Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що 09.03.2019 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Батько дитини добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому просить суд стягути з [PERSON] , аліменти на утримання дитини дітей в розмірі частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В свою чергу, [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третя особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька, позов мотивував тим, що у нього виникли сумніви, що він є батьком [PERSON] , [INFO] . [PERSON] в зустрічній позовній заяві зазначає, що [PERSON] народився в зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] . Встановити чи дійсно він є батьком дитини можливо тільки після проведення судово-генетичної експертизи. В даному позові [PERSON] просить суд прийняти зустрічну позовну заяву та виключити відомості про [PERSON] як батька дитини, з актового запису № 1475 від 01.12.2021 року, складеного 01.12.2021 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про народження дини - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 05.11.2024 року об`єднано в одне провадження зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька із позовом про стягнення аліментів. 12.12.2024 року судом задоволено клопотання відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) [PERSON] про призначення молекулярно-генетичної експертизи та провадження у справі - зупинено. 13.03.2025 року до суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/111-24/75200-БД, згідно якого [PERSON] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] . Ймовірність даної події становить 99.99999999%. 24.03.2025 року провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання на 17.04.2025 року. 17.04.2025 року підготовче судове засідання відкладено на 01.05.2025 року. Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом в підготовчому судовому засіданні просила зустрічний позов залишити без розгляду, первісні позовні вимоги визнала повністю. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позицію сторін вважає, що первісний позов підлягає до задоволення, зустрічний позов слід залишити без розгляду. Судом встановлено, що 09.03.2019 року сторони зареєстрували шлюб, який зареєстровано Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 8). Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що стверджено копією Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9), який проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Оскільки у [PERSON] виникли сумніви стосовно свого батьківства щодо [PERSON] , ним подано зустрічний позов, яким просив проси виключити відомості про [PERSON] як батька дитини, з актового запису № 1475 від 01.12.2021 року, складеного 01.12.2021 року Білоцерківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про народження дини - [PERSON] , [INFO] . 13.03.2025 року до суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/111-24/75200-БД, згідно якого [PERSON] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] . Ймовірність даної події становить 99.99999999%. 01.05.2025 року від представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом, надійшла заява про залишення зустрічного позову без розгляду. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. За змістом положень статті 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з нормами ч.4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Сімейні правовідносини виникають на підставі кровного споріднення (родинних зв`язків), шлюбу чи усиновлення тоді, коли ці види правовідносин підпадають під сферу дії сімейного права. Тому родинність є підставою виникнення сімейних правовідносин лише тоді, коли з нею безпосередньо пов`язане сімейним законодавством настання певних правових наслідків. У Сімейному кодексі України відсутнє визначення кровного споріднення (родинності). В юридичній науці родинність розглядається як родинні зв`язки між людьми, що ґрунтуються на походженні однієї особи від іншої чи кількох осіб від спільного пращура; кровний зв`язок осіб, що походять один від одного чи від спільного пращура. Юридичного значення кровне споріднення набуває лише у випадках, прямо передбачених законом. Так, встановлення родинних зв`язків між дитиною і батьками здійснюється шляхом вчинення про це запису в свідоцтво про народження дитини. Відповідно до статті 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття (стаття 136 СК України). Передумовою звернення до суду в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення молекулярно-генетичної експертизи. Приймаючи до уваги вказані норми головним у даній справі є доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, та дитиною, яке може бути підтверджено висновком експертизи. Згідно Висновку експерта від 25.02.2025 № СЕ-19/111-24/75200-БД Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України: « [PERSON] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] . Ймовірність даної події становить 99.99%». Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні письмовим доказам, що містяться в матеріалах справи, та Висновок експерта суд прийшов до висновку, що первісний позов слід задовольнити, виходячи із тих міркувань, що непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини є право на утримання батьками до досягнення нею повноліття. Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов`язок передбачено i в ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності до ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи матеріальне становище, стан здоров`я відповідача, суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову та заява про залишення зустрічного позову без розгляду не суперечить закону, не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача за первісним позовом про стягнення аліментів базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити, а зустрічний позов відповідача залишити без розгляду. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved