Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою згідно із прохальною частиною якої просила встановити факт смерті її брата громадянина України [PERSON] в місті Сімферополь, АР Крим, який помер [INFO] в віці 75 років. У обґрунтування заявленого [PERSON] повідомила, що у серпні 2024 року в м. Сімферополі помер її брат [PERSON] . Водночас, оскільки смерть останнього сталася на тимчасово окупованій території України [PERSON] не може отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про смерть [PERSON] , а тому вимушена звернутися до суду із цією заявою. У судове засідання учасники справи не з`явились, проте скерували до суду заяви про проведення судового розгляду справи у їх відсутність. Враховуючи наведене, судом ухвалено здійснювати розгляд справи у відсутність учасників та, відповідно, без фіксації його перебігу технічними засобами, що відповідає приписам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. Заявниця є громадянкою України, отримувала код платника податків, має зареєстроване місце проживання на території Житомирського району Житомирської області та звільнена від сплати судового збору на підставі закону. [INFO] народився [PERSON] батьком якого є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с. 17). [INFO] народилася [PERSON] батьком якої є [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до довідки № 107/3-23 від 20 травня 2008 року, що видана Відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Житомирській області, 23 лютого 1973 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб і пілся державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 14). [PERSON] є громадянином України, отримував код платника податків та має зареєстроване місце проживання в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим (а.с. 10-11, 13). [INFO] в місті Сімферополь Автономної Республіки Крим об 18 годині 00 хвилин помер [PERSON] (а.с. 18). Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. До членів сім`ї чи близьких родичів, згідно зі статтею 71 ЦПК України, належать чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ст. 319 ЦПК України). Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства України, якими врегульовано вказані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даної заяви з огляду на наступне. Як встановлено у ході судового розгляду справи, брат заявниці помер на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Сімферополі Автономної Республіки Крим. Виходячи з вказаного, суд вважає, що існують об`єктивні обставини, що не залежать від її волі, які перешкоджають [PERSON] отримати документи, що надавали би підстави здійснити державну реєстрацію смерті її брата. Відповідно до ч. 7 ст. 293 ЦПК України при ухваленні судом рішення у рамках окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Окрім цього, відповідно до приписів п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України це рішення підлягає до негайного виконання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved