Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

19 листопада 2024 року [PERSON] звернулась до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з ПАТ «Страхова компанія УСГ» страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із лікуванням потерпілої, у розмірі 11 594,08 гривень, стягнути з ТОВ «Бест Ленад Груп» моральну шкоду в розмірі 10 000,00 гривень та стягнути з відповідачів судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 травня 2024 року [PERSON] перебувала в якості пасажира в маршрутному таксі на бульварі Дружби Народів та їхала в центр міста по справах. В салоні маршрутного автобуса позивач сиділа приблизно посередині автобуса. Близько 14.00 год. автобус рухався по вул. Парковій в напрямку пр. Волі в м. Луцьку. Коли автобус повернув ліворуч та здійснив виїзд на пр. Волі в напрямку центрального універмагу міста, [PERSON] підвелася з сидіння та підійшла до середніх дверей автобуса та подала сигнал водію про намір вийти на зупинці громадського транспорту біля ЦУМу. Коли водій під`їжджав до світлофора напроти ЦУМу, він різко загальмував, внаслідок чого [PERSON] впала на підлогу автобуса та сильно вдарилася лівою частиною тіла. В подальшому, на зупинці громадського транспорту, водій автобуса викликав швидку допомогу та [PERSON] госпіталізували до КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади». Так, внаслідок падіння в салоні автобуса внаслідок різкого гальмування водієм маршрутного автобуса, [PERSON] отримала наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітки; закритий перелом ІІІ VI ребер зліва, зі зміщенням, що, згідно висновку судово-медичної експертизи № 365 від 05.06.2024 року за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21 доби. За даним фактом було внесено до ЄРДР за № 12024030580001739 від 16.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 13.06.2024 року старшим слідчим СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області Ткачуком С.С. винесено постанову про закриття кримінального провадження, відповідно до якої кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12024030580001739 від 16.05.2024 року закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником автобусу MAN р.н. [NUMBER] є ТзОВ «Криштоф». Водночас, згідно з тимчасовим реєстраційним талоном [NUMBER] користувачем є ТОВ «БЕСТ ЛЕНАД ГРУП», яке на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом та несе всі ризики як законний володілець. Одночасно, згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-221794761 на момент ДТП цивільно-правова відповідальність законного володільця ТОВ «БЕСТ ЛЕНАД ГРУП» була застрахована в ПАТ «СК «УСГ». Згідно даного полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди , яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає 320\~000,00 грн., а за шкоду заподіяну майну 160\~000,00 грн. Тому, з урахуванням положень Цивільного Кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов полісу ПАТ «СК «УСГ» має сплатити позивачеві страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із лікуванням потерпілої [PERSON] в розмірі 11\~594,08 грн., зазначає, що дана сума підлягає стягненню зі страховика в судовому порядку. Окрім цього, просить суд стягнути з ТзОВ «БЕСТ ЛЕНАД ГРУП» суму моральної шкоди в розмірі 10\~000,00 грн., як обґрунтовує тим, що вона, будучи працездатною особою, отримала значне тілесне ушкодження, проходила тривале лікування, до теперішнього часу не відновила попередній стан здоров`я, оскільки відчуває біль та обмеження рухливості. Окрім цього, зазначає, що вказані події викликали у неї психологічні страждання, та, як наслідок, моральну шкоду, що є беззаперечною підставою для отримання відповідної компенсації. При визначенні розміру такої компенсації, позивач виходила з принципу рівності, поміркованості, розумності та справедливості. На підставі вищевикладеного, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.11.2024 року позовну заяву було залишено без руху (а.с. 26). 03.12.2024 року позивачем виконано вимоги ухвали суду та усунені недоліки заяви (а.с. 29-41). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Ленад Груп», Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про відшкодування шкоди (а.с. 42). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 19 грудня 2024 року представник відповідача ТОВ «Бест Ленад Груп» Юрій Романюк подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] просила відшкодувати заподіяну їй внаслідок ДТП моральну шкоду саме у зв`язку з ушкодженням здоров`я. На час ДТП цивільно-правова відповідальність ТОВ «Бест Ленад Груп» була застрахована в ПАТ "СК "УСГ", за яким страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становить 100000 грн., а тому 5% від цієї суми складає 5000 грн. Отже, в межах цієї суми відповідальність з відшкодування завданої моральної шкоди повинна нести страхова компанія. Отже, вважають, що позовні вимоги в частині стягнення з ТОВ «Бест Ленад Груп» 10000,00 гривень моральної шкоди є безпідставними, у зв`язку з чим просять відмовити в задоволені позовним вимог про стягнення з ТОВ «Бест Ленад Груп» суми моральної шкоди (а.с. 53-55). 23 грудня 2024 року представник відповідача ПАТ "СК "УСГ" Невідома Т.М. подала відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовну заяву [PERSON] необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву посилалась на те, що транспортний засіб MAN А21, реєстраційний номер [NUMBER] є забезпеченим транспортним засобом, відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-218688689, який укладений 29.12.2023 року між ПАТ «СК «УСГ» та ТОВ «БЕСТ ЛЕНАД ГРУП». 16.05.2024 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ, під час якої [PERSON] отримала травми, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. 26.05.2024 року позивач засобами електронного зв`язку звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із повідомленням про настання випадку, що має ознаки страхового. Оскільки спеціальним законом, який визначає порядок визначення та розрахунку суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи та строки його виплати, є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то саме цей Закон підлягає застосуванню при врегулюванні відносин між позивачем та Відповідачем 2. Так, зазначають, що відповідно до ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Отже, звертають увагу суду на той факт, що станом на 19.12.2024 року позивач до ПАТ «СК «УСГ» з заявою про виплату страхового відшкодування не зверталась та жодних документів до страхової компанії не надавала, тому вважають, що позовна заява подана [PERSON] передчасно та задоволенню не підлягає в повному обсязі. З посиланням на вищевикладене, звертають також увагу суду на те, що ПАТ «СК «УСГ» не порушувало прав позивача та не має жодних зобов`язань перед позивачем щодо виплати страхового відшкодування у зв`язку із невиконанням позивачем приписів Закону. Щодо вимог про відшкодування позивачеві витрат на лікування в розмірі 11\~594,08 грн. зазначають про те, що на підтвердження своїх витрат на лікування до позовної заяви позивачем було долучено численні фіскальні чеки, проте на частині долучених фіскальних чеків не можна ідентифікувати препарати, які були придбані, через їх неналежний стан, а тому ПАТ «СК «УСГ» вважають обґрунтованими витрати позивача на лікування на загальну суму 3\~699,97 грн. Таким чином, вважають, що позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування витрат на лікування, що перевищують 3\~699,97 грн., не підлягають до задоволення в будь-якому випадку за безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог. Разом з тим, посилаючись на те, що рішення по страховій справі за зверненням позивача, наразі не прийнято, позовні вимоги заявлені позивачем передчасно, оскільки за змістом позову, страховик не відмовив у відшкодуванні шкоди. Враховуючи викладене, просили відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі за передчасністю, безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог (а.с. 53-60). 24.01.2025 року представником позивача -адвокатом Людвою О.В. подано відповідь на відзив відповідача ПАТ «СК «УСГ», де зазначено, що доводи відповідача (ПАТ "СК "УСГ") є безпідставними, оскільки правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Так, на підтвердження обґрунтованості вимог позивача посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15, відповідно до якої досліджувалось питання, чи є обов`язковим попереднє звернення потерпілого до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування для задоволення судом вимог про відшкодування шкоди, заявлених таким потерпілим до страховика. Так, ВП ВС зробила висновок, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному ст. 35 Закону № 1961-IV, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування. Таким чином, представник позивача зазначає, що не звернення позивача до страховика не позбавляє його права звернутися до суду для стягнення страхового відшкодування. Щодо невизнання відповідачем ПАТ «СК «УСГ» сум, які підлягають до відшкодування як витрати позивача на лікування, в розмірі, що є більшим ніж 3699,97 грн., також не погоджується та зазначає про обґрунтованість та підставність вимог позивача на загальну суму чеків в розмірі, який заявлений в позовній заяві, 11594,08 грн. (а.с. 66-70). 17.02.2025 року представником позивача -адвокатом Людвою О.В. подано відповідь на відзив відповідача ТОВ «БЕСТ ЛЕНАД ГРУП», де зазначено, що внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки [PERSON] була завдана шкода, яка має бути відшкодована в повному обсязі законним володільцем ТЗ ТОВ «Бест Ленад Груп» з огляду на наступне. Так, відповідно до приписів законодавства ТОВ «БЕСТ ЛЕНАД ГРУП», як законний володілець автобусу MAN р.н. [NUMBER] , та працедавець, зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану його працівником [PERSON] пасажиру автобуса [PERSON] , внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, оскільки діяльність пов`язана з використанням транспортних засобів відноситься до такої. При цьому, відповідач не довів, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, підстав для звільнення відповідача ТОВ «БЕСТ ЛЕНАД ГРУП» від відповідальності за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, не встановлено. Натомість встановлено, що водій [PERSON] не забезпечив права позивача, як пасажира, на безпечне перевезення, допустив різке гальмування автобуса, внаслідок чого [PERSON] впала на підлогу, отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади». Таким чином, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки [PERSON] була завдана шкода, яка має бути відшкодована в повному обсязі законним володільцем ТОВ «БЕСТ ЛЕНАД ГРУП». Вважає доводи відповідача безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства. Просив відмовити у задоволенні відзиву на позовну заяву у справі №161/21529/24 за цивільним позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «БЕСТ ЛЕНАД ГРУП», приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» про відшкодування шкоди - в повному обсязі (а.с. 79-84). Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.02.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом [PERSON] до судового розгляду по суті (а.с. 89-90). В судовому засіданні позивач та її представник підтримали вимоги позовної заяви та заперечень на відзиви відповідачів, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Додатково, позивач підтвердила, що не зверталась до страховика із заявою про виплату їй страхового відшкодування та не подавала до страховика відповідного пакету документів, оскільки вирішила звернутися одразу до суду, що не суперечить вимогам Закону. Щодо обґрунтування заявленої до стягнення суми моральної шкоди, пояснила, що внаслідок падіння на підлогу в салоні автобуса, вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості: були констатовані переломи ребер з лівої сторони тулуба, забій грудної клітини. Їй довелося проходити тривале лікування, та подальшу реабілітацію, яка триває і по сьогоднішній день. Вона була змушена змінити звичний спосіб життя, оскільки досить тривалий час в неї спостерігались панічні атаки, вона не могла їздити громадським транспортом. Внаслідок отриманих ушкоджень, в неї погіршився слух, почастішало тремтіння рук, досі відчувається біль, який необхідно знеболювати, постійно придбавати ліки та знеболювальні пластири. Посилалась на те, що після отриманої нею травми, водій автобуса жодного разу не відвідав її у лікарні, не відшкодував ані копійки на лікування, та навіть не вибачився перед нею. Представник відповідача ТОВ «БЕСТ ЛЕНАД ГРУП» в судовому засіданні підтримав пояснення, викладені в письмовому відзиві на позовну заяву, вважав позовні вимог про стягнення суми моральної шкоди з Товариства необґрунтованими, оскільки такі вимоги повинні бути заявлені до страховика. Щодо витрат на лікування, які позивач просила стягнути з ПАТ «СК «УСГ», вважав такі вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Представник відповідача ПАТ «СК «УСГ» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до відзиву на позовну заяву від 23.12.2024 року, просив повідомити про результати розгляду даної справи шляхом направлення копії рішення суду (а.с. 56-60). Суд, заслухавши пояснення позивач та її представника, представник відповідача ТОВ «БЕСТ ЛЕНАД ГРУП», перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, приходить до наступних висновків. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту передбачені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3,4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст виниклих правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи 16.05.2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу автобусу MAN р.н. [NUMBER] , під час якої позивач [PERSON] отримала травми, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024030580001739 від 16.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Постановою старшого слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області Ткачука від 13.06.2024 року винесено Постанову про закриття кримінального провадження, відповідно до якої кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024030580001739 від 16.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником автобусу MAN р.н. [NUMBER] є ТзОВ «Криштоф» (а.с. 32-33). Згідно з тимчасовим реєстраційним талоном ХХТ №048658 користувачем даного транспортного засобу є ТОВ «БЕСТ ЛЕНАД ГРУП» (а.с. 34). Як вбачається з Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-218688689 від 29.12.2023 року (надалі за текстом - Поліс), який укладений між ПАТ «СК «УСГ» та ТОВ «БЕСТ ЛЕНАД ГРУП», транспортний засіб автобусу MAN р.н. [NUMBER] є забезпеченим транспортним засобом (а.с.14). Згідно положень даного Полісу страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає 320\~000,00 грн., а за шкоду, заподіяну майну 160\~000,00 грн. 26.05.2024 року [PERSON] засобами електронного зв`язку звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із повідомленням про настання випадку, що має ознаки страхового (а.с. 63). Окрім цього, як вбачається з Виписки № 11573-24 із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого від 27.05.2024 року, виданої КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади», [PERSON] , [INFO] , поступила на стаціонар даного медичного закладу 16.05.2024 року о 14:53 год. у відділення ургентної хірургії з діагнозом: ЗТКГ. Закритий перелом III-VI ребер зліва. Проводилося консервативне лікування. Отримувала: лазолекс, кетодекса, анальгін, пастир «Олфен», електрофорез з лідокаїном на ділянку перелому ребер. Вибуття зі стаціонару 27.05.2024 року о 12:00 год. Надано рекомендації: Нагляд сімейного лікаря поліклініки за місцем проживання; обмеження фізичного навантаження 1 місяць; дихальна гімнастика, уникати переохолоджень; пластир «Олфен» місцево; продовжувати фіз. Процедури (електрофорез з 10% лідокаїном на ліву половину грудної клітини); німесил при болях (а.с. 10). Окрім цього, після виписки зі стаціонару [PERSON] продовжувала лікуватись амбулаторно (а.с. 5-9, 36-41). Щодо права позивача на звернення до суду. Право на звернення до суду закріплено у Конституції України і на час звернення позивача із позовом відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширювалася на всі правовідносини, що виникали у державі. На час розгляду справи були внесені зміни до статті 124 Конституції України та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Тобто, якщо на час звернення з позовом не було будь-яких обмежень для такого звернення, то з набранням чинності змін до Конституції України від 02 червня 2016 року, можливість звернення до суду пов`язується з дотриманням позивачем досудового порядку врегулювання спору, якщо такий порядок визначений законом як обов`язковий. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом № 1961-IV. Закон № 1961-IV регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1). За вимогами статті 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У Законі № 1961-IV детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до дорожньо транспортної пригоди, тобто потерпілого, так і страховика. У пункті 33.1.4 статті 33 Закону № 1961-IV передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ),

Outcome: partial