Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСББ «Комфорт-3» про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири. Обґрунтовуючи вимоги поданого позову вказує на те, що [PERSON] є власником житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Так, 04.01.2022 позивачка виявила факт затоплення належної їй квартири, у зв`язку з чим запросила представників ОСББ «Комфорт-3» для обстеження причин затоплення та складання відповідного акту. На той період часу позивачка не проживала у вищевказаній квартирі, тому останній невідомо, коли саме відбулось затоплення. Залиття належної позивачці квартири відбулося з житлової квартири [ADDRESS] . Власником квартири, з якої відбулося залиття є відповідач [PERSON] . Так, для встановлення причин та обсягів шкоди, завданої залиттям ОСББ «Комфорт-3» було утворено комісію у складі: заступника виконавчого директора ОСББ «Комфорт-3» - Шляхтенкової О.О., слюсаря-сантехніка ОСББ «Комфорт-3» - Бровченко В.М. За результатами обстеження факту залиття квартири позивачки комісією було складено Акт про залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 04.01.2022 року, яким встановлено, що у грудні 2021 року відбулось затоплення квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Затоплення скоєне мешканцями квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Під час обстеження встановлене наступне: при вході в приміщення кухні-студії стійкий запах сирості. Затікання над кухонними шафами (стеля підвісна) в двох місцях (плями приблизно 20 х 20 см та 40 х 60 см). Пошкодження кухонна шафа (деформована плита ДСП). На кухонній стільниці волога пляма 50 х 50 см. За кухонними шафами, в місці розташування стояків водопостачання та водовідведення мокра підлога. Видима частина стіни, на якій розташовані кухонні меблі волога. Затікання на підвісній стелі над барною стійкою 100 х 30 см. Затікання стелі та гіпсокартонової конструкції (з підсвічуванням) розташованої під нею розміром приблизно 100 х 150 см. Під гіпсокартоновою конструкцією на ламінаті сліди висохлої води, здуття ламінату на стиках. Згідно Висновку експертного дослідження № 5/22 від 23.02.2022 року на підставі проведеного дослідження, зроблено висновок, що технічний стан, наявність та характер пошкоджень оздоблювальних покриттів квартири [ADDRESS] вказує на їх залиття із вище розташованої квартири [ADDRESS] витоками внаслідок несистематичного протікання ділянки стояку системи каналізації, який деформовано гарячими побутовими стоками через низьку якість труби ПВХ. Розмір матеріального збитку (шкоди), що виник внаслідок залиття квартири [ADDRESS] складає 90707,00 грн. Враховуючи той факт, що залиття належної позивачці житлової квартири сталося з вини відповідача, позивачка зазначає про те, що останній було заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 20000,00 грн. Позивачка зазначає, що моральна шкода полягає у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна, та неможливості нормального користування ним, що призвело до порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації та для вирішення питання про відшкодування заподіяної шкоди. У зв`язку з чим, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 90707,00 грн., моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн., витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 2500,00 грн., а також сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 24.01.2025 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомлення та участю сторін. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 90707,00 грн., моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн., витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 2500,00 грн., а також сплачений позивачкою судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду невідомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явився та просив відкласти слухання справи. Однак, судом було відмовлено у задоволенні даного клопотання з огляду на наступне. Так, у судове засідання, яке було призначене судом на 09.04.2025 представник відповідача Тодорова О.М. не з`явилася, однак, подала до суду клопотання про відкладення слухання з тих підстав, що після ознайомлення із матеріалами справи не зійшов визначений законом процесуальний строк для подання відзиву на позову заяву, правом на подачу якого відповідач має велике бажання скористатися. У судове засідання, яке було призначене судом на 09.04.2025 відповідач [PERSON] з`явився та підтримав подане його представником клопотання про відкладення слухання справи та зазначив суду, що вся його позиція з приводу даного позову буде викладена його представником у відзиві на позовну заяву, який буде подано до суду. А тому, просив відкласти слухання справи. В той же час, суд констатує, що на запитання суду чому в судове засідання не з`явився його представник, оскільки суд вирішує розгляд клопотання в судовому засіданні, відповідач пояснив, що представник повідомила відповідачу, що суд всеодно відкладе слухання справи. Окрім того, судом було роз`яснено відповідачу про недопустимість неявки представника відповідача в судове засідання, оскільки тільки суд за результатами розгляду відповідного клопотання може прийняти відповідне рішення про задоволення такого клопотання чи відмову у його задоволенні, в той час, як представник відповідного учасника справи зобов`язаний з`явитися за викликом суду. Проте, враховуючи, що станом на 09.04.2025 по справі дійсно не пройшов строк подачі відзиву на позовну заяву, а сторона відповідача заявила про намір скористатися своїм правом на подання такого з метою викладення аргументів своїх заперечень проти позову, суд з метою забезпечення процесуальних прав учасника справи в судовому засіданні постановив відкласти слухання справи на 12.05.2025. Однак, суд констатує, що у визначений ЦПК України стороною відповідача відзив на позовну заяву подано не було, так само як не було подано жодного клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву. Таким чином, у суду є обґрунтовані підстави для висновку, що сторона відповідача під наміром скористатися правом на подання відзиву на позовну заяву скористалася своїм правом на відкладення слухання справи. У наступне судове засідання представник відповідача [PERSON] повторно не з`явилася в судове засідання та знову подала до суду клопотання про відкладення слухання справи. Обґрунтовуючи подане клопотання, представник відповідача вказувала на те, що в ході підготовки правової позиції по справі виникла необхідність у витребовувані копії Статуту ОСББ «Комфорт 3», що може суттєво вплинути на розгляд справи та підтвердити, що [PERSON] є неналежним відповідачем. З цією метою представником відповідача було направлено адвокатський запит до ОСББ «Комфорт 3», відповідь на який ще не надійшла. Так, до матеріалів клопотання було долучено в якості доказу копію відповідного адвокатського запиту. Однак, як вбачається з такого, такий запит представником відповідача [PERSON] було здійснено 07.05.2025, тобто за один робочий день до дати судового засідання та після значного спливу строку подання відзиву на позовну заяву. Жодних доказів неможливості подання такого адвокатського запиту завчасно представником не було додано до матеріалів відповідного клопотання, так як і не було обґрунтовано у самому клопотанні про відкладення слухання справи. У судове засідання, яке було призначене судом на 12.05.2025 відповідач [PERSON] з`явився та підтримав подане його представником клопотання про відкладення слухання справи та зазначив суду, що інформація, яка має бути отримана його представником допоможе сформувати його у правову позицію у даній справі. А тому, просив повторно відкласти слухання справи. Суд констатує, що на запитання суду, чому представник повторно не з`являється в судове засідання, відповідач зазначив, що йому невідома причина неявки представника. Однак, під час фіксації судового засідання суд зауважив, що перед початком слухання справи та фіксації судового засідання відповідач [PERSON] у присутності позивачки [PERSON] та секретаря судового засідання Павлової О.В. пояснив, що його представник повідомила, що вона не з`явиться в судове засідання, оскільки вона дуже зайнята. З огляду на вище викладене, за відсутності доказів повторної поважної неявки представника відповідача в судове засідання, суд визнав безпідставною, без поважних причин неявку представника відповідача в судове засідання. Окрім того, суд зазначив, що враховуючи попередні дії сторони відповідача, суд розцінює подання адвокатського запиту безпосередньо перед судовим засіданням, а також безпричинну неявку представника відповідача в судове засідання умисними діями, спрямованими на повторне заявлення клопотання про відкладення судом слухання даної справи. За імперативними нормами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. А тому, враховуючи в сукупності всі процесуальні обставини у справі, суд визнав вказані вище дії/бездіяльність сторони відповідача зловживанням процесуальними правами, які спрямовані на умисне затягування розгляду справи, провадження у якій було відкрито у січні 2025 року та чинення суду перешкод у розгляді даної справи та ухвалення рішення суду. Окремо суд роз`яснив відповідачу [PERSON] , що в рамках розгляду даної справи судом не було допущено жодного порушення прав відповідача, зокрема, суд забезпечив право особи на ознайомлення з матеріалами справи, отримання правової допомоги, заявлення клопотань, подачі відзиву на позовну заяву, однак, ризик якості користування своїми процесуальними правами несе виключно відповідач. У зв`язку з цим, суд відмовив у задоволені клопотання представника відповідача Тодорової О.М. про відкладення слухання справи, яка зобов`язана була бути в судовому засіданні та постановив провести розгляд справи у присутності позивача та відповідача. Так, відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти обставин, викладених в позовній заяві заперечив, та пояснив, що останній не має жодного відношення до центральної труби, відповідальність за таку несе ОСББ. Окрім того, пояснив, що він не згоден з актом залиття, та просив суд відмовити у задоволені даного позову в повному обсязі. Представник третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комфорт-3» в судове засідання не з`явився, сповіщався судом про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [PERSON] є власником житлової квартири що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями Договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 87 від 06.02.2015 року та Договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гончаровою С.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за № 819 від 03.12.2021 року. Окрім того, вищевказана обставина також підтверджується наявними в матеріалах справи Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 33276923 від 06.02.2015 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 288271731 від 03.12.2021 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка вказує на те, що 04.01.2022 позивачка виявила факт затоплення належної їй квартири, у зв`язку з чим запросила представників ОСББ «Комфорт-3» для обстеження причин затоплення та складання відповідного акту. На той період часу позивачка не проживала у вищевказаній квартирі, тому останній невідомо, коли саме відбулось затоплення. За результатами обстеження факту залиття квартири позивачки комісією було складено Акт про залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 04.01.2022 року, яким встановлено, що у грудні 2021 року відбулось затоплення квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Затоплення скоєне мешканцями квартири [ADDRESS] , що належить [PERSON] . Під час обстеження встановлене наступне: при вході в приміщення кухні-студії стійкий запах сирості. Затікання над кухонними шафами (стеля підвісна) в двох місцях (плями приблизно 20 х 20 см та 40 х 60 см). Пошкодження кухонна шафа (деформована плита ДСП). На кухонній стільниці волога пляма 50 х 50 см. За кухонними шафами, в місці розташування стояків водопостачання та водовідведення мокра підлога. Видима частина стіни, на якій розташовані кухонні меблі волога. Затікання на підвісній стелі над барною стійкою 100 х 30 см. Затікання стелі та гіпсокартонової конструкції (з підсвічуванням) розташованої під нею розміром приблизно 100 х 150 см. Під гіпсокартоновою конструкцією на ламінаті сліди висохлої води, здуття ламінату на стиках. Судом встановлено, що матеріали вказаної цивільної справи не містять доказів, що житлова квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу [PERSON] . Однак, така обставина була визнана відповідачем, в ході надання пояснень під час судового засідання. Окрім того, стороною відповідача було подано до суду заяву про відкладення судового засідання, в якій представник відповідача Тодорова О.М. вказує на те, що нею було направлено адвокатський запит до ОСББ «Комфорт-3». Зокрема, як вбачається із долученого до вказаної заяви адвокатського запиту - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Тобто, така обставина стороною відповідача не заперечувалась та була визнана, що дає суду обґрунтовані підстави для встановлення того факту, що житлова квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу [PERSON] . За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. І. Оцінка суду щодо встановлення вини відповідача у залитті квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суд виходить із його ефективності (стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, також забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Даний висновок зроблено КЦС ВС у постанові від 13.11.2019 року у рамках розгляду цивільної справи 757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. За статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно приписів ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно зі ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. У пункті 2.3.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Мін`юсті 25 серпня 2005 року за № 927/11207, зазначено, що у разі залиття, аварії квартири складається відповідний акт, форма якого затверджена додатком № 4. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено. З наявного в матеріалах справи Акту про залиття, аварії, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 04.01.2022 року вбачається, що такий акт було складено ОСББ «Комфорт-3» у складі комісії: заступника виконавчого директора ОСББ «Комфорт-3» - Шляхтенкової О.О., слюсаря-сантехніка ОСББ «Комфорт-3» - Бровченко В.М. За результатами обстеження факту залиття квартири, власником якої є [PERSON] , комісією було встановлено, що залиття житлової квартири за адресою: [ADDRESS] відбулося через сусіда зверху з кватири № 21. Під час обстеження встановлене наступне: при вході в приміщення кухні-студії стійкий запах сирості. Затікання над кухонними шафами (стеля підвісна) в двох місцях (плями приблизно 20 х 20 см та 40 х 60 см). Пошкодження кухонна шафа (деформована плита ДСП). На кухонній стільниці волога пляма 50 х 50 см. За кухонними шафами, в місці розташування стояків водопостачання та водовідведення мокра підлога. Видима частина стіни, на якій розташовані кухонні меблі волога. Затікання на підвісній стелі над барною стійкою 100 х 30 см. Затікання стелі та гіпсокартонової конструкції (з підсвічуванням) розташованої під нею розміром приблизно 100 х 150 см. Під гіпсокартоновою конструкцією на ламінаті сліди висохлої води, здуття ламінату на стиках. Тобто наданий позивачкою акт за формою та змістом відповідає встановленій формі, не суперечить іншим доказам у справі, а наведені в ньому дані відповідачем не спростовані. Окрім того, факт належності та достатності акту залиття як доказу підтвердження вини відповідача внаслідок залиття також встановлено у постанові КЦС ВС від 11.12.2018 року у справі № 759/4781/16-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання про доведеність того факту, що залиття житлової квартири за адресою: [ADDRESS] відбулося з вини власника житлової квартири за адресою: [ADDRESS] , а саме відповідача [PERSON] . ІІ. Висновок суду щодо розміру заподіяної шкоди внаслідок залиття квартири. Позивачка вказує на те, що внаслідок залиття квартири вартість ремонтно будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкодження квартири позивачки складає 90707,00 грн. Так, позивачкою в обґрунтування розміру заподіяної шкоди до матеріалів справи було додано Висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи за заявою [PERSON] для подання до Суворовського районного суду м. Одеси № 5/22 від 23.02.2022 року по визначенню розміру завданої матеріальної шкоди та вартості ремонтно будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок залиття квартири [ADDRESS] , з якого вбачається, що на підставі проведеного дослідження, зроблено висновок, що технічний стан, наявність та характер пошкоджень оздоблювальних покриттів квартири [ADDRESS] вказує на їх залиття із вище розташованої квартири [ADDRESS] витоками внаслідок несистематичного протікання ділянки стояку системи каналізації, який деформовано гарячими побутовими стоками через низьку якість труби ПВХ. Розмір матеріального збитку (шкоди), що виник внаслідок залиття квартири [ADDRESS] складає 90707,00 грн. Даний Висновок експертного дослідження № 5/22 від 23.02.2022 року було проведено суб`єктом судовим експертом Рапач К.В. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1192 ЦК України\~передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, враховуючи наведений висновок судової експертизи та складений акт про залиття, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та необхідності відшкодування позивачці завданих з вини відповідача збитків. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, судом приймається Висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи за заявою [PERSON] для подання до Суворовського районного суду м. Одеси № 5/22 від 23.02.2022 року як належний доказ в підтвердження розміру заподіяної матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, та зазначає, що сума, яка підлягає стягненню з відповідача в якості відшкодування шкоди у загальному розмірі складає 90707,00 грн. В той же час, суд вважає за необхідним констатувати, що стороною відповідача не було спростовано жодним належним та допустимим доказом його вини у залитті квартири, власником якої є позивачка, не надано інших доказів щодо розміру спричиненої позивачці майнової шкоди чи спростування заявленої нею суми, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди. Судом встановлено, що за складення вказаного вище Висновку експертного дослідження позивачкою [PERSON] було сплачено 2500,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи Квитанцією від 06.01.2022 року. Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що із [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] суми у розмірі 90707,00 грн. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, внаслідок залиття квартири та у розмірі 2500,00 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи. ІІІ. Висновок суду щодо заявленої позивачкою позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 20000,00 грн. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди, зазначений у позовній заяві, вимогам розумності та справедливості не відповідає. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд погоджується з доводами позивачки, що внаслідок залиття квартири, належної позивачці на праві власності, вона зазнала негативні емоції та переживання з приводу пошкодження майна, та неможливості нормального користування ним, що призвело до порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації та для вирішення питання про відшкодування заподіяної шкоди. При визначенні розміру моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки, то суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних страждань, які вони зазнали в результаті залиття квартири, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Однак, виходячи із засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості, суд приходить до переконання, що заявлена позивачкою моральна шкода в розмірі 20000,00 грн. є надмірною, а тому дана вимога підлягає частковому задоволенню в частині розміру моральної шкоди у сумі 2000,00 грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що в сукупності всіх зібраних доказів позивачкою доведено наявність та розмір завданої її шкоди в частині 90707,00 грн. в результаті залиття належної її на праві власності квартири за адресою: [ADDRESS] , протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. А тому, суд доходить висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення із відповідача [PERSON] користь позивачки [PERSON] суму у розмірі 90707,00 грн. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, внаслідок залиття квартири, 2500,00 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи, а також заподіяної моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Відповідно ст. 141 ЦПК України суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь позивачки сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial