Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" звернулось до суду позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 57 038 (п`ятдесят сім тисяч тридцять вісім) гривень 50 копійок, з яких сума кредиту 15 000 ( п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок, сума процентів користування кредитом 26 815 ( двадцять шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок, нараховані позивачем проценти за 51 календарних днів - 15 223 (п`ятнадцять тисяч двісті двадцять три) гривні 50 копійок; судові витрати: витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 ( десять тисяч) гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20 листопада 2022 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний договір № 6120256 про надання споживчого кредиту, сума кредиту складає 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, строк дії кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (15.11.2023) вказано в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит , що є Додатком № 1 до цього Договору. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит у сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень шляхом зарахування коштів на його платіжну картку № [NUMBER] . В свою чергу, при укладенні кредитного договору, сторони передбачили нарахування процентів на наступних умовах : 1.5.1 Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 20 грудня 2022 року відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. 13.01.2023 року відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 50 грн. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 25.09.2023 року між ТОВ "Авентус Україна", як клієнтом, та ТОВ «ФК "Фінтраст Капітал", як фактором, було укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором ТОВ "Авентус Україна" повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту NAZZZZARRRRRR@GMAIL.COM зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Отже, до ТОВ «ФК "Фінтраст Капітал" відповідно до укладеного договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі. Зазначає, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень - тіло кредиту та 26 815 (двадцять шість тисяч вісімсот пятнадцять) гривень нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 51 календарних днів - 15 223 (п`ятнадцять тисяч двісті двадцять три) гривні 50 копійок, всього - 57 038 ( п`ятдесят сім тисяч тридцять вісім) гривень 50 копійок. У зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на користь товариства вказану заборгованість, а також понесені судові витрати. Ухвалою суду від 12 вересня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року витребувано докази від АТ «Універсал Банк». До суду на виконанні ухвали суду від 16.12.2024 року 06.03.2025 року надійшла інформація від АТ «Універсал Банк» про те, що на банківську картку [PERSON] 20.11.2022 року надходили кошти в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. 26 02.2025 року ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" було подано заяву про заміну найменування позивача з Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». На підтвердження реєстраційних дій щодо зміни найменування позивача надав виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №1000681070010062201 від 10.12.2024 року. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджено повернутою судовою повісткою без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта», відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 20 листопада 2022 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "Авентус Україна" було укладено електронний договір № 6120256 про надання споживчого кредиту у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень строком на 360 днів за стандартною процентною ставкою 1,99% в день в межах строку кредиту. Із довідки АТ «Універсал Банк» № БТ/1701 від 18.02.2025 року встановлено, що на банківську картку [PERSON] 20 листопада 2022 року надходили кошти в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. 25.09.2023 року ТОВ"Авентус Україна" відступило право вимоги до відповідача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» згідно договору факторингу № 25.09/23-Ф. Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості та витягу з реєстру боржників вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 25.09.2023 року тобто на момент відступлення права грошової вимоги позивачу за кредитним договором становила 26 815 ( двадцять шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок. З позовної заяви вбачається, що позивачем було нараховано процентів відповідачу за користування кредитними коштами за 51 календарних днів з 25.09.2023 по 14.11.2023 в межах строку договору в сумі 15 223 (п`ятнадцять тисяч двісті двадцять три) гривні 50 копійок. Таким чином, загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 6120256 від 20.11.2022 року становить 57 038,50 грн, з яких тіло кредиту 15 000 грн, сума процентів за користування кредитом 26 815 грн та 15 223,50 грн. проценти за 51 календарних днів. Відповідачем заборгованість за кредитним договором не спростована, та останнім щодо правильності розрахунку такої заборгованості не надано заперечень. Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між сторонами кредитного договору та наявність заборгованості за ним, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 57 038,50 грн, з яких тіло кредиту 15 000 грн, сума процентів за користування кредитом 26 815 грн та 15 223,50 грн. проценти за 51 календарних днів. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що розподіл судових витрат не є позовною вимогою, має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом. Ст. 137 ЦПК України детально описує порядок визначення та відшкодування вказаних витрат. Відповідно до ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини - заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору про надання правової допомоги № 17/07-2024 від 17 липня 2024 року, копію рахунку на оплату по замовленню № 3958/06/08 від 06.08.2024 року; копію акта прийому - передачі виконаних робіт від 06.08.2024 року, згідно з яким загальна вартість виконаних робіт становить 10 000 грн. 00 коп. Однак суд вважає, що рівень складності справи не вимагав такого обсягу правничої допомоги. Зокрема, вказана справа є незначної складності, має місце усталена судова практика розгляду справ цієї категорії. У зв`язку з цим вивчення та аналіз норм законодавства, судової практики, проведення консультації, вивчення наданих клієнтом документів, складання позовної заяви та подача його до суду з витрачанням вказаного в Акті часу та визначеної вартості не можна вважати достатньо обґрунтованими та пропорційними предмету спору. Таким чином, враховуючи критерій реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, характер та складність виконаної адвокатом роботи, з урахуванням конкретних обставин справи,

Outcome: approved