Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

В травні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , що мав місце [INFO] в межах населеного пункту Красногорівка Мар`їнської міської територіальної громади Покровського району Донецької області в районі проведення воєнних (бойових) дій. В заяві вказала, що її син [PERSON] [INFO] під час оборонних дій у населеному пункті Красногорівка Мар`їнської міської територіальної громади Покровського району Донецької області загинув. Із акту службового розслідування вбачається, що згідно з поясненнями командира 2 мотопіхотної роти військової частини [NUMBER] , старшого лейтенанта [PERSON] стало відомо, що в будівлі в межах населеного пункту Красногорівка Мар`їнської міської територіальної громади Покровського району, де ніс бойове чергування солдат [PERSON] ворог проводив штурмові дії. В ході бойового зіткнення його було важко поранено, пізніше повідомили, що він загинув від отриманих поранень. Згодом його тіло вдалося перенести до сусідньої будівлі, яку потім ворог закидав коктейлями Молотова. В будівлі почалася пожежа. На наступний день, після гасіння пожежі, залишки обгорілого тіла вдалося забрати та евакуювати. Аналогічні пояснення дав начальник медичної служби військової частини [NUMBER] , капітан медичної служби [PERSON] . Відповідно до витягу з журналу бойових дій військової частини [NUMBER] зазначено, що [INFO] близько 16.55 у межах населеного пункту Красногорівка Мар`їнської міської територіальної громади Покровського району, Донецької області, під час виконання бойового завдання, внаслідок штурмових дій противника на позиції ПВід «Огірок» зник безвісти солдат [PERSON] . За вказаними обставинами відкрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12024243000001893 від 07 червня 2024 року. З відповіді на звернення заявниці до Міністерства внутрішніх справ вбачається, що відділенням поліції № 1 Покровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 12024243000001893 за заявою [PERSON] за фактом зникнення безвісти військовослужбовця військової частини [NUMBER] ЗСУ [PERSON] . В ході досудового розслідування 06 червня 2024 року Новомосковським відділенням Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи проведено судово-медичне дослідження трупа № 543н/153 військовослужбовця, який може належати [PERSON] . Під час проведення експертизи встановлено, що зразки належать особі чоловічої статі, проте для остаточної ідентифікації тіла загиблого необхідно провести порівняльну судово молекулярно-генетичну експертизу. Однак провести таку експертизу неможливо, оскільки останки сильно пошкоджені вогнем. Через те, що останки її сина [PERSON] згоріли, його неможливо ідентифікувати, а тому неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.05.2025 року справа прийнята до розгляду та відкрито провадження. В судовому засіданні заявниця, її представник заявлені вимоги підтримали, просилизадоволити, суду пояснили, що встановлення даного факту необхідне для реєстрації смерті сина, а також оформлення відповідних виплат. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно з актом службового розслідування та поясненнями командира 2 мотопіхотної роти військової частини [NUMBER] , старшого лейтенанта [PERSON] стало відомо, що в будівлі, в межах населеного пункту Красногорівка Мар`їнської міської територіальної громади Покровського району, де ніс бойове чергування солдат [PERSON] , ворог проводив штурмові дії. В ході бойового зіткнення його було важко поранено, пізніше повідомили про його загибель від отриманих поранень. Згодом його тіло вдалося перенести до сусідньої будівлі, яку потім ворог закидав коктейлями Молотова. В будівлі виникла пожежа. На наступний день, після гасіння пожежі, залишки обгорілого тіла вдалося забрати та евакуювати. Аналогічні пояснення дав начальник медичної служби військової частини [NUMBER] капітан медичної служби [PERSON] . Відповідно до сповіщення сім`ї №5706, солдат [PERSON] , під час виконання обов`язків, пов`язаних із захистом Батьківщини, 02.06.2024 року поблизу населеного пункту Красногорівка, Покровського району, Донецької області, під час штурмових дій зник безвісті. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин, від 19.06.2024 року № 20240619-988, відомості про [PERSON] внесено до вказаного реєстру як зниклого безвісти на території бойових дій. По даному факту відкрито кримінальне провадження № 12024243000001893 від 7 червня 2024 року. Згідно з частинами третьою-четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком якої є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: -встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); -встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); -встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); -визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури є відмінними між собою та мають певні особливості. Щодо встановлення факту смерті на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України. Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша-друга статті 318 ЦПК України). Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 591/1461/19. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної факту смерті. Щодо оголошення особи померлою (стаття 46 ЦК України та статті 305-309 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до змісту статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. З огляду на викладене, виходячи зі змісту положень статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Надані заявником суду докази достовірно не підтверджують факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , що мав місце [INFO] в межах населеного пункту Красногорівка Мар`їнської міської територіальної громади Покровського району Донецької області в районі проведення воєнних (бойових) дій. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження вказаного факту заявницею суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви [PERSON] , заінтересовані особи Міністерство оборони України, Хмельницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, слід відмовити. Разом з тим суд зазначає, що з огляду на встановлені в цій справі обставини та наявність у заявниці вірогідного припущення про смерть її сина [PERSON] , заявниця не позбавлена можливості звернутися до суду в порядку встановленому законом, виходячи з наявної доказової бази.

Outcome: dismissed