Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

До Сколівського районного суду Львівської області 18 вересня 2024 року в порядку цивільного судочинства звернулась позивач, [PERSON] , в особі належно уповноваженого представника (на підставі ордера на надання правової допомоги серії ВС № 1302416 від 12 вересня 2024 року) адвоката Турчин Юлії Ігорівни з позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про розірвання шлюбу,\~в якій\~просить розірвати\~шлюб,\~укладений між\~нею,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] , зареєстрований 25 жовтня 2022 року у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 877. Також просить залишити їй прізвище набуте після реєстрації шлюбу [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що 25 жовтня 2022 року між сторонами украдено шлюб, який зареєстрований у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 877. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою. Вказує, що сімейне життя між ними не склалося з самого початку. Кожний з них мав протилежні погляди на шлюб та сімейне життя, що призводило до частих непорозумінь і конфліктів. Зазначає про те, що [PERSON] не приділяє їй уваги, як дружині та матері спільної дитини, не цікавиться її інтересами, проблемами, не допомагає у веденні сімейного господарства. Аналогічно, відповідач не бере участі у вихованні свого сина, не займається і не цікавиться дозвіллям дитини, не сприяє його духовному та фізичному розвитку. На даний сторони припинили будь які шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, у них відсутній спільний бюджет та обов`язки. Стверджує, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Ухвалою судді Сколівського районного суду Львівської області Курницької В.Я. від 25 жовтня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін на адресу суду не надходило. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 26 листопада 2024 року розгляд справи відкладено на 19 лютого 2025 року у зв`язку із поверненням рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу на адресу суду разом з судовою повісткою-повідомленням про судове засідання, з долученою Довідкою Укрпошти з відміткою «повертається, адресат відсутній за вказаною адресою». Справу 19 лютого 2025 року знято з розгляду у зв`язку із перебуванням на лікарняному головуючого судді Курницької В.Я.. Розгляд справи призначено на 07 травня 2025 року. Належно уповноважений представник позивачки - адвокат Турчин Ю.І. 03 грудня 2024 року через систему «Електронний суд» скерувала клопотання про стягнення судових витрат, в якому просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 3\~000 гривень, оплачених позивачкою згідно з рахунком № 52/24 від 10 вересня 2024 року за Договором про надання правової допомоги № 52/24 від 04 вересня 2024 року. Належно уповноважений представник відповідача - адвокат Куксов В.Г. 04 травня 2025 року через систему «Електронний суд» скерував заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яку заявою від 06 травня 2025 року просив залишити без розгляду. Також представником відповідача адвокатом Куксовим В.Г. 05 травня 2025 року через систему «Електронний суд» подано заяву про визнання позову. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4\~ст. 268 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки текст рішення складено 12 травня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 07 травня 2025 року, датою ухвалення рішення є саме 12 травня 2025 року. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст.\~4, ч. 1 ст.\~5 ЦПК України\~кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 51 Конституції України\~визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно з ч.2.\~ст. 3 СК України\~(далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з ч. 3\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України\~визначено право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу одним із подружжя, а підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя встановлені ч. 1\~ст. 112 вказаного Кодексу. На підставі наведених вище норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Сторони вступили у шлюб 25 жовтня 2022 року, який зареєстрований у Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис № 877, що підтверджується свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER] . Позивачка наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачем однією сім`єю. Судом встановлено, що позивачка має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та інтересам їхнього сина, оскільки його повноцінній розвиток і виховання у сім`ї, де відсутнє взаєморозуміння є неможливим. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~11\~від 21\~грудня 2007\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, у них відсутній спільний бюджет та обов`язки. Такі дії призвели до фактичного припинення між подружжям шлюбних відносин. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки сторони припинили спільне зобов`язання щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги, тому наполягає на розірванні шлюбу, оскільки такі стосунки шкодять її психічному здоров`ю. В силу положень\~ст. 24 СК України\~примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та дружини і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, як це зазначено в п. 3 ч. 2\~ст. 1 СК України, чого в даному шлюбі, на думку суду, немає. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі\~ст. 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~ст. 115 СК України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд, відповідно до\~ст. 112 СК України, з`ясував фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також те, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, що призвело до відчуження один від одного. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб. Беручи до уваги що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, відповідач визнав позов та просить його задоволити, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд встановив, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між ними необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно з вимогами частини першої, пункту 1 частини другої ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211, 20 грн. Згідно з частинами першою, другою\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що правничу допомогу позивачці надавало Адвокатське об`єднання «ГТ Правовий захист» на підставі Договору № 52/24 про надання правової допомоги від 04 вересня 2024 року, ордеру на надання правничої допомоги № 52/24 від 04 вересня 2024 року серія ВС № 1302416. Також до матеріалів справи долучено Додаток № 1 (до договору № 52/24 від 04 вересня 2024 року) з розрахунком змісту правової допомоги та вартості наданих послуг, Рахунок № 52/24 від 10 вересня 2024 року та Акт виконаних робіт (послуг) за договором про надання правової допомоги № 52/24 від 04 вересня 2024 року, в яких зазначено, що вартість витрат на правову допомогу складають по факту оплати 3000 гривень, факт оплати підтверджується квитанцією № 21 від 10 вересня 2024 року. При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд, беручи до уваги конкретні обставини справи, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 гривень.

Outcome: approved