Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за допомогою електронної системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 35000,15 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07 березня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір №4451326 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями. Укладання договору було здійснене сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний за стосунок «Credit7». Таким чином було укладено Договір про надання кредиту №4451326 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.2 Договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у розмірі 3500,00 грн, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк кредиту 360 днів, з 07 березня 2024 року по 01 березня 2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, п. 1.3 Договору. Пунктом 1.4.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5 % в день та застосовується в межах строку, вказаного в п. 1.3 Договору. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику грошові кошти. Згідно із документом від надавача платіжних послуг ТОВ «Пейтек Україна», позичальнику на його особисту банківську карту [NUMBER] , яку відповідачем особисто вказано під час укладання Договору, при оформленні договору, було перераховано 3500,00 грн. В подальшому, відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих за строк користування кредитом, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 25 жовтня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА », як фактором, було укладено Договір факторингу №25/10/2024, згідно з умовами якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «ФІНТРАНС УКРАЇНА» права грошової вимоги за Кредитним договором. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25 листопада 2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Заборгованість відповідача по Кредитному договору № 4451326 від 07 березня 2024 року перед ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАНС КАПІТАЛ» не сплачена і складає 35000,15 грн., з якої 3500,00 грн. - сума заборгованість з тіла кредиту, 20387,65 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, та 11112,50 грн. - нарахованих позивачем процентів за 127 календарних дні. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Відповідно до Додатку 1 до Договору факторингу №25/10/2024 від 25 жовтня 2024 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 3500,00 сума заборгованості за основною сумою боргу, 20387,56 грн заборгованість за відсотками, 1750 грн заборгованість за пенею штрафами.\~ В зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №4451326 від 07 березня 2024 року в розмірі 35000,15 грн, з яких: 3500,00 грн сума заборгованості за основним боргом; 20387,65 грн - сума заборгованості за відсотками нарахованих первісним кредитором, 11112,50 грн сума заборгованості за процентами нарахованих за 127 календарних днів позивачем та судові витрати по справі, а саме 2422,40 сплаченого судового збору, а також 10000,00 грн витрати на правову допомогу. Ухвалою суду від 03 квітня 2025 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте, при звернені до суду з позовом просив розгляд справи проводити в його відсутності, не заперечує щодо постановленням заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подавала. Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, ухвалою суду від 14 травня 2025 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши подані докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 07 березня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем [PERSON] укладено Договір №4451326 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний відповідачем електронним підписом 81954. Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору, укладання цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний застосунок. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, що є електронним підписом споживача та направлений товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно п.1.2 вказаного Договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором, сума кредиту складає 3500,00 грн. Згідно п.1.3 вказаного Договору, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору. Відповідно до п.1.4.1. зазначеного Договору, тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, встановленого в п.1.3 цього договору. Відповідно до п.1.5 зазначеного Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: п.1.5.2 - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 99923,40% річних. Згідно п.1.6 вказаного Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: п.1.6.1 - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 35000,00 грн. Відповідно до п.2.1 зазначеного Договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок споживача за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] . Згідно п.2.2 вказаного Договору, сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 07.03.2024 року або 08.03.2024 року. Відповідно до п.2.4 зазначеного Договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.2.1 договору. Згідно п.3.1 вказаного Договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Відповідно до п.3.2 зазначеного Договору, до періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту. У випадку якщо день надання та день повернення кредиту співпадають, нарахування процентів здійснюється за один день. Згідно п.4.1 вказаного Договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п.п.4.3 договору. Відповідно до п.9.3 зазначеного Договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Також, 07 березня 2025 року відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 57584 підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» коштів у позику. На виконання ухвали суду від 02 квітня 2025 року АТ «Державний ощадний банк України» надав підтвердження щодо зарахування коштів у сумі 3500,00 грн по банківському рахунку [NUMBER] , до якого емітовано банківську платіжну карту № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , в установі АТ «Ощадбанк» (платіжна інструкція від 08.03.2024 року №1528705263223. 21 лютого 2022 року між ТОВ «ПАЙТЕК Україна» та ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» укладено договір про організацію переказу грошових коштів №210221-1. За цим договором фінансова компанія за дорученням клієнта на підставі окремо укладеного кредитного договору між клієнтом та споживачем, за допомогою сервісу фінансової компанії здійснює переказ коштів в національній валюті України з метою видачі кредитів (п. 1.1. договору). Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору та ТОВ «ЛІНЕРУА УКРАЇНА» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ грошових коштів відповідачу [PERSON] на її картковий рахунок. 25 жовтня 2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №25-10/2024 за умовами якого первісний кредитор на умовах платності відступив для Товариства права вимоги відповідно до Реєстру Боржників, який є невід`ємною частиною договору, а Товариство прийняло їх та оплатило, що підтверджується даними вказаного договору факторингу, актів прийому-передачі реєстру боржників від 25.10.2024. Відповідно до умов договору факторингу між позивачем та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» від 25 жовтня 2024 року Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. За даними Витягу з Реєстру Боржників Додаток №1 до договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 4451326 в загальному розмірі 25637,65 грн, зокрема: 3500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 20387,65 грн заборгованість за відсотками, 1750 грн заборгованість за пенею, штрафами. Первісним кредитором повідомлено боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами шляхом розміщення в особистих кабінетах боржників відповідної інформації та надіслання текстового повідомлення на зазначений в анкеті боржника телефонний номер; так боржник за кредитним договором № 4451326 повідомлений про зміну кредитора на телефонний номер [NUMBER] , повідомлення від 28.10.2024 року. Рішенням № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25 листопада 2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Відповідно до даних розрахунку заборгованості, виданого первісним кредитором, заборгованість відповідача за договором № 4451326 від 07 березня 2024 року станом на 25 жовтня 2024року складається: 3500,00 грн заборгованості за основним боргом, 20387,65 грн заборгованості за процентами, які нараховувались з 07 березня 2024 року по 25 жовтня 2024 року та 1750,00 грн штрафні санкції. Як вбачається з даних розрахунку заборгованості ТОВ «ФК`ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за Договором №4451326 про надання споживчого кредиту від 07 березня 2024 року, за період 26 жовтня 2024 по 01 березня 2025 року (за 127 днів) Товариством також нараховано проценти за користування відповідачем кредитними коштами у сумі 11112,50 грн. За умовами договору №4451326 п. 6.4. первісним кредитором було нараховано також штрафні санкції в розмірі 1750,00 грн, однак враховуючи норми чинного законодавства позивач вважає, що не підлягають стягненню з відповідача штрафні санкції в зазначеному розмірі. Як вбачається з розрахунків заборгованості за договором №4451326 від 07 березня 2024 року станом на 01 березня 2025 року заборгованість відповідача за вказаним договором не погашена, залишок заборгованості становить 35000,15 грн, з яких заборгованість за основним боргом 3500,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 20387,65 грн., заборгованість за процентами за 127 календарних днів 11112,50 грн. Доказів погашення відповідачем [PERSON] вищевказаної заборгованості за договором як позивачу, так і первісному кредитору, матеріали справи не містять. Так, відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.12 ЦПК України). У відповідності до вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Із матеріалів справи встановлено, що кредитний договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», тому, враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що договір, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму, а відтак вважається таким, що укладений у письмовій формі у відповідності до ст.ст. 205, 207 ЦК України. Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. Статтею 629 ЦК України зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановленому в договорі. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ч. 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі №569/8962/16-ц. Судом встановлено,\~що в\~порушення умов укладеного кредитного договору №4451326 а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором в установлений строк не виконала ні первісному, ні новому кредитору, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами перед позивачем ТОВ «Фінансова компанія\~«ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», який набув права грошової вимоги за вказаним договором. Щодо розміру заборгованості за кредитним договором, яка підлягає до стягнення із відповідача [PERSON] суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що [PERSON] , уклавши договір №4451326 про надання споживчого кредиту від 07 березня 2024 року із ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», право вимоги за якими перейшло до позивача ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість за тілом кредиту 3500,00 грн та відсотками. В даному випадку позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором про надання споживчого кредиту №4451326 від 07 березня 2024 року у розмірі 35000,15 грн., з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; заборгованість за нарахованими процентами за період з 07.03.2024 по 25.10.2024 - 20387,65 грн., заборгованість за процентами нарахованих позивачем за період 26.10.2024 по 01.03.2025 11112,50 грн. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що нарахування процентів здійснювалось як первісним кредитором так і позивачем за 127 днів по 01 березня 2025 включно, при цьому застосовувалась процентна ставка 2,5 % за кожен день користування кредитом. Разом з тим, суд не бере до уваги надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитним договором №4451326 від 07 березня 2024 року в частині нарахування процентів за користування кредитом з огляду на наступне. Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін. Свобода договору не є абсолютною (необмеженою), вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування». Так, Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав законної сили 24 грудня 2023 року, внесено зміни до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та доповнено її частиною 5, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказаним Законом України № 3498-IX від 22 листопада 2023 року Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17, в якому передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів -2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Таким чином, нормами Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що при укладенні договорів про споживчий кредит максимальна денна процентна ставка 2,5% застосовується до 22 квітня 2024 року, 1,5% - до 20 серпня 2024 року, а з 21 серпня 2024 діє процентна ставка 1%. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що розрахунок заборгованості по відсотках за користування кредитом становить 17167,50 грн та складається з: 4112,50 грн - відсотки за період з 07 березня 2024 по 22 квітня 2024 (3500 грн тіло кредиту х 2,5 % х 47 дні), 6300,00 грн - відсотки за період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 (3500 грн тіло кредиту х 1,5 % х 120 днів), 6755,00 грн відсотки за період з 21 серпня 2024 року по 01 березня 2025 року (3500 грн тіло кредиту х 1,0 % х 193 днів). Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 20667,50 грн, з яких: 3500,00 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 17167,50 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Відповідачем не спростовано наявність укладеного кредитного договору, як і не надано доказів погашення кредиту в строки, визначені договором, а тому суд приходить до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №4451326 про надання споживчого кредиту від 07 березня 2024 року в розмірі 20667,50 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1430,43 грн пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 59,05 %). Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ч.1 п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи та входять до складу судових витрат. Згідно договору про надання правової допомоги від 10 грудня 2023 правову допомогу позивачу ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у справі надає адвокат Столітній Михайло Миколайович. Представником позивача подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., а саме, надано договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, заявку №7338 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року. Зазначені послуги підлягають оплаті позивачем на підставі рахунку на оплату № 7338-21/03-2025 від 21 березня 2025 року. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, беручи до уваги складність справи та обсяг виконаних робіт, характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, оцінивши надані докази щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне обмежити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу до 3000 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial