Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Адвокат Мігалі І.В., що діє в інтересах [PERSON] , звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Крец Марина Юріївна, про скасування реєстрації права власності та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12.02.1985. За період перебування у шлюбі у сторін народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Згідно договору купівлі-продажу від 29.11.1979 року [PERSON] купив від свого батька [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . [INFO] чоловік позивачки помер, що стверджується свідоцтвом про смерть, видане виконавчим комітетом Солотвинської селищної ради 10.11.2020 року. Позивач як спадкоємець першої черги прийняла спадщину, яка залишилася після смерті чоловіка, оскільки проживала із останнім за однією адресою до моменту смерті, але спадщину не оформила. У квітні 2024 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадщина за померлим [PERSON] була відкрита за заявою позивача, що стверджується витягом про реєстрації у Спадковому реєстрі від 29.04.2024. [PERSON] та [PERSON] (які являються дітьми померлого [PERSON] ) із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса після смерті батька не зверталися, також не являлися неповнолітніми на час відкриття спадщини (обов`язкової частки у спадщини в них не було). Позивач отримавши від нотаріуса довідки, що вона являється спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка подала до державного реєстратора договір купівлі-продажу від 29.11.1979 на житловий будинок [ADDRESS] для реєстрації останнього у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, у реєстрації договору Позивачу було відмовлено оскільки право власності на вказаний будинок вже було зареєстроване. Як вбачається з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.05.2024 житловий будинок за [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.04.2024, видане приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. Реєстрація права власності на житловий будинок ( [ADDRESS] ) була здійснена на підставі виписки з по-господарської книги № 128 від 21.12.2023. Згідно вказаної виписки [PERSON] (яка проживає по [ADDRESS] являється забудовником житлового будинку по [ADDRESS] . На підставі цієї виписки державним реєстратором відділу «ЦНАП» Солотвинської селищної ради Йовдій Ю.Ю. здійснено реєстрацію за померлою [PERSON] (яка являється мамою [PERSON] ) та в подальшому відповідачкою [PERSON] отримано у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом. Реєстрація права власності на житловий будинок на відповідача [PERSON] , що на даний момент існує у державному реєстрі прав порушує право позивача як спадкоємця оформити спадщину на майно, яке залишилося після смерті чоловіка. Будинок по [ADDRESS] Водяне належав [PERSON] , а не його мамі [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.11.1979. [PERSON] та [PERSON] належав житловий будинок по [ADDRESS] , що підтверджується рішенням № 5/21 від 14.03.1980 та № 74 від 27.03.1980. Враховуючи наведене, представник позивача просила скасувати запис 54582754 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речових прав на житловий будинок по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2877838521080; визнати недійсним в цілому свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 03.04.2024 приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю., серія та номер 3859 на ім`я [PERSON] ; стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Відповідач [PERSON] 29.08.2024 року через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, який обгрунтовано наступним. Позивачка [PERSON] є її рідною матір`ю, яка просить про скасування реєстрації права власності та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, конкретно на житловий будинок по [ADDRESS] . Тобто позивач просить скасувати реєстрацію права власності, оскільки нібито цей житловий будинок не належав на праві власності бабусі відповідачки - [PERSON] , за якою відповідачка оформила спадщину, як її рідна онука. Відповідач в свою чергу вважає договір купівлі-продажу від 29.11.1979 року на житловий будинок фіктивним та таким, що уклався формально між сторонами без настання наслідків. Вважає, що її матір, позивачка [PERSON] ні якого відношення до житлового будинку [ADDRESS] не має, оскільки вона не є прямим родичом дідуся та бабусі відповідачки, тобто батьків свого чоловіка. Відповідач рахує, що діяла у рамках закону і оформила право власності на вищезазначений житловий будинок та свідоцтво на спадщину у відповідності до вимог законодавства, і ці документи не мають бути скасовані, а вимоги адвоката в інтересах позивачки не підлягають до задоволення. Разом з тим, від відповідача [PERSON] 25.10.2024 надійшла зустрічна позовна заява, яка обгрунтована наступним. Позов [PERSON] грунтується на наявності договору купівлі-продажу від 29.11.1979р., згідно якого [PERSON] нібито купив від свого батька [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , відтак набув права власності на зазначений будинок, а тому позивачка має право на спадкування будинку як спадкоємниця першої черги після смерті свого чоловіка [PERSON] . Відповідач аважає вказаний договір купівлі-продажу таким, що підлягає визнанню недійсним. Наявними у матеріалах справи доказами встановлено і достовірно підтверджено, що вказаний житловий будинок [ADDRESS] був побудуваний [PERSON] та [PERSON] , тобто є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до записів у погосподарській книзі №6 Середньоводянської сільської ради щодо житлового будинку [ADDRESS] , [PERSON] зазначений головою зазначеного дворогосподарства, [PERSON] дружина, [PERSON] син. Поряд з цим, письмова згода [PERSON] на продаж її чоловіком [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] була відсутня, хоча статтею 23 КпШС УРСР передбачено, що майно, нажите за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. У зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] від 29.11.1979р. був укладений без письмової згоди співвласника спільної сумісної власності [PERSON] , зазначений договір є таким, що не відповідає вимогам закону, а саме вимогам статей 22,23 КПШС УРСР. Крім цього, зазначає, що договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] був укладений фіктивно, без наміру створення юридичних наслідків, що ним були передбачені. Відповідно до записів у погосподарських книгах Середньоводянської сільської ради, житловий будинок [ADDRESS] , був зареєстрований за головою зазначеного дворогосподарства [PERSON] , як до моменту укладення договору від 29.11.1979р., так і після цього. У тому випадку, якби у дійсності відбувся перехід права власності на житловий будинок до [PERSON] , у відомостях погосподарського обліку відбулися б відповідні зміни. А оскільки такі зміни не були проведені, це прямо вказує про фіктивність договору та відсутність наслідків, які ним були обумовлені. Після укладення договору купівлі-продажу від 29.11.1979р. [PERSON] разом з дружиною [PERSON] продовжували проживати у будинку, нікуди не виїжджали, і будинок своєму синові [PERSON] не передавали. Відповідно до ст.227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Проте, договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] у встановленому на той час порядку зареєстрований не був. Договір купівлі-продажу від 29.11.1979р. також є фіктивним договором з тих підстав, що уклався формально між сторонами без настання наслідків, а для того щоб отримати дозвіл на будівництво нового житлового будинку, який призначався для проживання батька відповідачки [PERSON] . Для того, щоб отримати дозвіл на будівництво нового житлового будинку і було вирішено укласти між [PERSON] та [PERSON] фіктивний договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] . Після того, дідусь та бабуся отримали дозвіл на будівництво нового житлового будинку у 1980 році, як мешканці по [ADDRESS] на земельній ділянці по [ADDRESS] жовтня без вказання номера, рядом із будинком [ADDRESS] , тобто на своїй ділянці. Новий будинок побудував батько відповідачки [PERSON] разом зі своїми батьками, дідусем та бабусею відповідачки. Відповідачка зазначає, що цей новий будинок будувався саме для її батька, а не для дідуся та бабусі. Матір відповідачки, позивачка [PERSON] уклала шлюб з батьком відповідачки тільки у 1985 році, і стала проживати тільки у новому житловому будинку разом з чоловіком, де проживає по теперішній час. Відповідачка зазначає, що договором купівлі-продажу житлового будинку від 29.11.1979 р. порушується її законне право на спадкування житлового будинку [ADDRESS] Водяне після смерті бабусі [PERSON] , якого вона набула у встановленому законом порядку, оскільки позивачка [PERSON] , використовуючи наявність договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.11.1979 р., бажає у незаконний спосіб позбавити її такого права. На підставі викладеного відповідачка просила зустрічну позовну заяву прийняти до спільного розгляду з первісним позовом, визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 29.11.1979 р., укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений секретарем виконавчого комітету Середньоводянської сільської ради, зареєстрований в Книзі для запису нотаріальних дій за №179, згідно з яким [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок, розташований по [ADDRESS] .Судові витрати покласти на відповідачів. Представник відповідача за зустрічним позовом, адвокат Мігалі І.В. 04.11.2024 року подала до суду відзив на позовну заяву про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, яким зазначає наступне. У зустрічному позові позивач [PERSON] зазначає про те, що у 1960-х роках [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується записами у по-господарських книгах Середньоводянської сільської ради. Також, у 1980 році [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується рішеннями від 14.03.1980, 27.03.1980. \~ \~ \~ \~Позивачка вважає, що договір купівлі-продажу від 27.11.1979 укладений між [PERSON] та [PERSON] , вчинений з порушенням вимог законодавства, що діяло на момент його укладання, а тому такий договір підлягає визнанню недійсним, оскільки:договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідченим;укладався без письмової згоди-співвласника [PERSON] ;укладений фіктивно, без наміру створення юридичних наслідків, що ним були передбачені (якби відбувся перехід права власності на житловий будинок у відомостях по-господарського обліку відбулися б відповідні зміни);не зареєстрований у передбаченому законом порядку;є недійсним та таким, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. Позивачка зазначає, що договором купівлі-продажу від 29.11.1979 порушується законне право на спадкування після смерті [PERSON] , якого остання набула у встановленому законом порядку, оскільки [PERSON] бажає у незаконний спосіб позбавити позивача такого права. Згідно договору купівлі-продажу від 29.11.1979 зазначено, що будинок належить продавцю [PERSON] . У договорі зазначено, що він нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради, зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 179. Належність гр. [PERSON] відчужуваного будинку перевірено. Також, у договорі зазначено, що покупець сплатив повністю продавцю 4 тисячі крб. до підписання цього договору. Позивачем не\~надано жодних\~документів,\~ про\~те,\~що будинок\~за [ADDRESS] \~побудований [PERSON] \~у шлюбі\~та являвся\~спільною власністю\~подружжя.\~Крім того,\~ [PERSON] \~протягом життя\~не оскаржувала\~договір купівлі-продажу\~від 29.11.1979,\~оскільки була\~обізнана про\~те,\~що житловий\~будинок не\~був побудований\~у шлюбі.\~Рішенням Середньоводянської\~сільської ради\~№ 5/21\~від 14.03.1980\~затверджено рішення\~про відведення\~земельної ділянки\~0,07\~га [PERSON] \~для будівництва\~житлового будинку\~в [ADDRESS] між\~сусідами [PERSON] \~та [PERSON] . Згідно виписки № 47 від 16.04.2024, наданої гр. [PERSON] , який проживав за адресою [ADDRESS] зазначено, що згідно по-господарського обліку власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] являвся [PERSON] . Згідно виписки № 128 від 21.12.2023, наданої гр. [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] зазначено, що згідно по-господарського обліку власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] являється також [PERSON] . Довідкою № 855 від 26.12.2023 (яка надана позивачкою для оформлення спадщини) зазначено, що [PERSON] (на день смерті) проживала одна та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Ці факти спростовуються копією паспорта гр. [PERSON] . Позивачка зазначає, що набула право власність на житловий будинок у законний спосіб. Однак, оформляючи спадщину за [PERSON] позивачка позбавила свого брата [PERSON] права на спадщину, оскільки останній проживав та був приписаний за однією адресою з [PERSON] , та в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину (спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї). Позивачка під час оформлення спадщини привласнила собі житловий будинок, який не належав померлій [PERSON] , при тому позбавила права на спадщину свого брата на житловий будинок за [ADDRESS] який належав [PERSON] , так як подала до нотаріуса неправдиві довідки про місце проживання та склад сім`ї на момент смерті (необхідні для відкриття спадщини). Договір купівлі-продажу житлового будинку від 29.11.1979 укладений відповідно до законодавства, яке діяло на той час. Обставини, на які посилається позивач у зустрічній заяві є надуманими та такими, що не відповідають дійсності. У зв`язку з наведеним представник відповідача за зустрічним позовом, адвокат Мігалі І.В. просила у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , Солотвинської селищної ради про визначення недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку відмовити. В подальшому, 27.11.2024 року на електронну адресу суду від відповідача за первісним позовом [PERSON] надійшло заперечення на відзив на зустрічний позов щодо визнання недійсним договору купіві продажуЩодо твердження представника позивачки за первісним позовом про те, що бабуся [PERSON] з боку батька відповідача [PERSON] , не оскаржила вищевказаний договір купівлі-продажу будинку від 1979 року між її чоловіком [PERSON] та сином [PERSON] , оскільки вона була спільним власником цього житлового будинку зі своїм чоловіком, а договір був укладений тільки від ім`я чоловіка, без її письмової згоди, відповідач зазначає, що бабуся не знала про всі обставини. [PERSON] рахувала будинок за [ADDRESS] , як свій будинок, який побудувала разом зі своїм чоловіком [PERSON] , в якому проживала з моменту його побудови до останнього часу свого життя. Крім того, бабуся [PERSON] зі своїм чоловіком, не перейшли для проживання з цього житла в інше житло. Відповідач, повторно зазначає, що договір купівлі-продажу будинку був укладений фіктивно, без настання наслідків для сторін, гроші не були насправді сплачені будинок, не був реально переданий, а договір був укладений формально, для отримання земельної ділянки під будівництво нового житлового будинка свого сина [PERSON] . Щодо твердження представника позивачки за первісним позовом про те, що бабуся [PERSON] не брала участь у будівництві цього, спірного житлового будинку, то відповідачка зазначає, що вказане твердження, теж хибне, оскільки у погосподарських книгах Середньоводянської сільської ради, зазначено про те, що будинок побудований у 1963 році, а бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] уклали шлюб у 1958 році, а її син [PERSON] народився, у 1958 році. Щодо порушення прав брата [PERSON] , про які вказано у відзиві, відповідач зазначає про не залучення позивачем за первісним позовом [PERSON] свого сина [PERSON] до справи в якості третьої особи з самостійними або без самостійних вимог. Відповідач в своїх запереченнях вкотре наголосила про те, що її бабуся [PERSON] , при житті, пообіцяла, що залишає їй будинок за [ADDRESS] , а тому відповідач лиш виконала побажання та волю своєї бабусі щодо спадкукання будинку [ADDRESS] . З урахуванням викладеного просила суд залучити до матеріалів справи дане заперечення з додатками, а зустрічний позов задовольнити. Ухвалою Рахівського\~районного суду\~Закарпатської області\~від 30.01.2025\~до справи\~залучено третю\~особу без\~самостійних вимог\~на предмет\~спору \~ [PERSON] .\~Останній надіслав\~письмові пояснення\~по справі,\~які обґрунтовані\~наступним. Щодо позовної заяви про скасування реєстрації права власності та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] зазначив, що його мати - [PERSON] мала намір успадкувати будинок [ADDRESS] , який належав його батькові [PERSON] (який помер [INFO] ) на підставі договору купівлі-продажу від 29.11.1979 та в якому вони проживали. Про реєстрацію вказаного будинку [PERSON] йому стало відомо від матері після того, як їй було відмовлено в оформленні спадщини. На житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] не\~претендує,\~із заявою\~про прийняття\~спадщини після\~смерті батька\~до нотаріуса\~він не\~звертався.\~Вважає,\~що йогосестра\~ [PERSON] \~оформила на\~себе вказаний\~будинок на\~підставі недійсних\~документів (виписки),\~наданих старостою\~села Середнє\~Водяне,\~із якої\~вбачається,\~що нібито\~житловий будинок\~ [ADDRESS] \~належав [PERSON] .\~Таку саму\~виписку з\~по-господарської\~книги на\~житловий будинок\~ [ADDRESS] \~надано старостою\~про належність\~будинку його\~батькові.\~Оформляючи спадщину\~на житловий\~будинок [ADDRESS] \~його сестра\~-\~ [PERSON] порушила права як спадкоємця після смерті бабусі - [PERSON] , оскільки оформила право власність за собою на цілу частку житлового будинку. Щодо позовної заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку [PERSON] зазначив наступне. Позивач за\~зустрічним позовом\~вважає,\~що договір\~купівлі-продажувід\~укладений між\~його батьком\~ [PERSON] та\~дідом-\~ [PERSON] є\~недійсним з\~тих підстав,\~що укладався\~без письмової\~згоди-співвласника\~ [PERSON] ;\~укладений фіктивно,\~без наміру\~створення юридичних\~наслідків.\~Проте,\~жодних доказів\~про те,\~що будинок\~ [ADDRESS] \~належав [PERSON] \~та [PERSON] ,\~або будувався\~ними спільно\~в період\~перебування у\~шлюбі позивачем\~не надавалися.\~Копії по-господарських\~книг (1964-1966\~роках),\~які надавалисо\~до відповіді\~на відзив\~не підтверджують\~факт належності\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~спірного будинку,\~а лише\~те,\~що за\~вказаною адресою\~останні були\~приписані.\~Вказаний договір\~ [PERSON] \~за життя\~не був\~оскаржений,\~оскільки будинок\~ [ADDRESS] \~був побудований\~ще до\~того як\~остання зареєструвала\~шлюб з\~моїм дідом,\~та не\~було їхньою\~спільною власністю. [PERSON] \~та [PERSON] \~являлися власником\~житлового будинку\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~рішеннями від\~14.03.1980\~(про\~виділення їм\~земельної ділянки)\~та від\~27.03.1980. [PERSON] \~вважає,\~що він\~та його сестра\~-\~ [PERSON] \~мають право\~на спадкування\~як спадкоємці\~першої черги\~на житловий\~будинок [ADDRESS] \~після смерті\~ [PERSON] . Свої спадкові права на житловий будинок за [ADDRESS] Водяне [PERSON] \~ збирається\~оформляти у\~приватного нотаріуса\~Крец М.Ю.\~(де\~відкрита спадкова\~справа)\~після повернення\~в України. У зв`язку з перебуванням за кордоном та неможливістю взяти участь у справі просить суд розглянути справу у його відсутності та врахувати дані пояснення. Позивач за первісним позовом [PERSON] та її представник Мігалі І.В., про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлені належним чином, шляхом надсилання електронного повідомлення про виклик на номер телефону, вказаний у матеріалах справи. У судове засідання не зявились, разом з тим, через канцелярію суду від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про доручення до матеріалів справи оригінал договору купівлі-продажу від 29.11.1979 року. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просила відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Справу просила розглянути без їх участі. Відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник Дан І.Й. про дату, час та місце проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлені належним чином, шляхом надсилання електронного повідомлення про виклик на номер телефону, вказаний у матеріалах справи. У судове засідання не з`явилися, разом з тим, на електронну адресу суду представник відповідача за первісним позовом вкотре надіслав заяву про відкладення розгляду справи, аткож клопотання про визнання доказу договору купівлі-продажу житлового будинку недопустимим та неналежним. Разом з тим, суд звертає увагу, що в судовому засіданні в залі суду, яке відбулося 18.03.2025 року, було узгоджено дату та час наступного судового розгляду, в тому числі і з адвокатом Дан І.Й. Проте, з незрозумілих суду причин, останній на вказане судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив перенести розгляд справи. В наступне судове засідання, призначене на 14.05.2025 року, відповідач та її представник адвокат Дан І.Й. також не зявивлися, надіслали заяву про відкладення розгляду справи. Разом з тим, суд наголошує, що по вказаній справі після вступу представника відповідача [PERSON] було призначено одинадцять судових засідань, на вісім з яких адвокатом Дан І.Й. було надіслано клопотання про перенесення розгляду справи на інший термін. Таким чином суд розцінює [PERSON] як зловживання своїм правом, а дії такими, що спрямовані на затягування судового процесу. Представник відповідача за первісним позовом Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет. У судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору за первісним позовом приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду в електронний кабінет. У судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь також не подала. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та додані до неї письмові докази, встановив наступні обставини. Судом досліджено оригінал договору купівлі-продажу від 29.11.1979 року, відповідно до якого [PERSON] купив від свого батька [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . У договорі зазначено, що він нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради, зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під № 179.Особа та дієздатність сторін, а також належність гр. [PERSON] відчужуваного будинку перевірено. Також, у договорі зазначено, що покупець сплатив повністю продавцю 4 тисячі крб. до підписання цього договору. Рішенням Середньоводянської сільської ради № 5/21 від 14.03.1980 затверджено рішення про відведення земельної ділянки 0,07 га [PERSON] для будівництва житлового будинку в [ADDRESS] між сусідами [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12.02.1985. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 12.10.1993 та [NUMBER] від 12.09.1996 року, за період перебування у шлюбі у [PERSON] та [PERSON] народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . В подальшому, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.01.2011 року, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.11.2020, видане виконавчим комітетом Солотвинської селищної ради стверджується, що [INFO] чоловік позивачки [PERSON] помер. Також померли батьки [PERSON] [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.05.2014 та [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.04.2023 року. Позивач у квітні 2024 звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадщина за померлим [PERSON] була відкрита за заявою позивача, що стверджується витягом про реєстрації у Спадковому реєстрі від 29.04.2024. Разом з тим, рішенням №72951816 від 03.05.2024 державним реєстратором було відмовлено позивачу у реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] . Як вбачається з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №377565207 від 08.05.2024, житловий будинок за [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.04.2024, видане приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю. На вконання ухвали суду від 23.07.2024 витребувано від приватного нотаріуса Тячівського районного нотаріального округу Крец Марини Юріївни копії всіх документів, на підставі яких була оформлена спадщина [PERSON] . Відповідно до довідок №№854, 855 від 26.12.2023 року, виданих старостою с. Середнє Водяне, [PERSON] на день сметі проживала в житловому будинку [ADDRESS] , на день її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрований за вказаною адресою. Згідно виписки з по-господарської книги № 102 від 14.12.2023, [PERSON] (яка проживає по [ADDRESS] являється головою господарства житлового будинку по [ADDRESS] в с Середнє Водяне. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №365439722 від 12.02.2024 державним реєстратором Солотвинської селищної ради Йовдій Ю.Ю. здійснено реєстрацію за померлою [PERSON] права власності на житловий будинок по [ADDRESS] . Згідно, свідоцтва про право на спадщину від 03.04.2024 №3859, виданого приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Крец М.Ю., спадкоємцем майна [PERSON] , а саме житлового будинок за [ADDRESS] є [PERSON] . Тобто, на підставі вказаних документів було оформлено право на спадщину за [PERSON] . Як вбачається з Державного реєстру речових прав №365439722 від 12.02.2024, реєстрація права власності на житловий будинок по [ADDRESS] була здійснена на підставі виписки з по-господарської книги № 128 від 21.12.2023. Згідно виписки № 128 від 21.12.2023, наданої гр. [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] зазначено, що згідно по-господарського обліку власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] (номер об`єкта по-господарського обліку - 15231) являється [PERSON] . Разом з тим, згідно виписки № 47 від 16.04.2024, наданої гр. [PERSON] , який проживав за адресою [ADDRESS] зазначено, що згідно по-господарського обліку власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] ( номер об`єкта по-господарського обліку - 15221) являвся [PERSON] . Згідно відповіді на запит адвокату Дану І.Й. на №35 від 30.08.2024 року, наданої Середньоводянським старостинським округом, повідомлено, що Договір купівлі-продажу від 29 листопада 1979 року між [PERSON] та [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] посвідчений виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області за № 179 (копія додається). Згідно по господарської книги № 6 на 1977р., 1978р., 1979р., особовий рахунок № [NUMBER] ( по земельній шнурованій книзі № 185) по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , VI- 1933 р.н., [PERSON] , ІІ 1933 р.н., [PERSON] , [INFO] , земельна ділянка - 0,26 га., рік забудови 1969 року. По господарській книзі № 6 С. Водянської сільської ради народних депутатів на 1980р., 1981р., 1982p. особовий рахунок № [NUMBER] по [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , земельна ділянка 0,07 га., особовий рахунок № [NUMBER] по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , земельна ділянка 0,26 га., в по господарській книзі № 6 на 1974р., 1975р., 1976р. особовий рахунок № [NUMBER] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , по [ADDRESS] , земельна ділянка 0,26 га. Згідно по господарської книги № 34 на 2011-2015 роки № об`єкта по господарського обліку 1522 1 по [ADDRESS] ( ст.162) виправлений на № 216 зареєстровані [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зем. ділянка 0,07 га., за № об`єкта 1523 1 зареєстровані [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] [PERSON] , [INFO] (по паспорту приписана по [ADDRESS] ) по [ADDRESS] ( ст.216) виправлений на № 162, зем. ділянка 0,25га., номер об`єкта 1507 1 зареєстровані [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] по [ADDRESS] (ст. 144), № об`єкта 1511 1 зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] по [ADDRESS] ( ст. 216). Інша відповідна документація на житловий будинок по [ADDRESS] починаючи з 1980 року відсутня. До вказаного запиту долучено копії вищезазначених по господарських книг. Також до матеріалів справи адвокатом Мігалі І.В. долучено страхові свідоцтва на [PERSON] за 1980, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1992 роках; - страхові свідоцтва на [PERSON] за 1971, 1973, 1974, 1977, 1978, 1984, 1987 роках. Згідно відповіді від 28.04.2025 №12, наданої адвокату Дану І.Й., наданої старостою Середньоводянського старостинського округу, повідомлено, що дані щодо наявності в архіві Середньоводянського старостинського округу оригіналу другого примірника Договору купівлі-продажу від 29 листопада 1979 року та рішення №5/21 від 14.03.1980 відсутні. Відповідно до відповідів на запити від 29.04.2025 №56/01-25, 05.05.2025 №05-13/867, від 096.05.2025 №252/01-21, наданих архівним відділом Рахівської районної державної адміністрації, виконавим комітетом Солотвинської селищної ради, Закарпатським обласним державним нотаріальним архівом, примірник Договір купівлі-продажу від 29 листопада 1979 року в даних установах відсутній. Разом з тим, згідно вищезазначеної\~відповіді на\~запит адвокату\~Дану І.Й.\~на №35\~від 30.08.2024\~року,\~наданої Середньоводянським\~старостинським округом,\~до вказаної\~відповіді надано\~копію Договору купівлі-продажу від 29 листопада 1979 року, посвідчений виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області за № 179. Вирішуючи позовні вимоги за первісною позовною заявою\~адвоката Мігалі І.В., що діє в інтересах [PERSON] про скасування реєстрації права власності та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, суд зазначає наступне. Згідно зі статтями 15,16 ЦКУкраїни, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою\~статті 1220 ЦК України\~передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до\~статті 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У ЦК України закріплено можливість пред`явити позовну вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. Заявляти вимогу про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину може будь-яка особа, цивільні права чи інтереси якої порушені видачею свідоцтва про право на спадщину. Тобто, оспорювання свідоцтва про право на спадщину відбувається тільки за ініціативою заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимоги про визнання його недійсним (позов про оспорювання свідоцтва). У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N 7 судам роз`яснено, що відповідно до\~статті 1301 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду. У постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2- 1316/2227/11, від 14 травня 2018 року у справі № 296/10637/15-ц, від 23 вересня 2020 року у справі № 742/740/17 викладено правові висновки, відповідно до яких свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину - це правовстановлюючий документ, що посвідчує виникнення у спадкоємця права власності на спадкове майно. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується процес оформлення спадкових прав. Отже, як зазначено у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі N383/258/21 (провадження N 61-18173св21), «порушення у зв`язку з видачою свідоцтва про право на спадщину прав інших заінтересованих осіб, які в установленому законом порядку прийняли спадщину, є самостійною підставою для визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними». Процедура скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) здійснюється із дотриманням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон), Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, а також Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 (зі змінами).\~ Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостоїстатті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). У постановах Верховного Суду від 03.08.2022 року у справі №645/3067/19, від 17.08.2022 року №450/441/19, від 22.08.2022 року у справі №597/977/21 викладено правовий висновок про те, що визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав є належними способами судового захисту порушених прав та інтересів особи. Виходячи із вимог Закону, то однією із умов скасування державної реєстрації права власності, обтяження та іншого речового права (далі державна реєстрація прав) є рішення суду, яке набрало законної сили. Законом передбачено, що запис про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень держаними реєстраторами вноситься до Державного реєстру прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; скасування записів про проведену державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Судом встановлено, що в [ADDRESS] є два житлові будинки за [ADDRESS] та [ADDRESS] . Житловий будинок за № 162 належав покійному [PERSON] (чоловік позивачки) згідно договору купівлі-продажу від 29.11.1979 року. В свою чергу житловий будинок за [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується рішенням про виділення з/д [PERSON] для будівництва ж/б від 14.03.1980 року. Таким чином спірний житловий будинок [ADDRESS] на праві власності належав [PERSON] , чоловіку позивачки. Водночас, вказаний будинок не належав на праві власності [PERSON] . Отже, нотаріус, при видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю за законом [PERSON] порушила право на спадщину спадкоємця [PERSON] , у зв`язку з чим відповідне свідоцтво про право на спадщину слід визнати недійсними та скасувати державну реєстрацію права власності. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги за зустрічною позовною про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, суд керується наступним. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Судом встановлено, що оскаржуваний договір купівлі продажу було укладено 29.11.1979 року. З урахуванням часу укладення вказаного договору, до даних правовідносин слід застосовувати положення ЦК Української РСР, норми якого були чинними на момент укладення договору купівлі-продажу. Відповідно до положень ст.41 ЦК Української РСР, угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. Угоди можуть укладатись усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній). (ч.1 ст.42 ЦК УРСР). Статтею 47 Цивільного кодексу Української РСР (далі Кодекс) зазначено, що нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Якщо продавець майна не є його власником, покупець набуває права власності лише в тих випадках, коли згідно з статтею 145 цього Кодексу власник не вправі витребувати від нього майно.(ст 225 ЦК УРСР). Відповідно до\~ст 227\~ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Згідно ст. 3 Закону Української радянської соціалістичної республіки «Про державний нотаріат» у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, нотаріальні дії, передбачені Законом СРСР «Про державний нотаріат» та цим Законом, вчиняють виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів. Нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, сільських Рад народних депутатів вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого Комітету, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення нотаріальних дій. \~ Ч. 2 статті 14 вищезазначеного Закону зазначено, що у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, виконавчі комітети міських, селищних, сільських Рад народних депутатів вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема посвідчують інші угоди (договори, довіреності та ін.), крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних жилих будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном. У відповідності до статті 34 вказаного Закону державні нотаріуси, службові особи виконавчих комітетів міських, селищних, сільських Рад народних депутатів, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують угоди, для яких законодавством встановлено обов`язкову нотаріальну форму.\~ Державні нотаріуси та інші службові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваних ними угод вимогам закону та дійсним намірам сторін. Таким чином, вказаний договір купівлі продажу був посвідчений виконавчим комітетом Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, що відповідало вимогам чинного законодавства того часу. Щодо посилання сторони відповідача посилається на те, що договір купівлі-продажу жилого будинку укладався без письмової згоди [PERSON] як дружини, суд зазначає наступне. Згідно п. 53 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом № 45/5 від 31.10.1975, договір про відчуження жилого будинку (частини будинку), квартири в будинку житлово-будівельного колективу індивідуальних забудовників може бути посвідчений без згоди другого з подружжя, якщо з правовстановлюючого документа, свідоцтва про шлюб або інших документів видно, що зазначене майно є не спільною, а особистою власністю одного з подружжя (набуте до реєстрації шлюбу, одержане під час перебування в шлюбі через спадщину або дарування, зроблено поділ майна, набутого під час знаходження в зареєстрованому шлюбі). Про перевірку цієї обставини державний нотаріус робить відмітку на примірнику договору, що залишається в державній нотаріальній конторі, з посиланням на реквізити відповідного документа, якщо останній не приєднується до договору. Разом з тим, відповідачем жодних доказів про те, що будинок за [ADDRESS] був спільною, а не особистою власністю одного з подружжя, суду не надано. Представник відповідача у зустрічній позовній заяві зазначає також про те, що договір не зареєстрований у передбаченому законом порядку. Разом з тим, в самому договорі зазначено, що цей договір зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій за №179 у виконавчому комітетом Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області. Водночас, суд критично ставиться до посилання сторони відповідача на записи у погосподарських книгах Середньоводянської сільської ради, оскільки згідно виписки № 128 від 21.12.2023, наданої гр. [PERSON] , зазначено, власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] , а згідно виписки № 47 від 16.04.2024, власником того ж самого житлового будинку є [PERSON] . Тобто старостою надано 2 виписки за однією адресою № 162, зазначивши при цьому різних власників. Крім того, згідно страхових свідоцтв за 1980-1987 роки, саме покійний [PERSON] сплачував щорічно страхові внески. Таким чином вищевказаний договір купівлі продажу від 29.11.1979 року укладений відповідно до законодавства, яке діяло на той час, посвідчений секретарем виконавчого комітету, який мав право посвідчувати договора, зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій за № 179, а тому в задоволенні зустрічної позовної заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду, позивач за первісною позовною заявою поніс судові витрати: 2422,40 гривень судовий збір. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за первісною позовною заявою, то сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення витрат зі сплати судового збору в сумі 2422,40 гривень з відповідача за первісною позовною заявою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати за зустрічною позовною заявою у зв`язку з відмовою у задоволенні позову залишити за позивачем. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved