Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

ТзОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №4570429 від 22 травня 2021 року у розмірі 4274 грн. 85 коп. та судові витрати. Позов мотивує тим, що 22 травня 2021 року [PERSON] подала заявку на отримання кредиту №4570429 в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті товариства. Таким чином, [PERSON] уклала договір про споживчий кредит №4570429 від 22 травня 2021 року з ТзОВ «Мілоан» та відповідачці були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 1600 грн. Кредитний договір було укладено строком на 10 днів, проте відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин. 13 вересня 2021 року згідно умов договору відступлення прав вимоги №07Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №4570429 від 22 травня 2021 року на користь ТзОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги до відповідачки. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 4274 грн. 85 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 1461 грн., заборгованість за відсотками становить 2653 грн. 85 коп., заборгованість за комісійними винагородами становить 160 грн. Просить позов задоволити. Також, просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, а саме стягнути з відповідачки сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву за змістом якої просить про розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задоволити. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомила та не подала відзив на позовну заяву, а тому відповідно до\~ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 31 березня 2025 року ухвалою суду дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду на 17 квітня 2025 року. Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року розгляд справи відкладено на 01 травня 2025 року, у зв`язку з неявкою відповідачки. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22 травня 2021 року [PERSON] звернулася до ТзОВ «Мілоан», з метою отримання кредитних коштів, у зв`язку з чим підписала в електронному вигляді анкету-заяву на кредит №4570429 від 22 травня 2021 року. Як вбачається із анкети-заяви на кредит №4570429 від 22 травня 2021 року, сума кредиту 1600 грн. у валюті: українська гривня. Строк кредиту 10 днів з 22 травня 2021 року. Дата повернення кредиту 01 червня 2021 року. Сума до повернення 1960 грн. Складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту: 160 грн., нараховується одноразово за ставкою 10,00% від суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом: 200 грн., нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 22 травня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №4570429. Відповідно до п.1.1 договору, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Згідно п.1.2 договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 1600 грн. у валюті: українські гривні. Кредит надається строком на 10 днів з 22 травня 2021 року (п.1.3 договору). Відповідно до п.1.4 договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 01 червня 2021 року. Проценти за користування кредитом: 200 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору). Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього договору (п.1.7 договору). Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п.2.1 договору). Відповідно до\~п.5.1\~договору позичальник\~підтверджує зокрема,\~що: до укладення\~цього договору\~ознайомився з\~наявними схемами\~кредитування,\~отримав у\~письмовій формі\~(у\~вигляді електронного\~документа розміщеного\~в особистому\~кабінеті)\~паспорт споживчого\~кредиту,\~який є\~невід`ємною частиною\~цього договору,\~з інформацією\~передбаченою ч.2,3\~ст.9\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування»; до укладення\~договору отримав\~проект цього\~кредитного договору\~разом з\~додатками (в\~електронному вигляді\~в особистому\~кабінеті),\~ознайомився з\~усіма його\~умовами (у\~т.ч.\~викладеними у\~п.6.3)\~та правилами,\~що розміщені\~на веб-сайті\~товариства та\~є невід`ємною\~частиною цього\~договору; умови договору\~йому зрозумілі\~та він\~підтверджує,\~що договір\~адаптовано до\~його потреб\~та фінансового\~стану; до укладення\~цього договору\~отримав від\~товариства інформацію,\~зазначену в\~Законі України\~«Про Фінансові\~послуги та\~державне регулювання\~ринків фінансових\~послуг» та\~в Законі\~України «Про\~споживче кредитування»; інформація надана\~йому товариством\~з дотриманням\~вимог законодавства\~та забезпечує\~правильне розуміння\~позичальником суті\~фінансової послуги\~без нав`язування\~її придбання; товариство в електронній формі повідомило його шляхом надання доступу до проекту цього договору (індивідуальної частини), правил та іншої інформації розміщеної на сайті товариства, зокрема в розділах «документи», «споживачам» про відомості (інформацію) вказані в ч.1,2 ст.12 Закону України «Про Фінансові послуги та державне регулювання ринків Фінансових послуг». Згідно п.6.1 договору, цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Як вбачається із додатку №1 (графік платежів) до договору про споживчий кредит №4570429 від 22 травня 2021 року та додатку №2 (паспорту споживчого кредиту) до договору про споживчий кредит №4570429 від 22 травня 2021 року, [PERSON] була ознайомлена з умовами кредитування, зокрема: тип кредиту, строк кредитування, спосіб та строк надання кредиту, тип процентної ставки, загальні витрати за кредитом, реальної процентної ставки, кількість та розмір платежів, періодичність внесення, загальна вартість кредиту. ТзОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №4570429 від 22 травня 2021 року виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці грошові кошти в сумі 1600 грн., що підтверджується платіжним дорученням №46869291 від 22 травня 2021 року. Судом також встановлено, що 13 вересня 2021 року між ТзОВ «Мілоан» (кредитор) та ТзОВ «Діджи Фінанс» (новий кредитор) було укладено договір відступлення прав вимоги № 07Т, відповідно до умов цього договору, кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, які виникли у кредитора внаслідок укладення з боржниками кредитних договорів та надання кредитором боржникам кредитних коштів, та які входять до портфелю заборгованості. Враховуючи вищевикладене, із наявних матеріалів справи вбачається, що кредитором по виконанню зобов`язань боржника\~ [PERSON] за договором про споживчий кредит №4570429 від 22 травня 2021 року, відповідно до укладеного договору відступлення права вимоги виступає позивач. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Порядок укладання договорів в електронній формі передбачений Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до\~ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний\~договір укладається\~шляхом пропозиції\~його укласти\~(оферти)\~однією стороною\~та її\~прийняття акцепту)\~другою стороною.\~Електронний договір\~вважається укладеним\~з моменту\~одержання особою,\~яка направила\~пропозицію укласти\~такий договір,\~відповіді про\~прийняття цієї\~пропозиції в\~порядку,\~визначеному частиною\~шостою цієї\~статті.\~Відповідь особи,\~якій адресована\~пропозиція укласти\~електронний договір,\~про її\~прийняття (акцепт)\~може бути\~надана шляхом: -\~надсилання електронного\~повідомлення особі,\~яка зробила\~пропозицію укласти\~електронний договір,\~підписаного в\~порядку,\~передбаченому статтею\~12\~цього Закону; -\~заповнення формуляра\~заяви (форми)\~про прийняття\~такої пропозиції\~в електронній\~формі,\~що підписується\~в порядку,\~передбаченому статтею\~12\~цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205,207 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша Фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до\~ст.530\~ЦК України,\~якщо у\~зобов`язанні\~встановлений строк\~(термін)\~його виконання,\~то воно\~підлягає виконанню\~у цей\~строк (термін).\~Зобов`язання,\~строк (термін)\~виконання якого\~визначений вказівкою\~на подію,\~яка неминуче\~має настати,\~підлягає виконанню\~з настанням\~цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Судом встановлено, що відповідачка\~ [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором №4570429 від 22 травня 2021 року, у зв`язку із чим у останньої виникла заборгованість в сумі 4274 грн. 85 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 1461 грн., заборгованість за відсотками становить 2653 грн. 85 коп., комісія 160 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. З огляду на те, що відповідачкою не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, ухвалюючи заочне рішення у справі, приймає вказаний розрахунок позивача як належний та допустимий доказ. Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає до задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача, як правонаступника\~первісного кредитора необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором №4570429 від 22 травня 2021 року, у розмірі 4274 грн. 85 коп. Щодо вимог позивачки про стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Стаття 137 ЦПК України закріплює наступні положення: - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved