Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Сампара Н.М. звернулась до суду із позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, у якому просить визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , якій належала 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право особистої власності, яке втрачено. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON] , яка була її єдиним спадкоємцем. 20.01.2015 [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових прав на частку вказаного будинку, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про права на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про належність цього майна спадкодавцеві. [PERSON] , яка прийняла спадщину, не оформила своїх спадкових прав на вказане майно. Оскільки позивач позбавлена можливості реалізувати свої права у позасудовому порядку, просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 31.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду, постановленою 19.11.2024 без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Сампара Н.М. в судове засідання 08.05.2025 не з`явились, представник подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Великоберезовицької селищної\~ради Тернопільського\~району Тернопільської\~області в судові засідання не з`являвся, проте подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, щодо задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судові засідання не з`являвся, однак повідомлявся належним чином. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~ Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 04.07.2011. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 01.05.2015. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області 20.01.2015, яким вона заповіла [PERSON] усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що вона за законом буде мати право. Згідно з інформаційною довідкою №453 виданою 01.06.2023 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 житловий будинок літ «А» з прибудовою загальною площею 66,5 кв.м, житловою площею 54,3 кв.м, літня кухня літ. «Б», хлів літ. «В», стодола з підвалом літ. «Г», навіс літ. «Д», огорожа «1-3» по [ADDRESS] зареєстровано: 1/2 частина за [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок видане Тернопільською районною радою 16.11.1990 на підставі рішення виконкому № 209 від 30.10.1990, та записано 16.11.1990 в реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 328; 1/2 частина за [PERSON] на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14.09.2010, справа № 2-6012/10, витяг про державну реєстрацію прав від 03.12.2010, номер витягу 28232437 та записано 03.12.2010 в реєстровій книзі № 4 за реєстровим № 328. 11.03.2010 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] . Власниками вказано [PERSON] та [PERSON] (розмір частки власності по 1/2). Відповідно до характеристики будівель і споруд: житловий будинок під літерою «А» 1960 року побудови, прибудова під літерою «а» 2002 року побудови, літня кухня під літерою «Б» 1972 року побудови, сарай під літерою «В» 1972 року побудови, стодола під літерою «Г» 1975 року побудови, підвал під літерою «по» 1939 року побудови, навіс під літерою «Д» 1982 року побудови, 1 огорожа, 2 хвіртка, 3 ворота. Загальна площа 66,5 кв.м, житлова площа 54,3 кв.м, допоміжна площа 12,2 кв.м. Щодо прибудови під літерою «а» 2002 року побудови у технічному паспорті міститься штамп про самовільне будівництво. Рішенням Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області №22 від 12.01.2016 вул. Гагаріна в с. Велика Лука перейменовано на вул. Івана Вітишина. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.09.2010 у справі №2-6012/10 позов [PERSON] до Великолуцької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] , третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними побудовами та спорудами, розташованого в [ADDRESS] , яка належала померлій [INFO] [PERSON] . Згідно Витягу про державну реєстрацію прав №28232437 від 03.12.2010, [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.09.2010 належить 1/2 частка довомолодіння за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки №19 від 07.04.2025, Великолуцький старостинський округ Великоберезовицької селищної ради повідомляє про те, що будинковолодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] рахується за: 1/2 частина за [PERSON] ; 1/2 частина за [PERSON] (переоформлено по спадщині з [PERSON] ). Станом на 01.07.1990 колгоспний двір, членами якого були: [PERSON] голова двору, [INFO] (померла); [PERSON] , 1925 р.н. голова двору (померла). Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темнікової Л.Г. №1993/02-31 від 02.10.2023 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Відмова мотивована відсутністю правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві. Правовий статус майна колгоспного двору був врегульований ст. ст. 120 126 Цивільного кодексу УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 112 Цивільного кодексу УРСР було передбачено, що колгоспний двір це сімейнотрудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно зі ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. За змістом ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Таким чином, враховуючи що членами колгоспного двору по [ADDRESS] було двоє осіб, [PERSON] і [PERSON] , їм належало по 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Правила ст.\~563\~ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР). [INFO] померла [PERSON] . Оскільки, спадщина відкрилася після 01.01.2004, то застосуванню підлягають норми ЦК України. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла лише її дочка [PERSON] (так зазначено в постанові нотаріуса від 02.10.2023). Отже, [PERSON] належала 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після [PERSON] та звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу, який посвідчує право власності спадкодавця на частку у житловому будинку по [ADDRESS] , що стало причиною звернення позивача до суду. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. Згідно із ч. 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог статті 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Проте, суд звертає увагу на те, що в складі вказаного нерухомого майна міститься прибудова під літерою «а» (2002 року), яка побудована самовільно. Відповідно до частин 1, 2 статті 376 ЦК України, житловий будинок,\~будівля,\~споруда,\~інше нерухоме\~майно вважаються\~самочинним будівництвом,\~якщо вони\~збудовані або\~будуються на\~земельній ділянці,\~що не\~була відведена\~для цієї\~мети,\~або без\~відповідного документа,\~який дає\~право виконувати\~будівельні роботи\~чи належно\~затвердженого проекту,\~або з\~істотними порушеннями\~будівельних норм\~і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Таким чином до складу спадкового майна не входить прибудова під літерою «а» до житлового будинку [ADDRESS] . Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, його право підлягає судовому захисту шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved