Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

26.02.2025 [PERSON] звернулася до Віньковецького районного суду Хмельницької області із позовною заявою, у якій просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] . Мотивує свої позовні вимоги таким. 18.01.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Віньковецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] . В січні 2024 року відповідно до рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області [PERSON] всиновив її сина від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Діти постійно проживають із позивачкою і перебувають на її утримані. Відповідач участі у вихованні та утриманні синів не бере. Зазначає, що подружні відносини між сторонами припинено з березня 2024 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Оскільки домовитися про сплату аліментів не вдалося, то позивачка змушена звернутися до суду і просить стягувати із [PERSON] [INFO] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 10.03.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] у судові засідання не з`явилася, але 03.04.2025 подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов - задоволити. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судових засідань, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідно до\~ч.\~1-4\~ст.\~12\~ЦПК\~України\~цивільне судочинство\~здійснюється\~на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи\~мають\~рівні права\~щодо\~здійснення\~всіх процесуальних\~прав\~та\~обов`язків,\~передбачених\~законом. Кожна\~сторона\~повинна\~довести обставини,\~які\~мають\~значення для\~справи\~і\~на які\~вона\~посилається\~як на\~підставу\~своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони 18.01.2020 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Віньковецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.п. 5). Батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.03.2024 (а.п. 4). Батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.08.2020 (а.п. 3). Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 538 від 06.03.2025 за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстрований, але не проживає з серпня 2024 року (а.п. 20). Частиною 2 статті 51 Конституції України визначений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України від 27.02.1991 закріплено що, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1-2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України якщо стягуються\~аліменти на\~двох і\~більше дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. З врахуванням меж позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню і вважає встановлення розміру аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є справедливим та обґрунтованим, таким, що відповідає засадам розумності та виваженості, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та потреб дітей. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь Держави. На підставі ст. 141, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved