Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

[PERSON] у своєму позові, поданому до суду її представником адвокатом Гінгуляком Ю.В., посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 01.10.2020 року, зареєстрованому Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за актовим записом за №1191. Від даного шлюбу [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Більше року як вони припинили шлюбні відносини та з квітня 2024 року спільне проживання. Сім`я розпалася по тій причині, що вона з відповідачем не знайшли взаєморозуміння, втратили повагу одне до одного, так як у них різні погляди на сімейне життя. Подальше їхнє спільне життя, як подружжя неможливе. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. 23.12.2024 року представником позивача [PERSON] адвокатом Кривов`яз О.В. через систему «Електронний суд» направлено до суду відзив на позовну заяву, в якому просить з підстав зазначених у ньому відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] у повному обсязі. 16.01.2025 року представником позивача [PERSON] адвокатом Гінгуляком Ю.В. через систему «Електронний суд» направлено суду відповідь на відзив. 23.01.2025 року ухвалою Сокирянського районного суду сторонам надавався двохмісячний строк для примирення, у зв`язку з чим провадження по справі було зупинено до 23.03.2025 року. 24.03.2025 року у зв`язку з тим, що минув строк для примирення і будь-яких відомостей про їх примирення сторонами суду не надано, провадження по справі поновлено та призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Гінгуляк Ю.В. у судовому засіданні посилаючись на\~обставини викладені\~в позовній\~заяві та\~у відповіді\~на відзив,заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвати, оскільки за наданий судом строк для примирення відповідач не вжив жодних дій для збереження сім`ї. Позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та понесені судові витрати по даній справі стягнути на її користь з відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Кривов`яз О.В. у судовому засіданні пояснила, що відповідач заявлені до нього позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнає, а тому вони просять відмовити [PERSON] у задоволенні її позову, оскільки шлюб відповідача з позивачем має бути збереженим, так як у них є спільна малолітня дитина. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01.10.2020 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за актовим записом за №1191, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01.10.2020 року. Від шлюбу у сторін є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.09.2021 року. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При цьому, слід зазначити, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами по справі припинені, разом не проживають, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам їхньої дитини, у зв`язку з чим вона наполягає на розірванні шлюбу. Таким чином, суд вважає встановленим, що шлюб між сторонами по справі необхідно припинити шляхом його розірвання, оскільки це відповідатиме волі позивачки. Враховуючи, що позивачка не бажає миритися з відповідачем, примирення між ними до цього часу не відбулося, суд не може примусити її зберегти шлюб, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно ч.1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог,\~тому судовий\~збір підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивачки\~у повному\~розмірі,\~а саме\~у сумі 1211,20 грн. На підставі ст. 24, 110-112 СК України та

Outcome: approved