Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , яка діє в інтересах недієздатної, як опікун [PERSON] , звернулась до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання непрацездатної доньки - [PERSON] , які стягуються на підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 03.12.2018 у справі № 365/566/18. Стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої непрацездатної доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і безстроково. В обґрунтування позову зазначає, що 09 квітня 1994 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від подружнього життя сторони мають повнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Повнолітня [PERSON] є інвалідом з дитинства. 29 квітня 2012 року їй було встановлено другу групу інвалідності безстроково. 30 липня 2012 року рішенням Згурівського районного суду Київської області у справі № 1011/686/12 [PERSON] визнано недієздатною та призначено її опікуном [PERSON] . Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 03.12.2018 з ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на повнолітню непрацездатну дочку [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи безстрокове стягнення з 17 вересня 2018 року. Повнолітню непрацездатна [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] . Позивач не має змоги працювати, оскільки постійно здійснює догляд за хворою дочкою. Окрім цього, з часу присудження аліментів у позивача погіршився стан здоров`я, оскільки з 01.06.2022 змінено групу інвалідності з ІІІ на ІІ, довічно, а тому вважається такою, що також втратила працездатність. Раніше визначений рішенням суду розмір аліментів - 1500,00 грн щомісячно (безстроково) на дитину, а також сплата відповідачем у визначеному розмірі, жодним чином не сприяє матеріальному забезпеченню дитини, є меншим від встановленого ч. 2 ст. 182 СК України мінімального розміру аліментів. Розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність суттєво змінився з моменту прийняття судом рішення про стягнення аліментів в бік його збільшення, суттєво збільшився рівень інфляції, відповідно витрати на дитину значно зросли і суми стягнутих аліментів не вистачає для нормального існування дитини. Відповідач жодної допомоги, крім аліментів у розмірі 1500,00 грн для дитини ніколи не надавав і не надає. Відповідач є працездатною особою, працює в ТОВ «Краєвид». На обліку в лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями відповідач не перебуває, має можливість підтримувати свою дитину, з нього не здійснюється жодного іншого стягнення, окрім аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої доньки - [PERSON] . У позивача реально погіршився стан здоров`я, вона втратила працездатність та з 01 червня 2022 року встановлено ІІ групу інвалідності довічно. При цьому, у відповідача покращився матеріальний стан, оскільки останній працює в ТОВ «Краєвид» та має стабільний дохід. Відповідач набув у власність земельну ділянку кадастровий номер: 3221955100:10:006:0009 площею 3,5999 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Згурівської селищної ради, та яка, на підставі договору оренди землі б/н від 08.05.2020, перебуває в оренді у Фермерському господарстві «Чайка-2» строком на 15 років з правом пролонгації. Також, відповідач набув у власність земельну ділянку кадастровий номер: 3221955100:12:011:0023 площею 3,5974 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Згурівської селищної ради, та яка, на підставі договору оренди землі б/н від 17.07.2023, перебуває в оренді у Селянському (фермерському) господарстві «Чайка-2» строком на 15 років з правом пролонгації. Відповідно, відповідач отримує щорічну орендну плату, тобто додатковий дохід. Повнолітня [PERSON] є такою особою, що потребує матеріальної допомоги на своє утримання, оскільки є інвалідом з дитинства та визнана судом недієздатною. Тому, в силу ст. 198 СК України, батько [PERSON] зобов`язаний її утримувати, якщо він може надавати таку матеріальну допомогу, має змогу матеріально підтримувати свою недієздатну (непрацездатну) повнолітню дитину-інваліда, тому є всі підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів та зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми в розмірі 1500,00 грн на частку заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і безстроково. Ухвалою суду від 06.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] - адвокат Костенко О.М., подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити позов повністю, не заперечують щодо винесення заочного рішення по стправі. Відповідач [PERSON] усудове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності та/або відзиву на позовну заяву до суду не подав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що 09 квітня 1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 12 (а.с. 11). Сторони мають спільну повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області (а.с. 12). [PERSON] , [INFO] , є інвалідом з дитинства та їй встановлена ІІ група інвалідності довічно (а.с. 15 - довідка до акту огляду МСЕК від 24.05.2012). Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 30.07.2012 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною, призначено над нею опікуна її матір [PERSON] , [INFO] . Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 03.12.2018 року позов [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дочку задоволено, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на повнолітню непрацездатну дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн, щомісячно, починаючи безстрокове стягнення з 17 вересня 2018 року. 25 березня 2019 року у Баришівському ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) на підставі виконавчого листа № 365/566/18 від 09.01.2019 відкрито виконавче провадження АСВП № [NUMBER] про примусове виконання рішення суду. Згідно з довідкою № 16-12-275 від 10.12.2024 виданої Лизогубовослобідським старостинським округом № 16 Згурівської селищної ради Броварського району Київської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , інвалід ІІ групи, зареєстрована та фактично постійно проживає за адресою: [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] - [INFO] , інвалід з дитинства 2 гр., яка теж зареєстрована за вищевказаною адресою (а.с. 18 - довідка, а.с. 14 - витяг з реєстру територіальної громади про зареєстроване місце проживання [PERSON] , [INFO] ). [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства довічно (а.с. 10 - довідка до акту огляду МСЕК від 01.06.2022). Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідач [PERSON] працює у ТОВ «Краєвид» та отримує стабільний дохід, на обліку в лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями не перебуває, має можливість підтримувати свою дитину, з нього не здійснюється жодного іншого стягнення, окрім аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої доньки - [PERSON] . 08.05.2020 за відповідачем [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 3221955100:10:006:0009 площею 3,5999 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка на підставі договору оренди земельної ділянки б/н від 08.05.2020 передана в оренду Фермерському господарству «Чайка-2», код ЄДРПОУ 20622063, на строк 15 років, з правом пролонгації. 23.06.2023 за відповідачем [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 3221955100:12:011:0023 площею 3,5974 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка на підставі договору оренди земельної ділянки б/н від 17.07.2023 передана в оренду Селянському (фермерському) господарству «Чайка-2», код ЄДРПОУ 20622063, на строк 15 років, дата закінчення дії - 17.07.2038, з автоматичним продовженням дії договору (а.с. 24-26 - копія Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 407409288 від 10.12.2024). Зазначене свідчить про покращення матеріального стану відповідача [PERSON] з часу ухвалення рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON] . Позивач просить змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення Згурівського районного суду Київської області від 03.12.2018 в справі № 365/566/18. Відповідач відзив на позовну заяву, заперечень та доказів на спростування позовних вимог не подав. Статтею 198 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. У ч. 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків (стаття 141 СК України). Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Виплата аліментів, що стягуються в судовому порядку, припиняється у разі: досягнення дитиною повноліття та повної дієздатності; усиновлення дитини іншою особою; у разі визнання судом факту, що особа, яка потребує отримання аліментів, відновила свою працездатність або перестала потребувати грошових виплат; вступу особи, яка потребує отримання аліментів в шлюб; смерть особи, яка зобов`язана виплачувати аліменти або особи, якій ці аліменти виплачуються. Із копії довідки до Акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 787468 вбачається, що [PERSON] - інвалід з дитинства, ІІ група інвалідності встановлена з 29.04.2012 року, безстроково. У зв`язку з цим, аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної [PERSON] призначені рішенням Згурівського районного суду Київської області від 03.12.20218 у справі № 365/566/18 безстроково. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Аналогічний правовий висновок зроблений також Великою Палатою Верховного Суду (постанова від 04.03.2020 року в справі №682/3112/18). Абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Положення ст. 191 СК України в даному випадку не підлягають до застосування, оскільки не стосуються присудження аліментів у зміненому розмірі. З огляду на вищезазначене, суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю. Оскільки у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при подачі даного позову позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved