Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Сусли І.М., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2023 року. Від шлюбу дітей не мають. Поряд з тим, зазначив, що сімейне життя між ними поступово почало погіршуватись, виникли непорозуміння та суперечки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Разом не проживають з лютого 2024 року. Впродовж цього часу, ні він, ні відповідачка не намагалися їх відновити. Фактично сім`я перестала існувати. А тому, вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки це суперечить його інтересам, у зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати, при цьому термін для примирення не надавати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. 04 лютого 2025 року відповідачка подала до суду заяву, в якій просила надати сторонам строк для примирення на термін 6 місяців. При цьому, подана нею до суду заява підписана особою на прізвище [PERSON] . Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 11 лютого 2025 року провадження у справі зупинено, надано сторонам строк для примирення три місяці. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 16 квітня 2025 року провадження у справі поновлено. На момент розгляду справи судом сторонами будь-яких заяв, клопотань до суду подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 25 лютого 2023 року Кам`янець Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 25 лютого 2023 року у Кам`янець Подільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено актовий запис № 135. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині [PERSON] . Від шлюбу подружжя дітей не має. З даних паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого 04.05.2023 органом 6112 слідує, що такий виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] . А отже, після укладення шлюбу, та на момент звернення позивача до суду з даним позовом відповідач має прізвище, присоєне їй після укладення такого, а саме [PERSON] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі з лютого 2024 року разом не проживають, а у наданий судом строк сторони примирення не досягли. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved