладено договір позики №14/11/18, згідно умов якого, [PERSON] отримав від позивача грошові кошти у розмірі 480000 доларів США та зобов`язався повернути позикодавецеві суму позики протягом 10 (десяти) календарних днів з дня відправлення письмової вимоги позикодавцем, при цьому повернення позики має бути здійснено однією сумою в повному обсязі. У провадженні Шевченківського УП ГУНП у м. Києві знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №12023000000001825 від 29.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, висновком експерта від 02.10.2024 №СЕ-19/111-24/54241-ПЧ Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України [PERSON], вказано, що підпис від імені [PERSON] у наданій на дослідження розписці про отримання [PERSON] боргу в якості позивачки від [PERSON] у розмірі 480000 дол. США від 14.11.2018 виконаний не [PERSON] , [INFO] , а іншою особою; підпис від імені [PERSON] у наданій на дослідження договору позики №14/11/18 від 14.11.2018 виконаний не [PERSON] , [INFO] , а іншою особою. Суд, переглядаючи ухвалене рішення суду 22.04.2024 в межах нововиявлених обставин, зазначає, що з 29.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України існує кримінальне провадження за №12023000000001825, а висновок експерта від 02.10.2024 №СЕ-19/111-24/54241-ПЧ є похідною обставиною, яка лише констатує факт істотної для справи обставини, яку суд не мав можливості встановити, врахувати, дослідити під час ухвалення рішення суду, та яка суттєво впливає на вирішення справи. З висновку експерта обгрунтовано слідує, що [PERSON] не підписував спірний договір позики та розписку про отримання від [PERSON] боргу у розмірі 480000 дол. США від 14.11.2018. Тобто, [PERSON] не укладав вказаних правочинів, він не є суб`єктом договору позики та розписки від 14.11.2018 на підставі якого на нього покладено обов`язок здійснити повернення грошових коштів за першою вимогою позикодавця. Обов`язок з повернення коштів позивачу, спадкоємцем майна померлого [PERSON] - [PERSON] , відсутній. Судом встановлено, що матеріали кримінального провадження та висновок експерта не могли бути доступними, відомими відповідачу раніше, однак зміст висновку обумовлює обставини суттєвого та неспростовного характеру, які спростовують доводи позивача та обгрунтовано призводять до іншого результату судового розгляду справи, а саме відмови у задоволенні позову. Оцінивши аргументи заявника та враховуючи вимоги закону, суд дійшов висновку, що вищезазначені обставини, на які посилається заявник, є істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачу, а тому є нововиявленими, у розумінні пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України. З показів вказаних свідків вбачається, що: вони бачили кошти; підписувались на надруковуному договорі; але в якості кого вони підписувались не знають; саме які умови та правовідносини підписують не знають; відносно яких осіб відбулась угода не знають, так як не встановлювали особу як боржника відповідно до паспортних даних, припускають, що це був [PERSON] . Отже, суд критично ставиться до показань свідків з боку позивача щодо підписання договору позики та розписки від 14.11.2018 між [PERSON] та [PERSON] , оскільки такі показання свідка ґрунтуються не на фактах, а на їх припущеннях. Відповідно до частини 3 статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 423 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду (ч. 4 ст. 429 ЦПК України). V. Розподіл судових витрат у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору під час подання позовної заяви до суду, а у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору необхідно віднести на рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved