Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. Представник адвокат Гринчишин І.Я. в інтересах довірителя [PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області суду з позовом до АТ КБ «Приват Банк» та просить суд стягнути з АТ КБ «Приват Банк» на користь [PERSON] безпідставно списані кошти з карткового рахунку в розмірі 14\~000 гривень В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач в лютому 2024 року, у зв`язку з закінченням дії банківської картки для отримання нової звернулась до відділення АТ КБ «Приват Банк» в м. Галичі Івано-Франківської обл. Співробітник банку повідомила їй, що оскільки вона не отримує постійних виплат, може видати лише картку з відкритою кредитною лінією. Інформації щодо правил користування зазначеною карткою їй не було надано. Очікуючи, як внутрішньо переміщена особа, надходження у виді фінансової допомоги від благодійного фонду, перевіряючи стан рахунку через мобільний застосунок «Приват24» позивач виявила, що їй без її на те прохання встановлено кредитний ліміт в розмірі 14\~000 гривень. 04 квітня 2024 року близько 17 годин до [PERSON] зателефонувала невстановлена особа, який представився працівником АТ КБ «Приват Банк» Шульгою Віталієм, при цьому назвавши вигаданий тарифний номер працівника банку та 16 вірних цифр номеру її кредитної картки «Універсальна». Зазначив, що може скасувати встановлений ліміт, однак для цього необхідно перерахувати 14\~000 гривень на картку працівника АТ КБ «Приват Банк» Гриціва А.І. Не довіряючи повідомленій інформації вона у перервах між розмовами телефонувала на гарячу лінію АТ КБ «Приват Банк», однак після дзвінків їй телефонував [PERSON] та дорікав за недовіру. Після переведення суми у розмірі 14\~000 гривень на вказаний [PERSON] банківський рахунок, співрозмовник більше не виходив на зв`язок. Нею про вчинене кримінальне правопорушення повідомлено поліцію. Вважає, що з огляду на недосконалість сервісних систем відповідача та доступності для сторонніх осіб інформації, що становить банківську таємницю, відповідач винуватий у несанкціонованому знятті коштів з її карткового рахунку. В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Гринчишин І.Я. позов підтримав з підстав наведених у такому. Позивач додатково пояснила, що з метою погашення виниклої на її кредитному рахунку заборгованості та попередження нарахування банком відсотків нею внесені власні кошти. Відповідно, вибраний нею спосіб захисту віндикація є ефективним та належним способом захисту її прав. Представником відповідача адвокатом Рокецькою С.В. скеровано до суду відзив на позовну заяву, яким представник позов заперечила. Заперечуючи позов представник відповідача покликається на те, що списання коштів з рахунку позивача мала місце на підставі дистанційного розпорядження самого позивача з використання банківської програми «Приват24». Відтак, здійснене списання банком коштів не може вважатись безпідставним, оскільки виконано доручення контрагента. Просить в позові відмовити. Представник відповідача адвокат Рокецька С.В. в судовому засіданні позов заперечили з підстав, викладених у відзиві. Додатково зазначила, що кредитний ліміт за картковим рахунком позивача встановлений також на підставі дистанційного розпорядження самого позивача з використання банківської програми «Приват24». 2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Позивач [PERSON] є користувачем послуг ПАТ КБ «Приватбанк». 08 січня 2024 року між сторонами укладено Угоду в порядку реалізації якої [PERSON] відкрито гривневий рахунок. 04 квітня 2024 року з гривневого рахунку [PERSON] здійснено: о 18 год. 08 хв. переказ 100 гривень та о 18 год. 12 хв. переказ 13\~345 гривень на картку ПриватБанку через додаток Приват24 одержувач [PERSON] , що стверджується випискою по рахунку (а.с.66). Дані обставини визнаються також сторонами. 04 квітня 2024 року в проміжку 16 год. 54 хв. 26 с. - 16 год. 54 хв. 28 с. в межах гривневого рахунку [PERSON] здійснено встановлення нового кредитного ліміту в розмірі 14\~000 гривень (а.с. 89). 3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин. Відповідно до положень статті 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з пунктом 37.2 статті 37\~Закону України\~«Про платіжні\~системи та\~переказ коштів\~в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Відповідно до пунктів 1, 6, 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України №705 від 05 листопада 2014 року, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. У постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року № 6-71цс15 зазначено, що «відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року №223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Враховуючи встановлені обставини справи, зокрема те, що: -позивач [PERSON] надала з використанням банківської програми «Приват24» дистанційне розпорядження банку про перерахунок коштів; -на підставі розпорядження про перерахунок коштів та на виконання такого банком списано кошти з рахунку позивача, слід констатувати доведеність правомірність дій відповідача. Саме зазначені дії - розпорядження про перерахунок коштів (ініціатива позивача) та виконання такого розпорядження відповідачем перебувають у причинно-наслідковому зв`язку. Судом не встановлено факту здійснення банком недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, що є передумовою негайного відшкодовування платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлення залишку коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Факт встановлення кредитного ліміту, чи то з ініціативи споживача послуг, ініціативи банку чи у інший спосіб не перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками перерахуванням коштів. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про наявність передумов для відмови в позові. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, суд вважає виконаним свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Outcome: approved