Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 16.09.2013 року вони уклали шлюб. Зазначає, що причиною звернення до суду стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 26.03.2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судовому засідання просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши, та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, шлюб між сторонами зареєстрований 16.09.2013 року, актовий запис № 53 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 28.03.2017 року Радивилівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 55 (а.с. 6). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковим правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу. Згідно ст.\~24\~СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на взаємини, які склались та існують між сторонами, сім`я існує формально, про що не заперечували сторони, позивач не бажає примирення та збереження шлюбу, подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, суд приходить до переконання, що шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у своїй позовній заяві просить повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст. 114, абз. 2 ч.3 ст 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved