Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

03.03.2025 ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «ПЗУ Україна» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 36\~128,26 гривень та судовий збір в сумі 3 028,00 гривень. Свій позов мотивує тим, що 02.04.2024 року 09:05 год. на а/д Е-85, з`їжджаючи із села Прилуцьке у с. Дачне Луцького районну Волинської Області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля маркі «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] (далі відповідач) та автомобіля марки «RENAULT» номерний знак [NUMBER] , який належить ТОВ «Автодімсервіс» (далі Потерпілий) Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.05.2024 року у справі про адміністративне правопорушення № 161/6962/24, відповідача було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент дорожньо - транспортної пригоди майнові інтереси «RENAULI» номерний знак [NUMBER] були застраховані в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» Акцептом (індивідуальна частина Оферти (публічна частина) №002 від 09.12.2021 року договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.11536552 від 05.04.2023 року. Власник пошкодженого автомобіля «RENАUТ» номерний знак [NUMBER] звернувся ло ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про настання випадку, що має ознаки страхового від 03.04.2024 року. Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля визнано страховим випадком. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: - протоколу технічного огляду КТ3 №280788, - страхового акту № 40241/1 від 22.04.2024 року, - розрахунку страхового відшкодування. Приватне акціонерне товариство «СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь власника пошкодженого автомобіля «RENAULT» номерний знак [NUMBER] , суму страхового відшкодування в розмірі 36 128 (тридцять шість тисяч сто двадцять вісім) грн. 26 коп., що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 00116437 від 23.04.2024 року. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з [PERSON] сплачену суму страхового відшкодування. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с. 21). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно ч. 8 ст. 128, п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі (а.с.23). 22.03.2025 року [PERSON] отримав ухвалу про відкриття провадження та примірник позовної заяви з додатками (а.с. 25). Однак, відзив на позовну заяву відповідачем у визначений в ухвалі суду термін не надано. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання представник позивача не з`явився, в письмовій заяві вимоги підтримав, просив суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. 26-27). Оскільки відповідач\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~хоча був\~належним чином\~повідомлений про\~розгляд справи,\~та не\~подав письмового\~відзиву,\~а також\~враховуючи,\~що представник\~позивача не\~заперечує проти\~заочного розгляду\~справи,\~суд дійшов\~висновку про\~можливість ухвалити\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Статтею 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У ч. 1 ст. 1166 ЦК України закріплено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом встановлено, що водій [PERSON] 02.04.2024 року, о 09 год. 05 хв., керуючи транспортним засобом Фольксваген Джетта, номерний знак д.н.з. [NUMBER] , по а/д Е85, при з`їзді із села Прилуцьке у село Дачне, Луцького району, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності дій та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с. 4). Згідно постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.05.2024 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу, постанова набрала законної сили 28.05.2024 року (а.с. 4). 05.04.2023 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТзОВ «Автодімсервіс» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.11536552. Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу Renault\~Kangoo,\~д.н.з.\~ [NUMBER] (а.с. 5-6). При цьому, станом на 02 квітня 2024 року, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Фольксваген Джетта, номерний знак д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , застрахована не була. 03.04.2024 року ТзОВ «Автодімсервіс» в особі директора Гілевської С.О., як власник пошкодженого автомобіля Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 8). З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, 08 квітня 2024 року було проведено його технічний огляд (а.с. 10) та визначено перелік пошкоджень. На виконання умов договору страхування та на підставі зібраних документів ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 22.04.2024 року складено страховий акт № 40241/1 та визначено розмір страхового відшкодування внаслідок пошкодження транспортного засобу Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER] в сумі 36\~128,26 гривень (а.с. 11). 23 квітня 2024 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь ТзОВ «Автодімсервіс» в розмірі 36\~128,26 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 00116437 від 23.04.2024 року (а.с. 12). Таким чином, позивач ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» набув права вимоги до [PERSON] , як до особи, відповідальної за заподіяний збиток, в межах фактично виплаченого страхового відшкодування, а саме в сумі 36\~128,26 гривень. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» за заявою ТзОВ «Автодімсервіс» було виплачено на користь останнього страхове відшкодування за договором добровільного страхування майна в загальній сумі 36\~128,26 гривень, отже, позивач набув права вимоги до [PERSON] , як до особи, відповідальної за заподіяний збиток, в межах фактично виплаченого страхового відшкодування, а саме 36\~128,26 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до приписів ч.1, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~028,00 гривень. На підставі ст.ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved