Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до Щорського районного\~суду Чернігівської\~області із позовом до АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про визнання виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за № 8720, що вчинений 27.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, за яким з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернуто стягнення загальної заборгованості в сумі 15973,95 грн. Наказом голови Щорського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року № 14 «Про здійснення організаційних заходів у зв`язку зі зміною найменування суду» встановлено вважати офіційним найменуванням суду - Сновський районний суд Чернігівської області, з дня державної реєстрації відповідних змін в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Внести зміни до відомостей про суд (в частині найменування юридичної особи), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у порядку, визначеному законодавством. Позовні вимоги мотивовано тим, що 27.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем було винесено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 8720 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» за період 05.12.2020 року по 05.12.2021 року загальної заборгованості в сумі 15973,95 грн. Виконавчий напис було пред`явлено до примусового виконання та 04.08.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. було відкрито виконавче провадження № 69555646. Однак, позивач вважає, що заборгованість не є безспірною, процедуру стягнення боргу дотримано не було, законних підстав для можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі не існувало, а тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Позивач у судове засідання не з`явився, у позові просив справу розглянути без його та представника участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 21.03.2025 року від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій визнав позовні вимоги, просив справу розглянути без участі представника банку та приєднати витребувані докази. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Коваль В.О. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Як вбачається з позицій Верховного Суду, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб тому є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в наслідок чого визнання відповідачем позову слід прийняти і задовольнити позов. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, враховуючи вищенаведене, вважає за можливе обмежитися у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження обставин справи. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. За загальним правилом визначеним ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. № 3425-XII (далі Закон № 3425) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. У відповідності до ст. 39 Закону № 3425 порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Порядок вчинення нотаріальних дій консульськими установами встановлюється цим Законом, Консульським статутом України та іншими актами законодавства України. За змістом п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону № 3425 вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Згідно ст. 87 Закону 3425 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Оскільки у судовому порядку визнано незаконною та нечинною постанову КМ України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 р. № 662, в частині доповнення переліку новим розділом, на який здійснено посилання нотаріуса у виконавчому написі, суд зауважує, що стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису за кредитним договором, що не посвідчений нотаріально, не відповідає положенням законодавства. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц. Враховуючи наведене та визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов у повному обсязі, а позивача звільнений від сплати судового збору у цій справі, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved