Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби на опалення за період з 01.12.2021 по 29.02.2024 в сумі 4 644,94 грн., заборгованість за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання за період з 01.03.2022 по 29.02.2024 в сумі 4\~283,65\~грн., всього за надані послуги 8 928,59 грн., а також 3028,00 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач є теплопостачальною організацією-суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та на підставі договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення між ЛМКП «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові (виконавець) та споживачами, позивачем надаються відповідачам послуги з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Відповідачам для здійснення оплати за надані послуги був відкритий особовий рахунок., а також щомісячно направлялись рахунки на оплату послуги. Проте, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі не виконують обов`язку, щодо оплати таких послуг. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачами зобов`язання щодо оплати наданих послуг заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби на опалення у останніх виникла заборгованість за період з 01.12.2021 по 29.02.2024 в сумі 4 644,94 грн., заборгованість за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання за період з 01.03.2022 по 29.02.2024 в сумі 4 283,65 грн., всього за надані послуги 8 928,59 грн. Враховуючи викладене, просить позов задоволити та стягнути в солідарному порядку з відповідачів загальну суму заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в зазначеному розмірі, а також сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 16.12.2024 справу прийнято до провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 22.01.2025 відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ЛМКП «Львівтеплоенерго» про визнання припиненими зобов`язання по сплаті платежів за гаряче водопостачання та теплову енергію, в якому просить визнати зобов?язання [PERSON] та мешканців квартири [ADDRESS] особовий рахунок: [NUMBER] перед Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» по сплаті платежів за постачання теплової енергії та гарячої води (їх складових) - припиненими, у зв?язку з фактичним розірванням договору та неможливості надання Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» і отримання мешканцями квартири [ADDRESS] відповідних послуг для задоволення своїх особистих потреб через відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньо-будинкових мереж центрального опалення і гарячого водопостачання. В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що в будинку [ADDRESS] наявні 72 квартири, з яких 71 квартира користується послугами постачання теплової енергії та гарячої води. Виключно тільки він у будинку, через наявність автономного опалення, не користується послугами Відповідача у зв?язку з відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньобудинкових мереж центрального опалення і гарячого водопостачання. 23 серпня 2007 року відносини між ним та Відповідачем були припиненні через фактичне розірвання договору згідно статті 653 ЦК України на підставі Акту про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВІІ від 23 серпня 2007 року, що був затверджений Рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВІ Протокол від 23.10.2007 №25. В подальшому, починаючи з 23 серпня 2007 року будь-які нові договори між сторонами не укладались та і не могли укладатись через неможливість надання Відповідачем будь-яких послуг. Зокрема, згідно Акту прийому-здавання робіт по видачі технічних умов від 15.03.2007, Відповідачем було видано технічні умови на від?єднання від мереж централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання квартири [ADDRESS] , які проводились згідно з листом Замовника. Згідно Розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської Ради від 22 травня 2007 року за №379 «Про надання дозволу на влаштування автономної системи теплопостачання в квартирі [ADDRESS] » Сихівською районною адміністрацією було дозволено йому влаштувати автономну систему теплопостачання в квартирі [ADDRESS] з відключенням квартири від мереж централізованого опалення та встановлення парапетного двохфунційного котла. 23 серпня 2007 року квартиру [ADDRESS] було повністю відключено від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення і гарячого водопостачання, що підтверджується Актом про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП від 23 серпня 2007 року, що був затверджений Рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП Протокол від 23.10.2007 №25. Згідно Акту про приймання закінченого будівництвом об?єкту системи газопостачання від 26 листопада 2007 року у квартирі [ADDRESS] було повністю завершені всі роботи та проведено окреме газопостачання до двохфункційного котла «Вісман». Таким чином, починаючи з 26 листопада 2007 року для опалення квартири та підігріву холодної води він використовує виключно газ. За споживання газу та використання холодної води він окремо сплачує відповідним надавачам послуг. У будинку [ADDRESS] , місця загального користування (МЗК): загальні приміщенні під?їздів: коридори, сходові клітки, приміщення для зберігання сміття, підвали, горище та інші допоміжні приміщення будинку [ADDRESS] взагалі не опаляються через відсутність мереж обігріву або від?єднання (блокування) тепломереж (труб) приблизно у 1995 році від загальної системи теплопостачання з метою економії коштів для мешканців будинку, що підтверджується Довідкою ОСББ «Мишуги 3» від 10 січня 2025 року. Він не вчиняв жодних дій, які б свідчили про його бажання укласти договір, не сплачував жодного рахунку, не отримав від відповідача жодної послуги з постачання гарячої води та теплової енергії. У звя`зку із розірванням договору, будь-які нарахування після 23.08.2007 є безпідставними та не можуть проводитись відповідачем, в тому числі через відсутність факту надання та неможливості надання відповідачем послуг для задоволення осорбистих потреб та відсутності фактичного користування такими послугами. Ухвалою суду від 14.02.2025 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" про визнання припиненими зобов`язання по сплаті платежів за гаряче водопостачання та теплову енергію до спільного розгляду з первісним позовом Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги. Призначено підготовче судове засідання. 06.08.2024 представник позивача за первісним та представник відповідача за зустрічним ЛМКП`Львівтеплоенерго» Т.Бокало подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що на виконання положень ЗУ від 09.11.2017 №2189 №VIII « Про житлово-комунальні послуги» з 01.12.2021 зі споживачами вважаються укладеними нові договори про надання послуг згідно з типовими формами, які затверджені постановами КМУ №1022, 1023 від 08.09.2021. Відповідно до ч.5 ст.13 даного Закону у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.Мешканці будинку за адресою: [ADDRESS] , не обрали модель договірних відносин, тому між споживачами (у т.ч. позивачем за зустрічним позовом) за вказаною адресою та ЛМКП «Львівтеплоенерго» вважаються укладеними індивідуальні договори про надання послуг, що є публічними договорами приєднання. Факт надання послуги споживачам у будинку по [ADDRESS] підтверджує паспорт на комерційний вузол обліку та акт Лє 582 від 07.02.2002 про встановлення комерційного вузла обліку ТЕ, який обліку кількість наданої послуги у будинку позивача за зустрічним позовом, Акт експлуатаційної перевірки вузла обліку ТЕ від 20.08.2024 та свілоцтво про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки № 35/04077, які підтверджують, що комерційний вузол обліку ТЕ справний та працює належним чином, інформація про ВОТЕ (покази комерційного вузла обліку ТЕ), Акт №816 від 09.03.2022 про встановлення комерційного вузла обліку ГВ, який облікує кількість наданої послуги у будинку позивача за зустрічним позовом, Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу виміровальної техніки №635/12756 від 18.11.2025 та № 35/141147 від 14.12.2025, які підтверджують що комерційний вузол обліку ГВ справний та працює належним чином, Інформація про ВОТЕ (покази комерційного вузла обліку ГВІ).Будинок позивача за зустрічним позовом підключений до мереж опалення та гарячого водопостачанняЛМКП» Львівтеплоенерго» У будинку відключені лише окремі квартири. Послуги з опалення приміщень у будинку надаються. Житло відповідачів знаходиться у багатиквартирному будинку, вони зобов`язані нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами. 18.02.2025 відповідач за первісним позовом та позивач [PERSON] подав відповідь на відзив в якому зазначив, що він не являється споживачем послуг, які надає відповідач.Також не має жодного правового значення у справі посилання відповідача у своєму відзиві на акт №582 від 07.02.2002 про встановлення комерційного вузла обліку на теплову енергію для опалення та акт №816 від 09.03.2022 про встановлення комерційного вузла облівку гарячої води, так як позивач не користується гарячою водою та тепловою енергією для опалення квартири через відключення від внутрішньо будинкових мереж центрального опалення і гарячого водопостачання.Окрім цього, згідно наданих відповідачем даних щодо інформації про вузол обліку гарячого водопостачання №0816 та інформації про ВОТЕ №0852 по буд№ [NUMBER] , що знаходиться по [ADDRESS] , чітко вбачається, у квартирі [ADDRESS] такі послуги не надаються.Теплова енергія будинку [ADDRESS] не витрачалась на загально будинкові потреби місць загального користування, а тому відповідач і не міг надати послугу та відповідно і здійснювати нарахування плати. Представник позивача за первісним та представник відповідача [PERSON] первісну позовну заяву підтримала та просить таку задоволити, щодо зустрічної позовної заяви заперечила та просить відмовити. Відповідач за первісним позовом та позивач [PERSON] -за зустрічним позовом зустрічну позовну заяву підтримав, щодо первісної позовної заяви заперечив в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`вилась, належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає до задоволення, у зустрічному позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрацію від 30.01.2024 року. Відповідачам для здійснення оплати за надані відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . З матеріалів справи вбачається, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] встановлена автономна система опалення. Зокрема, згідно Розпорядження Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 22.05.2007 №379 дозволено влаштувати автономну систему теплопостачання в квартирі [ADDRESS] з відключенням квартири від мереж централізованого опаленння та встановлення парапетного двохфунційного котла, згідно з поданими проектними пропозиціями. Згідно акту від 23.08.2007 про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО та ГВП квартиру [ADDRESS] відключено ід внутрішньобудинкових мереж ЦО та ГВП. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV, Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Згідно долучених до позовної заяви документів, а саме акту експлуатаційної перевірки вузла обліку теплової енергії (ВОТЕ) за №0852 від 20.08.2027, свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №35/04077 від 10.05.2024, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] встановлено вузол обліку теплової енергії, яким обліковується опалення такого. З інформації про ВОТЕ №0852 вбачається, що такий встановлено та по ньому регулярно вносились показники. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із п.4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги`виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). За змістом ст.ст.12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст.ст.67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення. Згідно з ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За змістом ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. На виконання положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, а постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 затверджені Правила надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1023. Зміни, що були внесені до Правил №830 та Правил №1182, набули чинності з 01.10.2021. А тому з відповідачем є укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання. Зазначені договори є розміщеними на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://mkp.Ite.lviv.ua. Відповідно до п.6 Правил №830, за індивідуальним договором ЛМКП «Львівтеплоенерго» забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості, що забезпечує надання послуги встановленим нормативам до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. Пунктом 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Пунктом 8 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії також передбачено, що виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 5 і 6 цього договору до внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. Пунктом 5 індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно і в повному обсязі оплачувати надану послугу та відшкодовувати втрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) в строки і на умовах, що визначені цим договором. Суд критично оцінює доводи сторони відповідача [PERSON] , що між позивачем та відповідачами відсутні будь-які правовідносини з постачання і споживання теплової енергії за спірний період, оскільки відсутність підписаного договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Відповідна правова позиція сформована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-29514с15. Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку за адресою: [ADDRESS] слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил. Будинок [ADDRESS] обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії, що підтверджується актом ЛМКП «Львівтеплоенерго» №582 від 07.02.2002. Стаття 10 вказаного Закону визначає порядок розподілу обсягів комунальних послуг між споживачами. Зокрема відповідно до частин 1-2 даної статті у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті. Згідно з ст. п.6. ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та п. 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 року - споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонуваннявнутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Крім того, відповідно до ч. 2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Частиною 2 ст.4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» також визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку; ч.1 ст.5 спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Статтею 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» всановлені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2) забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; 3) використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; 4) додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; 5) виконувати рішення зборів співвласників; 6) забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; 7) відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; 8) додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства; 9) забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; 10) своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. А відповідно до п. 2 ст. 12 цього Закону витрати на управління багатоквартирним будинком включають витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку. Таким чином система опалення, як інженерна система будинку, яка призначена для задоволення потреб усіх співвласників (мешканців будинку), належить на праві спільної сумісної власності всім співвласникам, які зобов`язані забезпечувати належне її утримання, що також включає і витрати на оплату комунальних послуг щодо цього спільного майна. Порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі послуг з постачання теплової енергії визначено ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Зокрема, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 10 обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування (далі - МЗК) та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, а саме: Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2018 №315 (далі - Методика №315). Відповідно до розділу II Методики №315 загальний обсяг спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення у кожному розрахунковому періоді розподіляється на потреби безпосередньо опалення житлових/нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення будівлі/будинку та сумарного обсягу теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Згідно з п. 2 розділу І Методики №315 загальнобудинкові потреби опалення - це витрати на опалення МЗК та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньо- будинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Порядок визначення та розподілу обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення передбачено розділом IV Методики №315. Відповідно до п.8 розділу IV Методики №315 у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку:для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %;для 6-10 поверхової будівлі/будинку - 20 %;для будівлі/будинку вище 10 поверхів - 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості - відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку. Пункт 12 розділу IV Методики №315 передбачає, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Долучена до матеріалів справи довідка Голови ОСББ «Мишуги-3» Ю.Кульчицької про те, що у будинку [ADDRESS] місця загального користування, загальні приміщення під`їздів, коридори, сходові клітки, приміщення для зберігання сміття, підвали,горище та інші допоміжні приміщення будинку [ADDRESS] не опалюються через відсутність мереж обігріві або від`єднання тепломереж приблизно у 1995 році від загальної системи теплопостачання не є доказами ненадання послух позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго».При цьому, як вже зазначалось вище, факт надання ЛМКП «Львівтеплоенерго» послуг з постачання теплової енергії підтверджується інформацією про кількість фактично спожитої теплової енергії будинком. Крім того, у п. 11 розділу IV Методики №315 визначено: якщо проектом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у МЗК та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком. Методика №315 не передбачає обов`язкового встановлення спеціальних нагрівальних приладів у МЗК. Більше того, ні Методикою №315, ні Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» чи будь-яким іншим нормативно-правовим актом не передбачено звільнення споживачів від обов`язку оплати теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, у разі відсутності у них окремих опалювальних приладів. Враховуючи наведене, кожен власник - споживач зобов`язаний брати участь у загальному розподілі обсягу спожитої будинком теплової енергії, в тому числі витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, та своєчасно і в повному обсязі оплачувати надану йому послугу з постачання теплової енергії. Щодо посилання відповідача [PERSON] на те, що квартира [ADDRESS] , відключена від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГОП, слід зазначити, що влаштування в квартирі відповідачів автономної системи теплопостачання не звільняє їх від плати за опалення місць загального користування, передбаченого п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (чинних на час виникнення спірних правовідносин). З постанови Верховного Суду від 22.12.2020 у справі №311/3489/18 вбачається, що відключення централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від оплати за централізоване опалення місць загального користування будинку, вирішено, що така оплата вноситься незалежно від наявності автономного опалення. Відповідно до статті 7 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як визначено ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до положень ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Всупереч вищезазначеним вимогам, відповідачі не виконали свої зобов`язання щодо оплати послуг з постачання централізованого опалення та гарячої води. Також, згідно з пунктом 13 Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), який розраховується та розподіляється між усіма споживачами згідно з пунктом 15 цих Правил. Окрім того, на запит ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо питання розподілу обсягу теплової енергії, витраченої на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, Департамент комунальних послуг та комунального обслуговування Міністерства розвитку громад та територій України в межах наданих повноважень повідомлено, що теплопостачальна організація здійснює комерційний облік споживання теплової енергії, наданої для всього будинку як єдиного майнового комплексу. А співвласники будинку оплачують теплову енергію, яка використовується для опалення всього будинку: як квартир і нежитлових приміщень, так і місць загального користування, в тому числі і втрати тепла внутрішньобудинкових мереж системи опалення будинку, в незалежності від встановлення окремих опалювальних приладів у місцях загального користування. У тому числі оплачують таку теплову енергію і співвласники, що мають індивідуальне опалення. Слід зазначити, що чинними нормативно-правовими актами не передбачено звільнення споживачів від обов`язку оплати теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, у разі відсутності у них окремих опалювальних приладі» З огляду на наведене, доводи відповідача про те, що у нього відсутній обов`язок щодо сплати заборгованості за послуги з постачання теплової енергії на забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення та за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, у зв`язку із встановлення у квартирі автономного опалення, не заслуговують на увагу та спростовуються наведеними нормами. Згідно з відомостями про нарахування та оплату послуги, у відповідачів наявна заборгованість за послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби на опалення за період з 01.12.2021 по 29.02.2024 в сумі 4 644,94 грн., заборгованість за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання за період з 01.03.2022 по 29.02.2024 в сумі 4 283,65 грн., всього за надані послуги 8 928,59 грн. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості як належний доказ по справі, оскільки будь-яких доказів на спростування такого відповідачем не надано. Відповідачі не довели неправильності здійснених позивачем розрахунків, не спростували розміру заборгованості жодними доказами. Відтак, оскільки відповідачі є зареєстровані та проживають за даною адресою. В даному будинку здійснюється надання послуг. Згідно з нормами чинного законодавства кожен власник - споживач зобов`язаний брати участь у загальному розподілі обсягу спожитої будинком теплової енергії, в тому числі витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, та своєчасно і в повному обсязі оплачувати надану йому послугу з постачання теплової енергії. Оскільки відповідачі, отримавши послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, від виконання обов`язку по їх оплаті ухилились та допустили утворення заборгованості, що вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачів за постачання теплової енергії до місць загального користування у будинку [ADDRESS] , яка становить 8 928,59 грн., тому боржники не виконали свого зобов`язання щодо сплати послуги з централізованого постачання теплової енергії, в них виникає обов`язок сплати суму боргу. Отже, вимоги позивача за зустрічним позовом [PERSON] про визнання зобов?язання [PERSON] та мешканців квартири [ADDRESS] особовий рахунок: [NUMBER] перед Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» по сплаті платежів за постачання теплової енергії та гарячої води (їх складових) - припиненими, у зв?язку з фактичним розірванням договору та неможливості надання Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» і отримання мешканцями квартири [ADDRESS] відповідних послуг для задоволення своїх особистих потреб через відключення квартири [ADDRESS] від внутрішньо-будинкових мереж центрального опалення і гарячого водопостачання є безпідставними, оскільки позивачі за зустрічним позовом згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язані оплачувати щомісячні платежі за надання послуги. Підсумовуючи наведене вище, первісний позов Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за надані послуги слід задоволити, у зустрічній позовній заяві [PERSON] до Львівського міського комунального підприємства "Львівтеплоенерго" про визнання припиненими зобов`язання по сплаті платежів за гаряче водопостачання та теплову енергію слід відмовити. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути по по 1514 грн. судового збору з кожного. На підставі Закону України Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання» та

Outcome: approved