Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

[PERSON] , яка в інтересах дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернулася до суду з даним позовом до відповідачки [PERSON] , який мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є матір`ю зазначених дітей, проте систематично не виконує своїх батьківських обов`язків, зокрема: не бере участі у вихованні та догляді за дітьми, не забезпечує їхні матеріальні потреби, не виявляє зацікавленості у фізичному, духовному та моральному розвитку дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу. Син позивачки, батько дітей, [PERSON] виконував військовий обов`язок у складі Збройних Сил України, обіймаючи посаду старшого стрільця-оператора стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини [NUMBER] . 25.11.2024 року, під час бойових дій у Запорізькій області, він зник безвісти. Це підтверджується офіційним сповіщенням № 27655 від 27.11.2024 року, наданим ТВО начальника [INFO] майора [PERSON] . Малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно проживають з позивачкою та її чоловіком - [PERSON] . Вони забезпечують їм належні умови проживання, виховання та розвитку. Зокрема, діти відвідують навчальні заклади, беруть участь у соціальному житті громади та отримують належну моральну та матеріальну підтримку від позивачки та її чоловіка. Це підтверджується довідкою релігійної громади " [INFO] " від 12.01.2025 \~ \~ \~ \~року, де зазначено їх регулярну участь у катехизацїї, що сприяє їх духовному та моральному розвитку, та довідкою ЖБК "Берізка" від 29.12.2024 р., яка підтверджує постійне проживання дітей разом з ними, що свідчить про їх стабільне та безпечне середовище проживання. Крім того, згідно з висновком лікаря-психіатра та керівника арт-терапії при монастирі Стрітення Господнього братів менших капуцинів Мукачівської Греко-Католицької Єпархії, діти регулярно відвідують арт-терапевтичні заняття, на які [PERSON] їх супроводжує. Матір дітей, [PERSON] систематично не виконує своїх батьківських обов`язків. Вона не бере участі у вихованні та догляді за дітьми, не забезпечує їхніх матеріальних потреб, не проявляє інтересу до їхнього фізичного, духовного та морального розвитку. На підставі Акту обстеження умов проживання від 10.02.2025 р., складеного працівниками служби у справах дітей Ужгородської міської ради, акту оцінки потреб сім`ї/особи від 10.02.2025 р. та висновку оцінки потреб сім`ї від 10.02.2025 р., складених працівниками Ужгородського міського центру соціальних служб департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом зі мною та моїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де створені всі належні умови для їх життя, розвитку, навчання та виховання. За письмовими свідченнями [PERSON] від 14.01.2025 р., [PERSON] від 14.01.2025 р., [PERSON] від 20.01.2025 року, [PERSON] від 23.01.2025 р. та [PERSON] від 23.01.2025 р., підтверджується, що зазначені малолітні діти постійно проживають з позивачкою та її чоловіком, тоді як їхня мати не бере участі в їхньому житті. Мати дітей [PERSON] , неодноразово потрапляла в поле зору правоохоронних органів по причині ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно дітей, що підтверджується копією постанови Ужгородського міськрайонного суду від 02.05.2023 року по справі № 308/5780/23 та відомостями з сайту судова влада по справам № 308/5780/23 та № 308/1621/25. Органом опіки та піклування неодноразово вживалися заходи щодо залучення матері до вирішення порушеного питання, а саме: проведено кілька профілактичних бесід щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків; матері неодноразово повідомлялося про засідання комісії з питань захисту прав дітей, однак вона жодного разу не з`явилася без поважних причин; здійснювалися телефонні дзвінки з метою налагодження комунікації, які залишилися без відповіді. Такі дії матері свідчать про її повне ухилення від виконання батьківських обов`язків та відсутність зацікавленості у вирішенні питання. Таким чином, органом опіки та піклування було встановлено, що [PERSON] протягом тривалого часу нехтує своїми обов`язками матері, а всі питання догляду, виховання та забезпечення життєдіяльності дітей лягають на плечі бабусі та дідуся. З огляду на наведені факти, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради дійшов висновку, що громадянка [PERSON] фактично усунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, що негативно впливає на дітей. Враховуючи її систематичне ухилення від виконання обов`язків щодо виховання, забезпечення, догляду та матеріального утримання дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним висновком Органу опіки та піклування від 24.02.2025 року № 192/17/01-19. Всі наведені обставини свідчать про те, що [PERSON] свідомо ухиляється від виховання дітей, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, матеріально їх не забезпечує. Враховуючи вищенаведене, позивачка просить суд позбавити батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , стосовно її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з гр. [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Представник органу опіки та піклування Ужгородської міської ради в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. При ухваленні рішення просить врахувати наданий ними висновок. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи вищенаведене, суд у відповідності до ст.ст. 211,223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є матір`ю зазначених дітей, проте систематично не виконує своїх батьківських обов`язків, зокрема: не бере участі у вихованні та догляді за дітьми, не забезпечує їхні матеріальні потреби, не виявляє зацікавленості у фізичному, духовному та моральному розвитку дітей, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків протягом тривалого часу. Батько дітей, [PERSON] , виконував військовий обов`язок у складі Збройних Сил України, обіймаючи посаду старшого стрільця-оператора стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини [NUMBER] . 25 листопада 2024 року під час бойових дій у Запорізькій області, в населеному пункті Прибере, він зник безвісти. Це підтверджується офіційним сповіщенням № 27655 від 27 листопада 2024 року, наданим ТВО начальника [INFO] майора [PERSON] . Малолітні діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно проживають з бабусею та дідусем по батьківській лінії - [PERSON] та [PERSON] , які забезпечили та забезпечують їм належні умови проживання, виховання та розвитку. Зокрема, вони відвідують навчальні заклади, беруть участь у соціальному житті громади та отримують належну моральну та матеріальну підтримку від бабусі та дідуся. Це підтверджується довідкою релігійної громади " [INFO] " від 12.01.2025 р., де зазначено їх регулярну участь у катехизації, що сприяє їх духовному та моральному розвитку, та довідкою ЖБК "Берізка" від 29.12.2024 р., яка підтверджує постійне проживання дітей за адресою бабусі та дідуся, що свідчить про їх стабільне та безпечне середовище проживання. Крім того, згідно з висновком лікаря-психіатра та керівника арт-терапії при монастирі Стрітення Господнього братів менших капуцинів Мукачівської Греко-Католицької Єпархії, діти регулярно відвідують арт-терапевтичні заняття, на які їх супроводжує бабуся. Під час занять вони висловлювали свою прихильність до бабусі та дідуся, які надають їм необхідну підтримку, у той час як про матір діти не згадували, що свідчить про її відсутність у їхньому житті. Матір дітей, [PERSON] , систематично не виконує своїх батьківських обов`язків. Вона не бере участі у вихованні та догляді за дітьми, не забезпечує їхніх матеріальних потреб, не проявляє інтересу до їхнього фізичного, духовного та морального розвитку. У зв`язку з цим опіку над дітьми фактично здійснюють бабуся та дідусь - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , бабуся дітей, неодноразово намагалася допомогти невістці виправитися і почати піклуватися про своїх дітей, проте [PERSON] проявляла повну байдужість до них. Вона не з`являлася на шкільні заходи, не цікавилася навчанням та здоров`ям дітей. Це є прямим порушенням прав дітей на належне батьківське піклування, що передбачено як національним законодавством, так і міжнародними нормами, зокрема, Конвенцією ООН про права дитини, яка наголошує, що кожна дитина має право на виховання у сімейному середовищі, захист і турботу з боку батьків. На підставі акту обстеження умов проживання від 10.02.2025 р., складеного працівниками служби у справах дітей Ужгородської міської ради, акту оцінки потреб сім`ї/особи від 10.02.2025 р. та висновку оцінки потреб сім`ї від 10.02.2025 р., складених працівниками Ужгородського міського центру соціальних служб департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживають разом із дідусем та бабусею [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де створені всі належні умови для їх життя, розвитку, навчання та виховання. За письмовими свідченнями [PERSON] від 14.01.2025 р., [PERSON] від 14.01.2025 р., [PERSON] від 23.01.2025 р. та [PERSON] від 23.01.2025 р., підтверджується, що зазначені малолітні діти постійно проживають із дідусем та бабусею, тоді як їхня мати не бере участі в їхньому житті. Органом опіки та піклування неодноразово вживалися заходи щодо залучення матері до вирішення порушеного питання, а саме: проведено кілька профілактичних бесід щодо неналежного виконання нею батьківських обов`язків; матері неодноразово повідомлялося про засідання комісії з питань захисту прав дітей, однак вона жодного разу не з`явилася без поважних причин; здійснювалися телефонні дзвінки з метою налагодження комунікації, які залишилися без відповіді. Такі дії матері свідчать про її повне ухилення від виконання батьківських обов`язків та відсутність зацікавленості у вирішенні питання. Всі викладені обставини підтверджуються наступними доказами: оригіналом висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] ; копією паспорта [PERSON] ; копією РНОКПП [PERSON] ; копією довідки про склад сім`ї від 29.12.2024 року № 259/1224; копією свідоцтва про шлюб від 26.02.2015 року; копією заяви позивача щодо надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав від 24.01.2024 року; копією знеособленої постанови Ужгородського міськрайонного суду від 02.05.2023 року по справі № 308/5780/23 з Єдиного реєстру судових рішень; відомостями з сайту судова влада по справі № 308/1621/25; відомостями з сайту судова влада по справі №308/5780/23; копією письмових свідчень [PERSON] від 14.01.2025 р.; копією письмових свідчень [PERSON] від 14.01.2025 р.; копією письмових свідчень [PERSON] від 20.01.2025 р.; копією письмових свідчень [PERSON] від 23.01.2025 р. копією письмових свідчень [PERSON] від 23.01.2025 р.; копією характеристики учениці 2-Г класу Ужгородського ліцею ім. В.С. Гренджі-Донського [PERSON] від 17.01.2025 року № 61; копією психолого-педагогічної характеристики учня 1-А класу Ужгородського ліцею ім. В.С. Гренджі-Донського [PERSON] від 17.01.2025 року № 59; копією психолого-педагогічної характеристики учня 4-Б класу Ужгородського ліцею ім. В.С. Гренджі-Донського [PERSON] від 17.01.2025 року № 60; копією характеристики вчительки музичного мистецтва Концівського ліцею Холмківської сільської ради [PERSON] від 22.01.2025 ; копією довідки ЖБК «Берізка» від 29.12.2024 року № 260/1224; копією довідки релігійної греко-католицької громади (парафії) [PERSON] від 12.01.2025 року №01-25 (II); висновком лікаря-психіатра та керівника арт-терапії при монастирі Стрітення Господнього братів менших капуцинів Мукачівської Греко-Католицької Єпархії від 13.01.2025 року; копією сповіщення сім`ї (близьких родичів) № 27655 від 27 листопада 2024 року, наданим ТВО начальника [INFO] майора [PERSON] ; копією Акту обстеження умов проживання від 10.02.2025 року; копією Акту оцінки потреб сім`ї/особи від 10.02.2025 року № 103, копією запрошення на засідання комісії від 06.02.2025 року № 133/17/01-19 та конверту з відміткою про повернення рекомендованого листа з запрошенням за закінченням терміну зберігання, копією свідоцтва про народження батька дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно статей 9,18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, а батьки в свою чергу несуть відповідальність для створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили, суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Ужгородської міської ради, останні вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З огляду на вказані вище встановлені судом фактичні обставини справи, суд вважає доведеним, що відповідачка не бажає виконувати свої батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей, не піклується про них, не забезпечує їх матеріально, і в подальшому не має наміру цього робити. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів, то слід зазначити наступне. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.182 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідачки. Аналізуючи в сукупності всі зібрані та досліджені судом обставини, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] на утримання її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову 12.03.2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи вищенаведені встановлені судом фактичні обставини справи, в інтересах майбутнього дітей, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення вцілому.

Outcome: approved