Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя. В обґрунтування заяви зазначили, що 30 липня 2016 року між ними [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що 30.07.2016 року було складено актовий запис №61, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі в сторін народилася дина, [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.12.2019 року. Заявники посилаються\~на те, що останнім часом сімейне життя погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного побуту тощо. За таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Крім того, вказали, що між ними досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні сина, про що свідчить нотаріально посвідчений договір укладений між батьками про здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 31.03.2025 року. На підставі викладеного, просять суд розірвати шлюб, укладений між ними. Окрім цього, [PERSON] просить повернути їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". У судове засідання [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, однак, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належним чином зібрані у ній докази, суд дійшов таких висновків. Згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 30.07.2016 Виконкомом Холмківської\~сільської ради\~Ужгородського району\~Закарпатської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 61 від 30.07.2016 року, місце реєстрації Виконком Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON] , дружині [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження від 11.12.2019 року серії [NUMBER] , виданого Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, [INFO] народився [PERSON] , про що 11.12.2019 року складено відповідний актовий запис за № 1337. Батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Як встановлено в ході судового розгляду справи, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, подружнє життя між сторонами не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують та такі фактично припинені, спільного господарства вони також не ведуть. Примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками не можливе і суперечить інтересам кожного з них. Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] досягли згоди щодо участі\~у вихованні\~та утриманні\~сина, шляхом\~укладення 31.03.2025\~року договорупро здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, що посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Деяк К.К., зареєстрований в реєстрі за № 370, згідно з яким [PERSON] залишаються проживати з матір`ю, при цьому батько має право бачитись х ним в порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до ст.\~21\~Сімейного кодексу\~України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24, ст. 25\~СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей. Відповідно до положень Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 СК України. Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. На підставі наведеного, врахувавши всі обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам заявників, у зв`язку з чим, на підставі ст. 109 СК України заяву слід задовольнити, а шлюб розірвати. Крім того, відповідно до ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що заявниця [PERSON] бажає відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку про задоволення заяви в цій частині та відновлення її дошлюбного прізвища « [PERSON] ». На підставі наведеного,

Outcome: approved