Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Усть - Чорнянської селищної ради в інтересах малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 01 лютого 2025 року пред`явив позов про відібрання від [PERSON] дітей без позбавлення її батьківських прав, та визначення місця проживання малолітніх дітей у закладі «Соціально - реабілітаційний центр (дитяче містечко) « Затишок ». В обґрунтування позову позивач посилався на те, що 21 січня 2025 року у службу у справах дітей Усть-Чорнянської селищної ради звернулися сусіди, які повідомили про неналежні умови виховання та проживання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які загрожують їхньому життю та здоров?ю. Зі слів сусідів, їхня матір - [PERSON] зловживає алкогольними напоями та не забезпечує належне утримання дітей, в будинку повна антисанітарія, відсутні речі першої необхідності, крім того відсутні вода та опалення. Так, у дітей є сезонний одяг, однак він весь брудний і зношений. Сім?я проживає в одноповерховому будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому є три кімнати; в одній проживає повнолітній брат матері, в другій - її сестра, які також зловживають алкогольними напоями та не завжди адекватно поводяться, в третій кімнаті проживає відповідачка [PERSON] із чотирьма дітьми. Брат із сестрою завжди погрожують [PERSON] , що виженуть її з дітьми на вулицю. Сусіди просили перевірити факти, викладені у зверненні, з?ясувати умови проживання дітей і спільно із службою у справах дітей та фахівцем із соціальних робіт провести оцінювання потреб сім?ї, за наслідками перевірки вирішити питання взяття на облік та надання родині комплексу соціальних послуг. У випадку безпосередньої загрози життю та здоров?ю, скласти акт оцінки рівня безпеки та вжити заходів про вилучення та тимчасове влаштування дитини відповідно до вимог чинного законодавства. 21 січня 2025 року працівниками служби у справах дітей Усть-Чорнянської селищної ради здійснено виїзд та обстежено умови проживання родини [PERSON] . За результатами перевірки складено акт обстеження умов проживання та встановлено, що мати [PERSON] проживає разом із малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , її повнолітніми братом [PERSON] , [INFO], та сестрою [PERSON] , [INFO]. [PERSON] отримує державну допомогу по втраті годувальника та соціальну допомогу, як малозабезпечена сім?я, але всі ці гроші вона витрачає для свого задоволення та чоловіка, якого вона регулярно відвідує, забуваючи про дітей. Під час візиту комісії матері дві доби не було вдома, у той час діти були голодні, брудні, неохайні та в кожної дитини є педикульоз. Вони були під наглядом тітки та дядька, які перебували в стані алкогольного сп`яніння. В будинку було брудно, не помитий посуд, розкиданий одяг, холодно та присутній неприємний запах. Жодних умов для повноцінного розвитку та виховання дітей не створено. Продуктами харчування сім?я слабо забезпечена, а дровами забезпечена в обмеженій кількості. Того ж дня цією ж комісією разом з поліцією відбулися пошуки матері. Знайшли її у чоловіка, з яким вона проводить час. Під час бесіди вона була в стані алкогольного сп?яніння, не розуміла, що відбувається, пояснити чому залишила дітей не змогла, так як до цього, вона неодноразово залишала дітей без нагляду. Реагуючи на дану ситуацію, на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини при Усть-Чорнянській селищній раді розглянуто клопотання служби у справах дітей щодо неналежного виконання батьківських обов?язків жительки [PERSON] та ухвалено рішення про негайне вилучення дітей. Рішенням виконавчого комітету Усть-Чорнянської селищної ради від 28 січня 2025 року № l ухвалено негайно вилучити малолітніх дітей від матері [PERSON] , у зв?язку із загрозою життю та здоров?ю дітей у випадку їх перебування у сім?ї матері. Телефонним дзвінком та письмовим повідомленням залучено дільничого офіцера Усть-Чорнянської територіальної громади Тячівського РВП ГУНП у Закарпатській області для вжиття відповідних заходів стосовно сім?ї [PERSON] . Враховуючи згоду малолітніх дітей, яких відібрано від матері [PERSON] , працівниками служби у справах дітей Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області малолітніх передано в заклад «Соціально-реабілітаційний цент (дитяче містечко) «Затишок», яке знаходиться за адресою: с. Пилипець, Хустського району, Закарпатської області. Наказами служби у справах дітей Усть-Чорнянської селищної ради від 28.01.2025 № 1, № 2, № 3 та № 4 взято на облік малолітніх [PERSON] , [PERSON] ; [PERSON] та [PERSON] , як дітей залишених без батьківського піклування. Службою у справах дітей невідкладно повідомлено Тячівську окружну прокуратуру про прийняте рішення про негайне вилучення малолітніх дітей із сім?ї матері. Згідно характеристики, виданої Брустурянським старостинським округом Усть-Чорнянської селищної ради, [PERSON] 10 років перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який помер [INFO] , під час перебування у якому у них народилося четверо дітей. Подружжя вело аморальний спосіб життя, разом зловживали алкогольними напоями, не займалося вихованням дітей; за час їхнього спільного проживання, з боку сусідів та односельчан були зауваження щодо поведінки даної сім?ї. 21.01.2025 спеціалістом служби було проведено бесіду з малолітньою [PERSON] , [INFO] ; дівчинка охоче йшла на контакт та відверто відповідала на питання. У ході бесіди повідомила, що її звати [PERSON] ; на запитання, чи часто мама їх залишає самих, дівчинка відверто сказала, що так. Вона також розповіла, що доглядає за молодшими братами та сестрою, коли мами немає вдома, а відсутня матір часто; коли приходить додому, то завжди в стані алкогольного сп`яніняя. Дівчинка годує своїх менших братів та сестру хлібом, якщо є або залишками їжі; самостійно приготувати їжу вона не може. Така поведінка [PERSON] свідчить про постійне, систематичне та свідоме нехтування своїми батьківськими обов?язками, що підтверджується проживанням в антисанітарних умовах, без води, дров та зловживання нею алкогольними напоями, що свідчить про неготовність та небажання відповідачкою здійснювати належне виховання та піклування за власними дітьми. Дії [PERSON] є такими, що не відповідають найкращим інтересам дітей відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини та статті 1, частини п?ятої статті 23 Закону України «Про охорону дитинства». Виконавчим комітетом Усть-Чорнянської селищної ради 28.01.2025 ухвалено рішення № l про доцільність відібрання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав. Подальше перебування дітей в таких умовах створює перешкоди для формування в них здорового розумового розвитку та перебування в соціумі з іншими дітьми. 3 метою захисту малолітніх від можливого насильства, позивач вважає, що позовні вимоги щодо відібрання малолітніх дітей у відповідачки, у зв' язку із загрозою їх життю та здоров?ю є підтвердженими та обґрунтованими. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 13 березня 2025 року. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 квітня 2025 року та відкладено на 02 травня 2025 року. Під час судового розгляду представник позивача у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній зяві. Відповідачка [PERSON] визнала обставини, зазначені у позові, зазначила, що тривалий час вона хворіла та не мала змоги працевлаштуватися, однак бажає виховувати своїх дітей, на даний час вона працевлаштувалася та з часом відремонтує помешкання у якому буде проживати з дітьми, а на даний час хоче проживати разом із дітьми у співмешканця, який не заперечує щодо їхнього проживання. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідачки, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із копії паспорта та свідоцтв про народження відомо, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 13-16, 19). Із копії свідоцтва про народження та смерть відомо, що [PERSON] , [INFO] , записаний батьком всіх чотирьох дітей, який помер [INFO] у віці 32 років у с. Лопухів, Тячівського району, Закарпатської області (актовий запис № 49) (а. с. 27, 13 -16) Із свідчень [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] , відомо, що вона 21 січня 2025 року звернулася до служби у справах дітей Усть-Чорнянської селищної ради з метою перервірити умови проживання [PERSON] , у зв`язку із тим, що її діти недоглянуті, брудні та голодні, а матір дітей часто не буває вдома (а. с. 53). Згідно акту обстеження умов проживання від 23.01.2025, проведеного начальником ССД - Бурсою З.Ю., старостою округу с. Брустури - [PERSON] , офіцером поліції Рахівським М.М. та головним спеціалістом ССД за адресою [ADDRESS] на підставі постанови № 855 від 01.06.2020 з метою обстеження умов проживання [PERSON] вбачається, що житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку і складається із трьох кімнат та коридору: в одній кімнаті живуть матір з дітьми, в двох інших брат та сестра матері; опалення пічне; водопровід на вулиці. Умови проживання жахливі, в кімнаті, де живуть матір з дітьми, - брудно, холодно, відчутний неприємний запах; запас продуктів відсутній; діти голодні, неохайні та брудні; кімната не отоплюється; відсутні житлово - побутові умови для проживання дітей. Належних умов для повноцінного розвитку та виховання дітей не створено. Матір не дбає про дітей належним чином, зловживає алкогольними напоями, часто залишає дітей без нагляду. Комісія дійшла висновку, що дітей необхідно вилучити та позбавити матір [PERSON] батьківських прав (а. с. 28). Згідно актів проведення оцінки рівня безпеки дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від 23.01.2025, та фотознімків вбачається, що особи, які фактично здійснюють догляд за дітьми - це родичі матері [PERSON] - її непрацюючий брат [PERSON] та серстра [PERSON] , яка періодично виїжджає на заробітки до Чеської Республіки; на підставі спостережень виявлено, що діти мають зовнішні ознаки недогляду та занедбаності, зокрема, вага, зріст значною мірою не відповідають віку дитей; малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] - не розмовляють; фактично встановлено, що у дітей низький рівень гігієни у зв`язку із недоглядом та занедбаністю; одягнуті у брудний одяг; наявні ознаки їхнього незабезпечення, а саме: належним харчуванням, необхідною медичною допомогою та доглядом, який відповідає віку та сезону; помешкання, в якому проживають малолітні, не пристосоване для їх проживання та перебуває в антисанітарному стані, відсутнє тепло та меблі; висновок щодо рівня безпеки дітей - дуже небезпечно, необхідно негайно відібрати дітей від батьків та згідно рішення від 23.01.2025 - влаштувати дітей у заклад «Затишок» у с. Пилипець (а. с. 29-52, 55-62). Згідно характеристик, виданих Брустурянським ОЗЗСО І-ІІІ ступенів, [PERSON] , [INFO] , навчається в 4-В класі; рівень знань учениці низький, потребує постійного контролю; під час уроків інколи буває пасивна, може відволікатися, концентрація уваги слабка. На уроках потрібна постійна організаційна допомога вчителя; міцність запам?ятовування низька. Дівчинка добре співпрацює в групі, має друзів однолітків, не конфліктує з ними, завжди знаходить спільну мову; [PERSON] , [INFO] , навчається в 2-А класі; загальний фізичний розвиток учня слабкий. У хлопчика слабо розвинене логічне мислення, увага, пам?ять; завдання виконує тільки під наглядом вчителя; на уроках пасивний; не спроможний до самообслуговування: робоче місце завжди не охайне, потребує постійного контролю зі сторони вчителя. Учень не завжди має охайний вигляд, іноді приходить до школи в брудному одязі. [PERSON] не завжди забезпечений всім необхідним шкільним приладдям та речами, які необхідні для навчання в школі. Мама не цікавиться успіхами дитини та не відвідує батьківські збори, не проявляє інтересу до успіхів і невдач дитини; [PERSON] , [INFO] , навчається в 1-Б класі; завдання виконує тільки під контролем вчителя; самостійно учень тільки розфарбовує олівцями окремі ділянки малюнків, називає деякі букви і цифри, пише тільки деякі з них. У хлопчика тяжкі порушення мовлення, важко вимовляє слова, запам?ятовувати інформацію йому не вдається. Мама не приділяє належну увагу дитині та не цікавиться навчання у школі. Наймолодша дитина, [PERSON] , [INFO] , не відвідувала дитячий садок та не була записана в старшу групу, у зв?язку із небажанням матері. Згідно характеристики, виданої Брустурянським старостинським округом Усть-Чорнянської селищної ради, [PERSON] народилася в селі Брустури Тячівського району Закарпатської області; 10 років перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який помер [INFO] , під час перебування у якому у них народилося четверо дітей. Подружжя вело аморальний спосіб життя, зловживало алкогольними напоями, не займалося вихованням дітей; за час їхнього спільного проживання, з боку сусідів та односельчан були зауваження щодо поведінки даної сім?ї (а. с. 22 - 26). Рішенням виконавчого комітету Усть - Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 28 січня 2025 року, яке прийняте на підставі клопотання служби у справах дітей Усть-Чорнянської селищної ради № 10 від 23.01.2025 та витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Усть-Чорнянської селищної ради № 1 від 23.01.2025, у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю малолітньої дитини з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, ухвалено вилучити малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] у зв`язку із загрозою їх життю та здоров`ю у разі, якщо залишити їх там перебувати та передати малолітніх дітей до закладу - «Соціально-реабілітаційний центр (дитяче містечко) «Затишок», яке розташоване за адресою: с. Пилипець, Хустського району, Закарпатської області (а. с. 9, 10). 28 січня 2025 року головою органу опіки та піклування Усть-Чорнянської селищної ради повідомлено Тячівську окружну прокуратуру про те, що у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей, їх відправлено до «Соціально-реабілітаційного центру (дитячого містечка) «Затишок» у с. Пилипець Хустського району Закарпатської області. (а. с. 54) Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Усть - Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 31 січня 2025 року № 35/03-28 щодо доцільності відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав, враховуючи інтереси дітей, які потребують догляду, турботи та психологічної підтримки, виконавчий комітет вважає за доцільне відбрати дітей від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківськиї прав (а. с. 11-12). Відповідно до ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст. 152 Сімейного кодексу України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із ч. 1 ст. 170 Сімейного кодексу України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органу опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 звернув особливу увагу на те, що застосовуючи такий захід, як відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, необхідно виходити з інтересів дитини й враховувати право на повагу до його сімейного життя, проголошене ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Розірвання сімейних зв`язків, а відтак позбавлення дитини її коріння виправдане лише за наявності виняткових обставин - необхідність захисту дитини від небезпеки у випадку реального існування такої. Згідно з усталеною прецедентною практикою ЄСПЛ взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції (рішення у справах «Гаазе проти Німеччини» від 8 квітня 2004 року, «Йогансен проти Норвегії» від 7 серпня 1996 року). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників, потрібно з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» від 18.12.2008 р.). З огляду на викладене, слід зазначити, що підставою відібрання дітей без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дітей обстановки: їх життя, здоров`я і морального виховання. Як вбачється із доданих до позовної заяви доказів, представниками служби опіки та піклування Усть-Чорнянської селищної ради та сусідами відповідачки, надавалися їй фінансова та психологічна допомога; неодноразово проводилися бесіди, однак [PERSON] на шлях виправлення не стала та не змінила свого ставлення до виховання малолітніх дітей, натомість, період, на який вона почала залишати дітей без нагляду зростав. У той час відповідачка не спромоглася забезпечити своїх малолітніх дітей необхідними елементарними для їх здоров`я та повноцінного розвитку речами, такими як їжа, тепло, одяг, при цьому отримуючи допомогу від держави, яку вона повинна була використовувати для забезпечення потреб дітей. Відповідачка [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відносно своїх малолітніх дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не цікавиться їхнім життям, не відвідує їх у навчальному закладі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, тобто, матір неодноразово ухилялася від виконання своїх обов`язків, належним чином не виконувала жодного із батьківських обов`язків щодо своїх малолітніх дітей і такою поведінкою створила загрозу для їхнього життя і здоров`я. Також, суд враховує поведінку відповідачки під час розгляду вказаної справи, яка з`явилася в одне судове засідання та повідомила суд про те, що вона планує переїхати з дітьми до чоловіка, з яким проживає у фактичних шлюбних стосунках; підтвердила, що у помешканні цього чоловіка не створені умови для проживання чотирьох малолітніх дітей, однак вони з часом планують провести ремонт, без зазначення конкретних дій. Також відповідачка не надала суду жодних доказів, що вона на даний час працевлаштована чи отримує заробіток та почала проводити підготовку до створення належних умов для проживання дітей. Крім того, з 23 січня 2025 року, тобто з часу вилучення дітей жодного разу не намагалася їх відвідати, достовірно знаючи, де вони перебувають; належним чином не проявляла інтересу до самого судового розгляду, що свідчить про її байдуже ставлення до наслідків. Сам факт заперечення проти позову не свідчить про інтерес до дітей та бажання змінити свою поведінку, а відібрання дітей не тягне за собою невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє відповідачку спілкуватися з дітьми, можливості бачитися з ними, та, в подальшому, коли відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, звернутися до суду з заявою про повернення їй дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В Рішенні ЄСПЛ «Мамчур проти України», зазаначено, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, в найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки з сім`єю, окрім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або явно дисфункціональна; і по-друге, в найкращих інтересах дитини забезпечити її розвиток в безпечному, надійному і стабільному середовищі та в середовищі, що не є дисфункціональним. Враховуючи досліджені судом докази, суд дійшов висновку про необхідність застосування такого заходу, як відібрання від матері малолітніх дітей, що слугуватиме їх найкращим інтересам. Щодо вирішення питання про визначення місця перебування малолітніх дітей у закладі «Соціально-реабілітаційний центр (дитяче містечко) «Затишок», яке знаходиться за адресою: с. Пилипець, Хустського району, Закарпатської області, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 4 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою. Державні соціальні стандарти для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа встановлюються незалежно від того, де така дитина або особа перебуває на утриманні та вихованні, на рівні, не меншому за встановлений прожитковий мінімум для осіб відповідного віку. Згідно із частинами першою, третьою статті 11 Закону № 2342-IV, органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад. Соціальний захист та захист прав дітей у межах своєї компетенції здійснюють районні, районні у містах Києві та Севастополі місцеві державні адміністрації, виконавчих органів міських, районних у містах, сільських, селищних рад. У разі встановлення факту відсутності батьківського піклування щодо дитини орган опіки та піклування зобов`язаний протягом одного дня забезпечити тимчасове влаштування такої дитини до вирішення питання про форму влаштування дитини. Тимчасове влаштування дитини в разі відсутності батьківського піклування здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України (стаття 29 Закону № 2342-IV). Встановлено, що рішенням виконавчого комітету Усть - Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 23.01.2025 №1, малолітніх дітей вилучено від матері [PERSON] та передано до закладу «Соціально-реабілітаційний цент (дитяче містечко) «Затишок», яке знаходиться за адресою: с. Пилипець, Хустського району, Закарпатської області. Абзацом 2 пункту 3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, забезпечення найкращих інтересів дитини визначено одним із принципів діяльності органів опіки та піклування. Відповідно до абз. 1 п. 35 Порядку № 866, після встановлення статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування, районна, районна у м. Києві та м. Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини вживає вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу). Таким чином, при вилученні дитини від матері подальшим влаштуванням такої малолітньої дитини повинна займатися служба у справах дітей за місцем первинного обліку, а вдітакнеобхідно передати малолітніх дітей органу опіки та піклування - виконавчому комітету Усть - Чорнянської селищної ради для їх подальшого влаштування. Також, суд звертає увагу відповідачки на те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Outcome: partial