Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. Просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання рішенням законної сили. Припинити з моменту набрання рішенням по даній справі законної сили подальше примусове виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2020 року у справі № 569/19855/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. У разі наявності заборгованості по аліментах за виконавчим листом по справі № 569/19855/19, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу) в розмірі 12 000 грн. 00 коп. (Дванадцять тисяч гривень 00 коп.). Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 09 серпня 2013 року по 10 березня 2020 року . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2020 р. по справі № 569/19855/19 шлюб розірвано. Вона та відповідач є батьками малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Дочка зареєстрована та проживає разом з нею. Відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.03.2016 р. по справі № 569/16386/15-ц було призначено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2020 р. по справі № 569/19855/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] було призначено збільшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] з 650 гривень до 1200 гривень щомісячно, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. В місяць відповідач сплачує на дитину 1598 гривень . Протягом останніх п`яти років відповідач сплачував лише визначений судом розмір аліментів, який на даний час є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, жодної іншої допомоги на утримання та лікування дитини не надавав. Розмір аліментів, присуджених до стягнення вищезазначеним рішенням суду від 03.02.2020 року, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Рівень витрат на дитину постійно зростає, дитина потребує значних витрат, які вона не має можливості забезпечити за власні кошти та за присуджені аліменти. Відповідач є працездатним, інший утриманців не має. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивачки адвокат Андрієнко І.В., яка діє згідно ордера серія ВК № 1159898 від 2402.2025, до початку судового засідання подала заяву (№ 26807/25-вх від 06.05.2025), згідно якої позов підтримала, просила задовольнити повністю, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Судовий розгляд проводити у відсутність позивачки та її. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик особи до суду на сайті Рівненського місього суду. Окрім того, відповідач викликався до суду повісткою направленою рекомендованою кореспонденцією за зареєстрованим місцем проживання, яка ним не була отримана. З заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Письмового відзиву на позов не подавав. Згідно з ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умовим, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За наведених обставин, суд вважає, що відповідач у належний спосіб був повідомлений про дату судового засідання , а тому у відповідності до ч.1ст.223 ЦПК можливо розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України, проти чого позивачка не заперечує. Ухвалою Рівненського міського суду від 26.02.2025 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін у судове засідання. Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до нступних висновків. Відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2). Дитині має належати право на належне харчування,житло, розваги і медичне обслуговування.(Принцип 4). Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як встановлено судом, аліменти на утримання дитини стягуються у твердій грошовій сумі, одержувачем аліментів є матір дитини - [PERSON] . Суд вважає, що позивачка фактично звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, відповідно до наданого їй права за ч.3 ст. 181 СК України. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 09 серпня 2013 року по 10 березня 2020 року . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2020 р. по справі № 569/19855/19 шлюб розірвано. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає разом з матір`ю. Відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.03.2016 р. по справі було призначено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , в твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03.02.2020 р. по справі № 569/19855/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] було призначено збільшити розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] з 650 гривень до 1200 гривень щомісячно, починаючи з наступного дня після набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини, які стягувалися рішенням суду від 03.03.2016 (Справа № 569/16386/15-ц) . В місяць відповідач сплачує на дитину 1598 гривень . Протягом останніх п`яти років відповідач сплачував лише визначений судом розмір аліментів, який на даний час є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, жодної іншої допомоги на утримання та лікування дитини не надавав. Як встановлено судом аліменти на утримання дитини стягуються на користь позивачки, відтак, згідно положень СК України вона наділена правом звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. За наведених обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї, а також приймаючи до уваги право позивачки на зміну способу стягнення аліментів та положення частини другої статті 182 СК України, суд вважає , що спосіб стягнення аліментів може бути змінений з твердої грошової суми на частку від заробітку(доходу боржника). Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, дотримуючись принципу, передбаченого ч.2 ст. 182 СК України( мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку ), права матері на користь якої стягнуті аліменти на утримання дитини на звернення до суду з заявою про зміну способу стягнення аліментів, та загальних засад щодо розміру аліментів, які стягуються на утримання однієї дитини, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення та зміну за рішенням суду способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку у розмірі 1/4 частки доходу відповідача, що не суперечить СК України. Відтак, слід змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати набрання рішенням законної сили. У зв`язку із задоволенням позову про зміну способу стягнення аліментів, припинити з моменту набрання рішенням законної сили подальше примусове виконання рішення Рівненського міського суду від 03.02.2020 року у справі № 569/19855/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. У разі наявності заборгованості по аліментах за виконавчим листом по справі № 569/19855/19, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання. Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача в прибуток держави в сумі 1211,20 грн., від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явленні позову. Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивачки надано суду копію договору про надання правової допомоги №13 від 10.02.2025р., копію платіжної інструкції №@2PL532334 на суму 8000 грн., копію платіжної інструкції № @2PL238086 на суму 4000 грн., копію рахунку № 3 від 10.02.2025 на суму 12000 грн. При визначенні розміру компенсації за правничу допомогу суд враховує, складність справи, яка є малозначною справою, розглядалася у спрощеному позовному провадженні, без участі сторін, незначний об`єм робіт виконаний безпосередньо адвокатом. Крім того, з долучених до справи доказів не вбачається достовірних доказів затрати визначеного робочого часу адвоката на спілкування, підготовку нормативної бази позову та пред`явлення його до суду. З врахуванням вищевикладеного, суд зменшує розмір правничої допомоги, враховуючи надані послуги щодо підготовки та подання позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки до 1000,00 грн. Відтак підлягають до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати по оплаті правничої допомоги в сумі 1000,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved