Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , право власності на земельну ділянку та житловий будинок. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла дружина [PERSON] . Однак, в минулому році позивачу стало відомо, що [PERSON] ще 10.04.1982 року зробила заповіт на його дружину, її дочку - тоді ще [PERSON] , якій заповіла все своє майно. [INFO] у віці 84 років в с. Макалевичі, Радомишльського району Житомирської області [PERSON] померла. Спадщину після смерті [PERSON] , у відповідності до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року (що діяв на той час) - прийняла її дочка, відповідно дружина позивача - [PERSON] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме: доглядом за будинком, обробітком присадибної земельної ділянки, сплатою необхідних платежів та отриманням коштів за земельний пай. Крім того, спадщину після смерті [PERSON] , ніхто більше не приймав, до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи після смерті ніхто не звертався, спадкова справа не заведена. Таким чином, до складу спадкового майна, яке залишилося після смерті дружини позивача, увійшло майно, яке належало її покійній матері - [PERSON] , спадщину після смерті якої фактично прийняла [PERSON] , але за життя так і не оформила своїх спадкових прав на: цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та земельну частку (пай) розміром 3,22 в умовних кадастрових гектарах, що розташована за межами населеного пункту с. Макалевичі на території Вишевицької сільської ради Житомирського р-ну Житомирської області. Позивач подав заяву про прийняття спадщини до П`ятої київської державної нотаріальної контори, на підставі якої державним нотаріусом 03.02.2010 року було заведено спадкову справу за № 63/2010, до майна померлої дружини, [PERSON] . Частину майна він успадкував ще у 2010 році, отримавши відповідне свідоцтво про право на спадщину. Звернувшись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, у його видачі позивачу було відмовлено за відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач в судове засідання не з`явився та подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або, в разі відсутності наведених вище обставин - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Стаття 530 ЦК Української РСР передбачає, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Стаття 549 ЦК Української РСР визнає, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що [INFO] , померла [PERSON] , про що Відділом реєстрації смерті у м. Києві зроблено актовий запис №14385, що підтверджується виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06 серпня 2009 року. Згідно Свідоцтва про народження від 08.02.1954 року матір`ю « [PERSON] » є « [PERSON] » (свідоцтво на російській мові). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19 березня 1988 року вбачається, що 19 березня 1988 року між « [PERSON] » та « [PERSON] » було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині надано прізвище [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 79655148 від 08.01.2025 спадкова справа після смерті [PERSON] заведена під номером 63/2010. Згідно копії заповіту від 10 квітня 1982 року посвідченого секретарем Макалевицького виконавчого комітету Макалевицької сільської Ради народних депутатів Радомишльського району Житомирської області Кузеляк Н.М., [PERSON] заповіла все своє майно своїй доньці [PERSON] . На день смерті заповідача заповіт не відмінено та не перемінено. [PERSON] , померла [INFO] , про що Виконкомом Макалевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області зроблено актовий запис № 3, що підтверджується виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 березня 2001 року. З довідки виданої Виконавчим комітетом Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області за № 139 від 14.05.2024 року слідує, що [PERSON] яка померла [INFO] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Крім померлої в житловому будинку на день смерті та протягом шести місяців з дня її смерті ніхто не проживав та ніхто не був зареєстрований. Арештів та заборон за вказаним житловим будинком не рахується. Спадщину в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] згідно Цивільного Кодексу України 1963 року прийняла дочка [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом управління та доглядом за спадковим майном та обробітком земельної ділянки. З довідки виданої Виконавчим комітетом Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області за № 99 від 03.05.2024 року слідує, що за померлою гр. [PERSON] , яка померла [INFO] згідно запису в по господарській книзі рахується житловий будинок з надвірними будівлями в [ADDRESS] . З довідки виданої Виконавчим комітетом Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області за № 446 від 12.09.2024 року слідує, що на підставі документації по визначенню земель колективної власності та виготовленого державного акта на право приватної власності на землю та відповідно проведених розрахунків встановлено, що кожному члену належить право на земельну частку (пай) на землю, що перебуває у колективній власності КСП «Тетерів» у розмірі 3,22 умовних кадастрових гектарів. З виписки виданої Виконавчим комітетом Вишевицької сільської ради Житомирського району Житомирської області за № 247 від 14.05.2024 року слідує, що згідно копії і уточнених списків громадян - членів КСІІ "Тетерів" с. Макалевичі Житомирського (Радомишльського) району Житомирської області № 105 гр. [PERSON] . З витягу зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 79045021 від 06.11.2024 року спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилася. Згідно довідки виданої КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради за № 260 від 06.05.2024 року, про наявність (відсутність) зареєстрованого майна слідує, що згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи № 7524 станом на 31.12.2012 року за адресою: [ADDRESS] , право власності на нерухоме майно не зареєстровано. Згідно Технічного паспорту на будинок садибного типу виготовлений станом на 23 квітня 2024 рік, який виданий КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради інвентаризаційна справа №7524, вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , має загальну площу 31,6 кв., приміщення кухня площею 16,0 кв. м., приміщення житлова кімната площу 15,6 кв.. Постановою державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори за №2143/02-31 від 08 серпня 2024 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок [ADDRESS] належний померлій [INFO] [PERSON] . Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивачу на будинок та земельну ділянку, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved