Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У квітні 2025 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Акордбанк» (далі ПАТ «КБ «Акордбанк») звернулося до Березівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 09 квітня 2025 року визначено суддю Березівського районного суду Одеської області Рябчун А. В. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 червня 2023 року між ПАТ «КБ «Акордбанк» та [PERSON] було підписано Заяву-Пропозицію № СІК-230623/108-00, на підставі якої, відповідач прийняла пропозицію укласти кредитний договір та приєдналася до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «КБ «Акордбанк», що розміщені в мережі Інтернет на офіційному Інтернет-сайті банку www.accordbank.com.ua., які разом із Заявою-Пропозицією та Умовами споживчого кредитування складають договір про надання споживчого кредиту. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до Додатку №1 до Заяви-Пропозиції №СІК-230623/108-00 від 23 червня 2023 року, графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки зазначено детально строк кредиту - 36 місяців, сума споживчого кредиту 76 750,20 грн., процентна ставка 0,01% річних, розмір щомісячної комісії 2,85%. Відповідач, отримавши кредитні кошти, своїх зобов`язань по поверненню кредиту за кредитним договором належним чином не виконує. Відповідно до розрахунку суми загальної заборгованості по кредитному договору №СІК-230623/108-00 від 23 червня 2023 року заборгованість відповідача перед ПАТ «КБ «Акордбанк» станом на 14.01.2025 року становить 106 481,82 грн., що складається із: - простроченої суми заборгованості по кредиту 36 240,79 грн.; - простроченої суми заборгованості по процентам 6,18 грн.; - простроченої заборгованості за комісією 33 989,19 грн.; - строкової суми заборгованості по кредиту 36 245,66 грн. Ураховвуючи зазначене,\~ПАТ «КБ\~«Акордбанк» просить\~суд стягнути\~з [PERSON] \~на свою\~користь заборгованість\~у розмірі\~106\~481,82\~грн, що складається із: - простроченої суми заборгованості по кредиту 36 240,79 грн.; - простроченої суми заборгованості по процентам 6,18 грн.; - простроченої заборгованості за комісією 33 989,19 грн.; - строкової суми заборгованості по кредиту 36 245,66 грн. Процесуальні дії суду Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 квітня 2025 року справа передана для розгляду судді Рябчун А. В. Відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України судом 10 квітня 2025 року було скеровано запит на ім`я голови Березівської міської ради Одеської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . З отриманої судом 15 квітня 2025 року відповіді, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 15 квітня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Відповідно до довідкового листа від 01 травня 2025 року сторони у судове засідання не з`явилися, слухання справи відкладено на 14 травня 2025 року. Участь сторін у розгляді справи 29 квітня 2025 року від представника позивача - адвоката Павленка С.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 09 травня 2025 року від представника позивача адвоката Павленка С.В. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою сервісу «Easycon». Ухвалою від 12 травня 2025 року клопотання представника позивача адвоката Павленка С.В. задоволено. Розгляд справи за позовом ПАТ «КБ «Акордбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, який відбудеться 14 травня 2025 року о 14:00 годині, а також наступні судові засідання, що будуть призначатися у справі проводити в режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку «Easycon». Відповідач в судові засідання 01 травня 2025 року, 14 травня 2025 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подала. Відзив на позовну заяву відповідач не надав. Фактичні обставини справи Судом встановлено, що 23 червня 2023 року між ПАТ «КБ «Акордбанк» та [PERSON] було підписано Заяву-Пропозицію №СІК-230623/108-00, на підставі якої останній прийняв пропозицію укласти кредитний договір та приєднався до «Правил банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «КБ «Акордбанк», що оприлюднені на офіційному сайті банку www.accordbank.com.ua., які разом із Заявою-Пропозицією та Умовами споживчого кредитування складають договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до п.п. 2.2., 2.3. Заяви-Пропозиції сума споживчого кредиту становить 76 750,20 грн. зі строком споживчого кредиту 36 місяців. Пунктами 2.4., 2.5. Заяви-Пропозиції передбачено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 0,01% річних, розмір щомісячної комісії 2,85%. Спосіб надання споживчого кредиту на задоволення споживчих особистих потреб: шляхом перерахування на платіжну картку клієнта № [NUMBER] згідно п. 2.10 цієї заяви (п. 2.9. Заяви-Пропозиції). За умовами Заяви-Пропозиції відповідач, підписавши Заяву-Пропозицію, підтвердила, що з інформацією, зазначеною в частині 1 Заяви-Пропозиції вона ознайомилася, погодилася з Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Акордбанк», що оприлюднені на офіційному сайті банку: www.accordbank.com.ua. Також підписанням Заяви-Пропозиції остання підтвердила своє розуміння і згоду з тим, що моментом прийняття (акцепту) банком її Заяви-Пропозиції щодо укладення договору буде вважатись дата підписання банком цієї Заяви-Пропозиції та скріплення її печаткою. Окрім того, відповідачем 23 червня 2023 року підписано і Паспорт споживчого кредиту, де викладена інформація, що надається клієнту до укладення договору про споживчий кредит, та визначені умови кредитування. Сторонами погоджено та підписано і Графік проведення платежів за наданим споживчим кредитом, який слугує Додатком № 1 до Заяви-Пропозиції №СІК-230623/108-00 від 23 червня 2023 року. Таким чином, відповідач підписавши вище перелічені документи, ознайомилася та погодилася з усіма умовами договору споживчого кредиту та зобов`язалася їх виконувати. На виконання умов кредитного договору №СІК-230623/108-00 від 23 червня 2023 року ПАТ «КБ «Акордбанк» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю надавши відповідачу грошові кошти, що підтверджується платіжними інструкціями №101567708 від 23.06.2023 року та №1011567710 від 23.06.2023 року. Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту за кредитним договором належним чином не виконала. Відповідно до розрахунку суми загальної заборгованості по кредитному договору №СІК-230623/108-00 від 23 червня 2023 року заборгованість відповідача перед ПАТ «КБ «Акордбанк» станом на 14.01.2025 року становить 106 481,82 грн., що складається із: - простроченої суми заборгованості по кредиту 36 240,79 грн.; - простроченої суми заборгованості по процентам 6,18 грн.; - простроченої заборгованості за комісією 33 989,19 грн.; - строкової суми заборгованості по кредиту 36 245,66 грн. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується пунктом 3 частини 1 статті 3 ЦК України. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором. Визначення поняття зобов`язання міститься у частині 1 статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (стаття 510 ЦК України). Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Наявність або відсутність обставин та фактів встановлюється на підставі доказів сторін, якими відповідно до частини 2 статті 76ЦПК України є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Положеннями статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Під час розгляду справи судом встановлено, що 23 червня 2023 року ПАТ «КБ «Акордбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір, шляхом підписання заяви-пропозиції №СІК-230623/108-00. За умовами вказаного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 76 750,20 грн. строком на 36 місяців з процентною ставкою 0,01% річних, сплатою щомісячної комісії 2,85%. 23 червня 2023 року грошові кошти видано відповідачу, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних інструкцій від 23.06.2023 року. Отже, факт отримання відповідачем коштів від ПАТ «КБ «Акордбанк» суд вважає доведеним. При цьому наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості свідчить про те, що відповідач свої зобов`язання не виконала, у зв`язку із чим станом на 14 січня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить 106 481,82 грн., що складається із: - простроченої суми заборгованості по кредиту 36 240,79 грн.; - простроченої суми заборгованості по процентам 6,18 грн.; - простроченої заборгованості за комісією 33 989,19 грн.; - строкової суми заборгованості по кредиту 36 245,66 грн. Судом враховано, що у матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості, поданий позивачем, при цьому відповідач не надав заперечень з приводу вказаного розрахунку, свого розрахунку не подав. З огляду на зазначене, суд вважає поданий позивачем розрахунок заборгованості належним доказом в частині нарахування та стягнення залишку простроченого кредиту та залишку прострочених відсотків, оскільки такий не спростовано відповідачем. Отже, суд вважає що позовні вимоги ПАТ «КБ`Акордбанк» в частині стягнення з [PERSON] простроченої суми заборгованості по кредиту у розмірі 36 240,79 грн.; - простроченої суми заборгованості по процентам у розмірі 6,18 грн.; строкової суми заборгованості по кредиту у розмірі 36 245,66 грн., є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача комісії, то суд дійшов висновку, що така задоволенню не підлягає з огляду на таке. За положеннями абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок, викладений Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16. Також Верховний Суд України у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16 вказав, що відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Враховуючи наведені правові висновки, суд вважає за необхідне відмовити у стягненні простроченої заборгованості за комісією, оскільки такі вимоги є необґрунтованими. При цьому банк не мав права встановлювати до кредитного договору щомісячну комісію за обслуговування кредиту, за дії, які банк вчиняє на власну користь, з огляду на те, що отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, а також з метою встановлення правовідносин між ним та боржником. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22), правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Отже, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору від 23 червня 2025 року № СІК-230623/108-00 у розмірі 72 492,63 грн.. Щодо розподілу судових витрат Згідно із статтею 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Ураховуючи зазначене, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: partial