Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Краснокутська селищна рада Богодухівського району Харківської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить: 1) позбавити батьків [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; 2) стягнути з [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини; 3) зобов`язати [PERSON] та [PERSON] у місячний термін, відкрити особистий рахунок у відділенні Державного ощадного банку України на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , для перерахування аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що на території Колонтаївського старостинського округу, за адресою: [ADDRESS] проживають громадяни [PERSON] , 1988 року народження, та [PERSON] , [INFO] . Родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом, згідно з інформацією КЗ «Краснокутський ЦСС» від 09.11.2023 № 287. Потреби дітей щодо виховання та розвитку не задовольняються, діти недоглянуті, голодні. Мати взагалі не займається вихованням дітей. Згідно з довідкою Колонтаївського старостинського округу від 15.05.2023 року № 22-01-13/64, [PERSON] та [PERSON] зловживають спиртними напоями, не працюють, ведуть асоціальний спосіб життя. 06.06.2023 року о 19.00 год. неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , та малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , повідомили на лінію 102 про перебування в небезпеці. Цього ж дня, працівниками поліції та служби у справах дітей, діти були доставлені до дитячого відділення КЗ «Краснокутської ЦРЛ». Батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння, не могли контролювати дітей та дбати про них, і це була пряма загроза життю і здоров`ю дітей. Наступного дня 07.06.2023 [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Краснокутської селищної ради з проханням влаштувати дітей до родини патронатного вихователя, доки вони з чоловіком не подолають складні життєві обставини. Діти були влаштовані до родини патронатного вихователя [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Харківської області від 29 червня 2023 року № 133. На тепер [PERSON] та [PERSON] проживають у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , власника якого не встановлено. Наразі [PERSON] та [PERSON] не змінили свого способу життя, та не усвідомлюють всю проблему, що склалася в їх родині. Органом опіки і піклування Краснокутської селищної ради батькам була надана можливість подолати складні життєві обставини, а саме: припинити зловживати спиртними напоями, навести лад у домоволодінні за місцем проживання, влаштуватися на роботу, підготувати запас дров на опалювальний період, заготувати запас продуктів харчування, змінити непридатні до використання дитячий одяг та взуття на нові, налагодити контакт зі своїми дітьми з метою повернути їх до своєї родини. Значного прогресу у подоланні складних життєвих обставин немає, є тільки часткові зрушення: в будинку розпочався косметичний ремонт, заготовлена картопля та консервація на зиму. Проте, батьки і надалі продовжує зловживати спиртними напоями та вести асоціальний спосіб життя. 18.09.2023 працівниками служби у справах дітей Краснокутської селищної ради, старостою Колонтаївського старостинського округу апарату Краснокутської селищної ради було здійснено виїзд до домоволодіння гр. [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У домоволодінні є часткові зміни: у будинку побілено стелю та стіни, заготовлена картопля та консервація на зиму, в той час як меблі знаходяться у непридатному до експлуатації стані, постільна білизна на ліжках потребує термінової заміни, дитячі речі та взуття відсутні взагалі. Господарські будівлі знаходяться у занедбаному стані, у дворі скрізь брудно, розкидане сміття, у городі суцільні бур`яни, відсутній запас дров на подвір`ї. Відповідачі не працевлаштовані, офіційні доходи для утримання родини відсутні. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Краснокутської селищної ради 19 вересня 2023 року [PERSON] та [PERSON] були присутні особисто, та не заперечували проти незначних змін у способі життя. Але обіцяли змінитися на краще заради дітей. Зі свідчень патронатного вихователя [PERSON] громадяни [PERSON] та [PERSON] дітей відвідують дуже рідко, в телефонному режимі не спілкуються. Таким чином, членами комісії встановлено факт свідомого та умисного невиконання матір`ю та батьком своїх батьківських обов`язків щодо своїх дітей, з їх боку відсутня будь-яка участь у вихованні, матеріальна допомога не надається, має місце свідоме самоусунення від забезпечення морального та духовного розвитку дітей. З метою захисту прав та інтересів дітей, запобігання бездоглядності, орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 29.05.2024 провадження у цивільній справі № 627/1027/23 за позовом Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до [PERSON] та [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені у воєнний стан. Ухвалою суд від 04.02.2025 провадження у справі поновлено та справу призначено до розгляду. Представник позивача - Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Пояснила, що відповідач [PERSON] після демобілізації веде аморальний спосіб життя. Зазначила, що 14.01.2025 комісією було здійснено виїзд до домоволодіння відповідачів, в якому на той момент були три особи, відповідачі та сестра відповідачки, які перебували в стані алкогольного сп`яніння. У кімнаті та кухні було по одному дивану, ванну відповідачі винесли у двір. З продуктів харчування наявні були лише картопля та крупи. Відповідачами не було здійснено заходів щодо влаштування простору для дітей. З моменту попередніх виїздів служби у справах дітей, в домоволодінні нічого не змінилося, а навіть погіршилося. У будинку пічне опалення, при цьому запас дров вистачить лише на 2-3 дні. Відповідачі завели двох поросят, яких спочатку держали у будинку, а потім перевели в сарай. Представник позивача зазначає, що в таких антисанітарних умовах діти жити не можуть. Відповідач так і не відмовився від алкогольної залежності. Відповідачка і сама не заперечує, що вони алкогольно залежні. В будинку відповідачів часто перебувають сторонні особи у нетверезому стані. Відповідачі не дбають про своїх дітей, не створюють належних умов для їх проживання, не підтримують належний санітарно-гігієнічний стан будинку. В будинку відсутні спальні місця для дітей та місце для виконання ними домашніх завдань, не облаштована кімната для гігієнічних процедур дітей. Кожного разу під час візиту служби у справах дітей до домоволодіння відповідачів, останні лише обіцяли навести лад у будинку, проте нічого для цього не зробили. Відтак, представник позивача просила задовольнити позов у повному обсязі, позбавити відповідачів батьківських прав та стягнути з них аліменти на користь дітей. Будучи присутньою у відкритому судовому засідання, відповідач [PERSON] позов не визнала, запевняла, що влаштовується на роботу, буде виправлятися та поверне дітей. Пояснила, що дітей у неї відібрали через п`янки відповідачів та безлад у будинку. Зазначає, що контролювала заняття дітей, відвідувала батьківські збори. Зазначила, що дітей у неї відібрали близько трьох років тому, наразі умови для їх проживання відповідачами не створені, що пов`язує з відсутністю у відповідачів грошів та роботи. Зазначила, що дітей у патронатній родині відвідує часто. Відповідач [PERSON] пояснив, що позов не визнає, має намір зробити вдома ремонт, проте грошів на це не має, при цьому зазначив, що йому не можна працювати, оскільки він має інвалідність. Запевняв, що він не вживає спиртні напої, оскільки йому категорично заборонили лікарі. Наразі забезпечувати дітей не може, бо немає грошей. Погоджується, що діти були вилучені з родини через безлад у будинку та через вживання відповідачами алкогольних напоїв. Проти позбавлення його батьківських прав та стягнення з нього аліментів заперечував, проте не заперечував проти того щоб діти залишалися проживати у патронатного вихователя. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області у відкритому судовому засіданні зазначила, що позов підтримала та просила його задовольнити. При цьому пояснила, що дітей у відповідачів вилучили за телефонним дзвінком самих дітей, оскільки їх батьки перебували в стані алкогольного сп`яніння. Під час вилучення дітей, їх мати перебувала у стані алкогольного сп`яніння, результат огляду останньої на стан алкогольного сп`яніння склав 1,3‰. Представник третьої особи також пояснила, що на одному дивані, який був зламаний та стояв на цеглинах, спали двоє дітей. Плита, на якій відповідачі готують їжу та топлять будинок, розвалена. У будинку відсутній обідній стіл та стіл для навчання дітей. Немає сезонних речей для дітей та постільної білизни. Неодноразові обіцянки відповідачів налагодити умови для проживання дітей виконані ним не були. Представник третьої особи вважає, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, не мають бажання змінити своє ставлення щодо створення належних умов для їх проживання і виховання, відтак, вважає за доцільне позбавити їх батьківських прав. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, з`ясувавши думки дітей, доходить наступних висновків. Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Даний факт підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, а саме: свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого Качалівською сільською радою Краснокутського району Харківської області /а.с.14/; свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області /а.с.15/. 19 листопада 2008 року Качалівською сільською радою Краснкоутського району Харківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.76/. 04.05.2023 завідувачем сектору ССД Краснокутської селищної ради Пахаренко Р., за участі ФСР КЗ Краснокутського ЦСС Краснокутської селищної ради Азаренкової І. та інспектора з ЮП Богодухівського РВП ГУНП у Харківській області Орлової В., було обстежено умови проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та зроблено наступний висновок. У будинку антисанітарні умови, відсутні робочі місця для навчання дітей. Постільна білизна відсутня, продукти харчування лише ті, що отриманні в гуманітарній допомозі, які також в обмеженій кількості. [PERSON] та її чоловік [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння /а.с.21/. З копії висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.06.2023, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат якого становить 1,3‰ /а.с.223/. Наказом начальника Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Пономаренко Л.А. за №25 від 06.06.2023, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області /а.с.20/. 07.06.2023 [PERSON] звернулася до начальника служби у справах дітей Краснокутської селищної ради із заявою, в якій просить розглянути питання щодо тимчасового влаштування її дітей до родини патронатного вихователя. Зазначила, що за час перебування дітей у патронатній родині зобов`язується налагодити своє життя та подолати складні життєві ситуації /а.с.17/. Як вбачається з копії заяви [PERSON] , остання 07.06.2023 звернулася до начальника Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Пономаренко Л.А. із заявою, в якій просить влаштувати до її патронатної родини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які опинилися в складних життєвих ситуаціях /а.с.28/. Як вбачається з копій актів про факт передачі дитини від 12.06.2023 о 10:41 Службою у справах дітей Краснокутської селищної ради в особі Руслани Пахаренко у присутності лікаря-педіатра КНП Краснокутська ЦРЛ Лисенка А.Л. передано [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , патронатному вихователю [PERSON] /а.с.29, 30/. 28.06.2023 завідувачем сектору ССД Краснокутської селищної ради Пахаренко Р., за участі ФСР КЗ Краснокутського ЦСС Краснокутської селищної ради І.Азаренкової та інспектора з ЮП Богодухівського РВП ГУНП у Харківській області Орлової В., було обстежено умови проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та зроблено наступний висновок. Вчергове наполегливо рекомендовано навести лад у домоволодінні. Придбати постільну білизну, зробити ремонт у будинку та робочі місця для дітей /а.с.23/. 29.06.2023 рішенням виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, вирішено влаштувати неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , та малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] на тимчасове перебування строком на три місяці з 12 червня 2023 року /а.с.25-27/. 18.09.2023 начальником ССД Краснокутської селищної ради Л. Пономаренко, за участі старости старостинського апарату Краснокутської селищної ради Л. Гончаренка, завідувача ССД Краснокутської селищної ради було вчергове обстежено умови проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та зроблено наступний висновок. В будинку тривають ремонтні роботи (ремонт косметичний). Зі слів матері вони зобов`язуються облаштувати кімнату для дітей, облаштувати робочі місця для навчання та відпочинку. Також обіцяють не зловживати спиртними напоями /а.с.23/. Старостою Колонтаївського старостинського округу апарату Краснокутської селищної ради Гончаренком Леонідом на ім?я начальника служби у справах дітей Краснокутської селищної ради надано інформацію за вих.№22-01-13/129 від 16.10.2023 про те, що [PERSON] , 1988 року народження, та [PERSON] , 1984 року народження, дійсно проживають без реєстрації по [ADDRESS] , не працюють живуть за рахунок випадкових заробітків, зловживають спиртними напоями. До старостинського округу компрометуючих матеріалів на зазначених громадян не надходило /а.с.24/. Як вбачається з копії довідки вих.№19-01-15/303 від 17.10.2023 виданою старостою Качалівського старостинського округу апарату Краснокутської селищної ради Ніконовою Ларисою, [PERSON] , 1988 року народження, дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: син - [PERSON] , 2008 року народження, син - [PERSON] , 2010 року народження, та брат - [PERSON] , 1979 року народження /а.с.31/. Також старостою Качалівського старостинського округу апарату Краснокутської селищної ради Ніконовою Ларисою надано інформацію, про те, що характеристику на родину немає можливості надати, так як сім`я [PERSON] за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] , не проживає, місце проживання невідомо /а.с.32/. З відповіді директора КЗ «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради» № 287 від 09.11.2023 вбачається, що родина [PERSON] отримує послугу соціального супроводу відповідно до Державного стандарту соціального супроводу сімей (осіб), які перебувають у складних життєвих обставинах з 30.08.2023 /а.с.39/. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягувалися до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 184 КУпАП, за неналежне виконання батьківських обов`язків, що підтверджується копіями відповідних постанов Краснокутського районного суду Харківської області доданих до матеріалів справи /а.с. 33,34,35,36,37,38/. Рішенням виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області № 235 від 27.09.2023 було затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] /а.с.8-9,10-13/. Відповідно до листа директора КЗ «Краснокутський центр соціальних служб» Краснокутської селищної ради № 30 від 26.01.2024, родина [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , перебуває під соціальним супроводом. У родині виховується двоє неповнолітніх дітей, базові потреби яких не задовольняються. Під час планових візитів в родину неодноразово було з`ясовано, що батьки не дбають про чистоту та добробут в оселі, не привчають дітей до порядку, не слідкують за проведенням їх вільного часу, неодноразово були складені адміністративні протоколи за вживання алкоголю, належно не виконують свої батьківські обов`язки. Будинок захаращений, в ньому неприємний запах /а.с.73/. 16.01.2024 начальником Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Пономаренко Л.А., за участю фахівця РСР КЗ «Краснокутської ЦСС» Азаренкової І., поліцейських офіцерів Краснокутської селищної ради Лісняка В.С. та [PERSON] було обстежено житлові та матеріально-побутові умови родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та зроблено наступний висновок. З моменту останнього обстеження в домоволодінні суттєвих змін немає, повна антисанітарія, розвалена пічка. Придбано старий диван, але місця відпочинку та занять у кожної дитини відсутні. Поряд зі спальним місцем встановлена ванна, окреме місце для гігієнічних процедур відсутнє. Також відсутній змінний дитячий одяг та взуття. В такі умови дітей повертати не можна /а.с.74/. 14.01.2025 начальником Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Пономаренко Л., за участю поліцейського офіцера Краснокутської територіальної громади Смірнова О., менеджера БФ «БО Волонтери. Дорослі дітям» Азаренкової І., було обстежено житлові та матеріально-побутові умови родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та зроблено наступний висновок. З моменту останнього обстеження ситуація в родині [PERSON] суттєво не змінилася. Скрізь антисанітарія, пічка потребує капітального ремонту, спальні місця для всіх членів родини відсутні, відсутня кімната для гігієнічних процедур. Дрова на опалювальний період не заготовлені. На момент обстеження в будинку перебували сторонні особи у нетверезому стані /а.с.221/. 26.03.2025 начальником Служби у справах дітей Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області Пономаренко Л., за участю поліцейського офіцера Краснокутської територіальної громади Смірнова О., менеджера БФ «БО Волонтери. Дорослі дітям» Азаренкової І., було обстежено житлові та матеріально-побутові умови родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та зроблено висновок аналогічний попередньому /а.с.220/. 21.04.2025 поліцейськими офіцерами Краснокутської селищної ради Лісняком В. та Смірновим О. , за участі завідувача сектору ССД Краснокутської селищної ради Пахаренко Р. та менеджера, супервайзера [PERSON] , було обстежено житлові та матеріально-побутові умови родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та зроблено наступний висновок. У будинку не прибрано, брудна підлога, стіни не білені та закопчені сажею. Постільна білизна брудна. У будинку відсутні ліжка для дітей. Будинок складається із однієї кімнати, яка облаштована одним диваном та столом, наявна шафа для одягу. Місця для навчання дітей відсутні. Інша кімната облаштована та слугує як кухня /а.с.222/. Допитана в судовому засіданні фахівець КЗ «Центр надання соціальних послуг» Краснокутської селищної ради [PERSON] пояснила суду, що родину [PERSON] знає протягом трьох років. Родину взяли під супровід з липня 2023 року. До того часу вона у складі комісії неодноразово приїжджали до родини відповідачів з причин невиконання останніми батьківських обов`язків. За весь час, що свідок знає родину [PERSON] , зміни в будинку відбулися лише в тому, що вони відкрили ставні. Свідок зазначила, що діти не виходили на дистанційне навчання, продуктів харчування вдома не було. В будинку розбитий поріг, біля порогу стояли різні напої, через які був смердючій запах, який також стояв і в будинку. Діти занедбані, нестрижені, одягнені в лахміття. Свідок зауважує, що коли дітей вилучали з родини, відповідачі були в стані алкогольного сп`яніння, батько взагалі ледве тримався на ногах. Відповідачі ніде не працюють, їх ніде не беруть на роботу через зловживання алкогольними напоями. На момент розгляду справи діти перебувають в патронатній родині [PERSON] , де вони наразі чисті, доглянуті та радісні. У будинку відповідачів немає ні води, ні туалету, хоча приміщення дозволяє це зробити. Крім того, свідок зазначила, що у них в центрі є одяг, взуття, іграшки, які можуть брати такі родини, проте родина [PERSON] з цього приводу не зверталася. На запитання представника позивача свідок додатково зазначила, що із змін у родині, відбулися лише те, що вони відкрили вікно, вкрутили лампочку, поклеяли шпалери. Зазначила, що відповідачі телефонують їй на особистий телефон, коли перебували в нетверезому стані. Діти також телефонували та повідомляли, що батьки перебувають в стані алкогольного сп`яніння. Свідок вважає, що відповідачі неналежно виконують свої батьківські обов`язки та ухиляються від їх виконання. Допитана в судовому засіданні в якості свідка патронатний вихователь [PERSON] пояснила суду, що діти відповідачів перебувають у її родині з 12.06.2023. Зазначила, що коли у [PERSON] був випускний, його мати не була присутньою на ньому. Вона зобов`язувалася за місяць навести лад у будинку, але не зробила цього. Свідок зазначає, що у дітей свідоцтва про народження були в жахливому стані, що перешкоджало вчиняти дії, як то отримати паспорт громадянина України, проте відповідачка відмовлялася отримати повторно свідоцтва про народження дітей. У зв`язку з чим, було винесено питання на виконком про заміну дітям свідоцтв про народження. Крім того, свідок зазначила, що [PERSON] погано розмовляв, патронатний вихователь влаштувала заняття з логопедом, він також відвідує секції з футболу та інші гуртки. [PERSON] навчається у Краснокутському ліцеї онлайн, а [PERSON] у [PERSON] аграрному ліцеї. Зазначає, що батько дітей не телефонує взагалі, а мати 1-2 рази на місяць, пояснюючи це тим, що відсутні гроші на рахунку. З кінця грудня 2023 року відповідач теж обіцяла дітям приїхати, проте не зробила цього. Приїхала лише 06.02.2024 до [PERSON] на день народження. Навіть коли відбуваються судові засідання, відповідачі ні разу не запитали за дітей та не відвідали їх, при тому, що родина, в якій вони наразі перебувають, проживає по [ADDRESS] , що зовсім поряд з судом. Діти раніше розповідали свідку, що коли проживали з батьками, то ходили заробляти кошти батькам. Свідок вважає, що дітей батьками повертати не можна. Мати не привозить дітям одяг та взуття, може привезти жменю цукерок і банан, інколи 200 грн. Коли відповідачі відвідували племінника на сусідній вулиці від місця проживання дітей, при цьому вони не навідували своїх дітей. До [PERSON] на день народження не приїжджають. Владу на 16 років передали 200 грн. Патронатний вихователь вважає, що батьки самоусунулися від виховання дітей. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський офіцер громади СПД №1 Богодухівського РВ ГУНП в Харківській області лейтенант поліції [PERSON] пояснив суду, що взимку 2024 року він разом з ПОГ [PERSON] та представниками служби у справах дітей виїжджали до с. Колонтаїв Богодухівського району Харківської області з метою перевірки умов проживання дітей родини [PERSON] . Зазначив, що умови для проживання дітей у будинку відсутні, будинок опалювати нічим, піч у непридатному стані. Дров була невелика кількість, ті що відповідачі вирубали біля будинку. В будинку є одна кімната, в якій знаходяться і ванна, і ліжка, і шафа. Відсутній поріг для входу в будинок, туалет приблизно 20 м від будинку. Відсутнє обладнання для приготування їжі. Наявність чи відсутність дитячих речей свідок не помітив, речі розкидані по будинку. Продукти харчування в обмеженій кількості. Відповідачі перебували з ознаками алкогольного сп`яніння. Свідок пояснив, що він неодноразово був у домоволодінні родини [PERSON] , через виклики щодо зловживання останніми спиртними напоями, інколи при цьому були присутні діти. Вважає, що дітей їм повертати не можна, оскільки вони усунулися від виховання дітей. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський офіцер громади СПД №1 Богодухівського РВ ГУНП в Харківській області капітан поліції [PERSON] пояснив суду, що разом з ПОГ [PERSON] та представниками служби у справах дітей не раз виїжджав до с. Колонтаїв Богодухівського району Харківської області з метою перевірки умов проживання дітей родини [PERSON] . Зауважив, що будинок відповідачів у занедбаному стані, пошкоджений поріг, при сході на який можна травмуватися. У будинку на полу стояла консервація в скляних банках, покрита пліснявою, у відрі була пророща картопля, брудний посуд на столі, пічне опалення розібране, постільна білизна брудна. В кімнаті є диван, на стіні килим. Вода до будинку не підведена. Дитячих речей свідок не бачив. У дворі були не дрова, а палки 30-50 см, який вистачить приблизно на одну добу. В будинку присутній неприємний запах. Одного разу свідок прибув до родини [PERSON] через черговий виклик про домашнє насильство, дорослі сварилися. Також, неодноразово мали місце виклики до поліції [PERSON] , через вживання її чоловіком спиртних напоїв і не бажання працювати. З відповідачем були проведені профілактичні бесіди. Також свідок зазначив, що приблизно 1-2 місяці назад [PERSON] викликала поліцію з приводу домашнього насильства з боку її чоловіка. Зауважив, що за останні чотири місяці ніяких позитивних зрушень у родині не відбулося. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу. З цією метою дитині, зокрема надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. Так, відповідно до вимог закону, судом в присутності законного представника - патронатного вихователя [PERSON] , з приводу доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] , було з`ясовано думки їх дітей, а саме: неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] . Неповнолітній [PERSON] пояснив, що він навчається на другому курсі Краснокутської філії Богодухівського аграрного ліцею. Зазначив, що у тітки [PERSON] (патронатного вихователя) йому подобається, оскільки вона дбає про них, купує речі, годує, все робить для них. Останній раз батьки приїжджали до них на його день народження, привезли торт та солодощі, побули приблизно хвилин 10. Зазначив, що в родині патронатного вихователя вони приблизно два роки, за цей час батьки були лише разів п`ять, іноді мати була сама. Хлопчик зазначив, що якби у батьків були нормальні умови для проживання від би хотів до них повернутися, а так у них брудно. Додав, що тітка [PERSON] допомогла йому назбирати на новий велосипед та новий телефон. Зазначив, що у минулому році був у батьків вдома, там нічого не змінилося, в будинку брудно. Зауважив, що додому повертатися не хоче, що йому добре у тітки [PERSON] . Проживаючи у родині патронатного вихователя він відвідує секції з футболу, тхеквондо, у школі навчається онлайн, в той час як проживаючи вдома, виходив на уроки нерегулярно. Пояснив, що вдома йому гірше ніж у тітки [PERSON] . Одежі вдома не було, тільки той одяг, який віддадуть від чужих дітей, бо грошей на неї не було, а тітка [PERSON] все їм купує. На запитання представника позивача, неповнолітній [PERSON] пояснив, що вдома немає умов для проживання, відсутня чиста постільна білизна. Щоб харчуватися вдома, діти повинні були заробити кошти: вони ходили по сусідах обробляли городи, за це вони ті давали їм гроші. У батьків не було для нього телефона щоб виходити на уроки. [PERSON] зазначив, що планує продовжувати навчання, а потім має намір влаштуватися на роботу. До батьків повертатися не хоче, при цьому зазначив, що батьків любить. Неповнолітінй [PERSON] пояснив, що навчається в 9-му класі Краснокутського ліцею №2. Повертатися додому та жити в тих умовах не бажає, а хоче жити як інші діти - в нормальних умовах: бути одягнутим та взутим, жити як людина. Зазначив, що батько взагалі нічого не робив, а працювали вони, діти. У тітки [PERSON] (патронатний вихователь) він навчився краще говорити, ходив до логопеда, подорожував із сестрою тітки [PERSON] в Карпати . Вважає, що у батьків вдома «бомжатня», при цьому бачитися з батьками хоче, але жити з ними не хоче. Пояснив, що вдома діти їли коли хотіли, але не дуже часто. Одяг не завжди був чистий. Вдома відсутні умови для проживання, немає столу для занять, а у тітки [PERSON] все це є. Зазначив, що батьків любить, а батьки якби його любили, то забрали б його. У тітки [PERSON] він майже два роки. За цей час батьки відвідували їх лише разів 5, кожного разу не довше п`яти хвилин. На його день народження привезли пакетик цукерок, а так взагалі нічого не привозили. Обіцяли телефон, але обіцянку свою не виконали. Обіцяли приїхати, але не приїхали, навіть телефонують не часто. Зазначив, що коли проживали з батьками, останні часто вживали спиртні напої, зараз теж продовжують вживати, це також чуте під час телефонних розмов з ними. Під час проживання з батьками, діти не часто виходили на онлайн уроки, бо не хотілося і не було можливості, батьки їх шкільні заняття не контролювали. На запитання представника позивача, неповнолітній [PERSON] пояснив, що йому краще у патронатного вихователя, ніж у батьків, бо він не відчуває батьківської турботи. Батьки часто перебували у нетверезому стані та не контролювали дітей. На запитання представника третьої особи, [PERSON] відповів, що робочій стіл у них був, телефона не було, оскільки тато грав на ньому в ігри, зошитів було три штуки. Зауважив, що бажання спілкуватися з батьками є, але повертатися до них він не бажає. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, представника третьої особи, свідків, заслухавши думки дітей, дослідивши письмові матеріали на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до преамбули Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789- ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Статті 9, 18 вказаної Конвенції також визначає, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 3 метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у цій Конвенції, Держави-учасниці надають батькам і законним опікунам належну допомогу у виконанні ними своїх обов`язків по вихованню дітей та забезпечують розвиток мережі дитячих установ. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). За приписами п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх неповнолітніх дітей, посилається на те, що підставою для позбавлення батьківських прав відповідачів є ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей, про що зазначено і у висновку щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав. Так, в пункті 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Такі висновки суду повністю узгоджуються з позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 13 березня 2019 року по справі №631/2406/15-ц. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачами не надано жодних доказів, які б спростовували вказані вище обставини. Доказів на підтвердження вчинення дій, які б свідчили про бажання відповідачів брати участь у вихованні та розвитку дітей, відповідачі не надали. Таким чином, із встановлених обставин вбачається, що відповідачі свідомо нехтують своїми обов`язками по вихованню дітей. Лише той факт, що відповідачі не визнали позов та висловили бажання брати участь у вихованні дітей, не свідчить про їх інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.07.2024 у справі № 755/8647/23, провадження № 61-6722св24). Такі висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 15.05.2019 у справі № 661/2532/17 (провадження № 61-46449св18), згідно з якими: «Самого тільки факту заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав недостатньо, щоб підтвердити наявність справжнього та належного інтересу відповідача до власної неповнолітньої дитини. Мотиви такого заперечення можуть бути різними, наприклад, це може бути пов`язане не з бажанням турбуватися про свою дитину, а з бажанням отримати майбутньому піклування від неї. Тому до уваги мають братися всі обставини конкретної справи». Також у постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 398/4299/17 (провадження № 61-2861св20) зроблено такий висновок: «[…] Лише зазначення відповідачем в апеляційній скарзі про його бажання піклуватися про дитину не спростовує факту його ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. […] Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав з урахуванням його поведінки не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку. Верховний Суд зазначає, що позбавлення відповідача батьківських прав, здійснене згідно із законом (пункт 2 частини першої статті 164 СК України), спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету і втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення його батьківських прав». Суд вважає за необхідне врахувати зазначені висновки у справі, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, а отже, вирішення питання про його застосування потребує з`ясування низки обставин, які характеризують дотримання батьками своїх обов`язків з виховання дитини. З урахуванням наведених висновків Верховного Суду та встановлених у цій справі обставин, саме лише заперечення відповідачів проти позбавлення їх батьківських прав не може розцінюватися як достатня підстава для відмови у задоволенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав. Беручи до уваги обставини справи, враховуючи свідоме нехтування батьками своїми батьківськими обов`язками по відношенню до їх неповнолітніх дітей, про що до суду надано відповідний висновок, суд дійшов висновку, що відповідачі систематично, протягом тривалого часу не виконують батьківські обов`язки, передбачені ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, а саме: не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечують необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про наявність вини у їх поведінці, яку можна розцінювати як ухилення від виховання дітей та як свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, тому в даному випадку суд вважає за доцільне застосувати до відповідачів такий крайній захід впливу як позбавлення їх батьківських прав, що повністю відповідає якнайкращим інтересам дітей. Як підсумок, аналізу елементів, які впливають на визначення «якнайкращих інтересів дитини» суд зауважує, що в даних правовідносинах позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам дітей і в подальшому зможе гарантувати повну та ефективну реалізацію їх прав. Суд наголошує, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідачі мають право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України (стаття 169). Що стосується вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від доходу відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, з урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів заявлені обґрунтовано, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідачів в дохід держави судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved