Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Радивилівського районного суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Радивилівський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про встановлення батьківська та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних про батька. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2012 року по 2014 рік, вона з відповідачем [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від цивільного шлюбу в сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , запис про батька буз зроблений з слів позивачки, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З відповідачем разом не проживають з 2014 року, дочка проживає разом з позивачкою. Відповідач не приїздить до дочки та не надає матеріальної допомоги на її утримання. На підставі вказаного просить встановити факт батьківства [PERSON] щодо дочки [PERSON] , внести зміни до актового запису про народження [PERSON] №124 від 04.012.2014 року, складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області, зазначивши в графі відомості про батька « [PERSON] [INFO] », громадянин України». Ухвалою суду від 25.07.2022 року дану цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 27.10.2022 року у даній справі було призначено судову молекулярно - генетичну експертизу, проведення якої доручено Волинському науково - дослідному експертно - криміналістичному центру МВС України. Зупинено провадження у справі на час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, яке відновлено ухвалою суду від 22.03.2023 року у зв`язку із поверненням справи без проведення експертизи через неявку відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 13.06.2023 року провадження у справі було зупинено, оскільки відповідач [PERSON] перебував у складі Збройних Сил України. Ухвалою суду від 18.11.2024р. провадженні було поновлено у зв`язку із звільненням відповідача [PERSON] з військової служби. Ухвалою суду від 20.01.2025 року у даній справі було призначено судову молекулярно - генетичну експертизу, проведення якої було доручено експертам Рівненського науково - експертно - криміналістичному центру МВС України. Зупинено провадження у справі на час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, яке відновлено ухвалою суду від 23.04.2025 року. Позивач у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала, просила ухвалити рішення у підготовчому засіданні. Відповідач у судовому засіданні, вказав, що визнає позовні вимоги, не заперечує щодо їх задоволення. Представник Радивилівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дубенському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов таких висновків. Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У судовому засіданні встановлено, що з 2012 року по 2014 рік позивач [PERSON] перебувала у цивільному шлюбі з [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 04.12.2014 року, остання народилась [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області складено актовий запис №124. У графі «мати» зазначено « [PERSON] », у графі «батько» - « [PERSON] ». Запис про батька зроблена відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З метою встановлення батьківства судом 20.01.2025 року було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: - Чи є [PERSON] , [INFO] біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] .? Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи медико-генетичного центру Рівненського науково - дослідного експертно - криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ №СЕ - 19/118-25/17778- БД від 08.04.2025 року ймовірність того, що [PERSON] [INFO] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , [INFO] складає 99,999999%. Статтею 51 Конституції України, ч. 2, 3 ст.5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною 1 ст. 126 СК України встановлено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Частиною 1 ст. 135 ЦПК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) Згідно із ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до вимог ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Наказом Мінюсту України від 12 січня 2011 року №96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14 січня 2011 року за №55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п. 1.7 яких зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до п. 2.13.1 Правил, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Враховуючи викладене, зокрема те, що відповідач позов визнав, проведеною експертизою встановлено ймовірність батьківства [PERSON] відносно [PERSON] 99,9999%, підстав сумніватися у достовірності даних експертизи немає, на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачені нею: 992,40 грн. - судового збору; 15 993,43 грн. - витрат на оплату проведення молекулярно-генетичної експертизи, згідно квитанції №81 від 02.04.2025 року, 159 грн. комісія банку за оплату експертизи, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки 0.0.4285312587.2 від 02.04.2025 року, 700 грн.. - витрати на проїзд позивача та доньки до експертної установи, що підтверджені відповідними проїзними документами. Загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача складає 17 845,76 грн.

Outcome: approved