Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Позивач ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», інтереси якого представляє Кудіна А.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з неї заборгованість на загальну суму 28 581,50 грн, з яких: за Договором № 104035385 від 17.02.2022, у розмірі 15661,50 грн (8904 грн - заборгованості за основною сумою боргу, 5107,50 - заборгованість за відсотками; 1650 грн - заборгованість за комісією); за кредитним договором №24978-02/2022 від 22.02.2022 - 12920 грн (3800 грн - сума заборгованості за основною сумою борг; 9120 - сума заборгованості за відсотками), а також понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 17.02.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №104035385 . Вказаний договір підписано в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний через сайт або/мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 договору, порядок укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Згідно п.1.1 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ «МІЛОАН» грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2 Кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1 Договору. 16.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська ангенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська ангенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з реєстром боржників від 16.07.2024 ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська ангенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15661,50 грн. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, не здійснила погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «МІЛОАН», ні ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська ангенція з повернення боргів». Крім того, 22.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №24978-02/2022, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора надісланого на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.п.1 п.1 Кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. 08.12.2022 між ТОВ «ФК ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська ангенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08122022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська ангенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, не здійснила погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК ІНВЕСТРУМ», ні ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська ангенція з повернення боргів». Враховуючи вказане, просить задоволити позовні вимоги. 03.04.2025 ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач в позовній заяві просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення - не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила суду про причини неявки. Правом на подання відзиву не скористалася. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, долучені до позову встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала до суду відзив на позовну заяву, суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що 17.02.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №104035385, згідно з яким остання отримала кредит на суму 15000 грн, строком на 90 днів, при цьому пільговим періодом до 19.03.2022 та поточним періодом до 18.05.2022. Процентна ставка у розмірі 1,25 % - у пільговий період, 5 % - у поточний період від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.1.5.2). Комісія за надання кредиту згідно з п.1.5.1 вказаного договору становить 1650 грн. Згідно з пунктами 2.1. Договору кредитні кошти надаються Позичальнику на рахунок з використанням карти [NUMBER]. Відповідно до п.2.2.1 позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.1.5.1 -1.5.3 Договору. Пунктом 2.2.2 нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступої за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3. Додатком №1 до вказаного договору встановлено види платежів за кредитом та загальну вартість кредиту. Крім того, в матеріалах позовної заяви навна копія паспорта споживчого кредиту, в якому міститься інформація щодо загальної вартості кредиту для споживача. Платіжним дорученням №40010020 від 17.02.2022 підтверджується переказ ТОВ «МІЛОАН» на карту [PERSON] грошових коштів в розмірі 15000 грн. 16.07.2024 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська ангенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №16072024, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська ангенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Акту прийому-передачі боржників від 16.07.2024 за договором факторингу №16072024 від 16.07.2024, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників в електронному вигляді, після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторингу, від клаєнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024, ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 15661,50 грн, з яких: 8904,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 5107,50 грн сума заборгованості за відсотками, 1650,00 грн - заборгованість за комісією. Крім того, 22.02.2022 між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] , шляхом накладення нею електронного підпису W6026, було укладено Договір про надання фінансового кредиту №24978-02/2022 у розмірі 3800 грн, строком на 30 днів, тобто до 23.03.2022. Згідно з п.1.3 Договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1095 % річних від суми кредиту в розрахунку 3% на добу. Кредит, відповідно до п.1.5 надається клієнту у безготівковій формі на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом. Додатком №1 до вказаного договору встановлено види платежів за кредитом та загальну вартість кредиту. 08.12.2022 між ТОВ «ФК ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська ангенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №08122022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська ангенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Акту прийому-передачі боржників від 08.12.2022 за договором факторингу №08122022 від 08.12.2022, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників в електронному вигляді, після чого з урахуванням пункту 1.2 Договору факторинг, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до договору факторингу №08122022 від 08.12.2022, ТОВ «Фінансова компанія» Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у сумі 12920 грн, з яких: 3800,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9120 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 628, 629 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень частин 1, 3 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] уклала кредитні договори, за умовами яких отримала грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок, зазначений у договорах. Дані кредитні договори було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» вказані договори прирівнюється до укладених в письмовій формі. Зі ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.527ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачем не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК» Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за Договором про споживчий кредит №104035385 від 17.02.2022 у розмірі 8904,00 грн - за основною сумою боргу, 5107,50 грн сумою заборгованості за відсотками та заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту №24978-02/2022 від 22.02.2022 у розмірі 3800,00 грн - за основною сумою боргу, 9120,00 грн - сумою заборгованості за відсотками, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідачем заявлений розмір заборгованості належними та допустимим доказами не спростований. Однак, щодо позовної вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією у розмірі 1650,00 грн відповідно до договору про споживчий кредит №104035385 від 17.02.2022, то такі не підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 4 ст. 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 55 Закону України „Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг, як це закріплено вимогами ч. 3 ст. 55 вказаного Закону. Як унормовано положеннями ч. 3 ст. 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного суду, викладеного в постанові від 20.07.2022, прийнятій по справі № 343/557/15-ц, провадження № 61-10414св20, умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Умовами укладеного між сторонами договору встановлено комісію за надання кредиту, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання фінансового інструменту. Враховуючи наведене, оскільки ТОВ „ФК «Європейська агенція з повернення боргів" було встановлено одноразову плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, визначені в договорі про надання кредиту №104035385 від 17.02.2022 умови щодо обов`язку позичальника сплатити одноразову комісію за надання кредиту в сумі 1650,00 гривень, є нікчемними. За таких обставин, ТОВ „ФК «Європейська агенція з повернення боргів" без належних на те правових підстав нараховано комісію за надання кредиту в сумі 1650,00 грн. Таким чином, у зазначеній частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно дост.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір пропорційно розміру задоволенихпозовних вимог, а саме в сумі 2853 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 1514,00 грн витрат пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, то такі не підлягають до задоволення, оскільки не є документально підтверджені. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, рішення не проголошується, а датою його ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення. Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11вказав: "З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін." Отже, датою ухвалення цього рішення є 01.05.2025. Враховуючи наведене,

Outcome: partial