Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Зміст позовних вимог Керівник Деснянської окружної прокуратури міста Києва Єфімов Антон Анатолійович звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Комунальне некомерційне підприємство "Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину в сумі 146512,60 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що Деснянською окружною прокуратурою міста Києва при виконанні повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», виявлено невідшкодовані до державного бюджету витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, які мають бути стягнуті в дохід держави з винної особи у кримінальному правопорушенні. Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 06.12.2023, ухваленого у справі № 754/16422/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» з 31.07.2023 по 04.10.2023. Загальна сума витрачених бюджетних коштів за час стаціонарного лікування [PERSON] з 31.07.2023 по 04.10.2023 становить 146 512,60 грн. Лікування здійснювалось за рахунок коштів Національної служби здоров`я України. Заходи щодо відшкодування витрат понесених на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] не вживалися. Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах кримінального провадження не заявлявся. Кошти у розмірі 146 512,60 грн, витрачені на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, підлягають стягненню з [PERSON] , оскільки надання медичних послуг здійснювалося за програмою медичних гарантій пацієнтам та оплачено Національною службою здоров`я України. У письмових поясненнях прокурор вказує, що послуги КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ, як замовником медичних послуг, за рахунок коштів Державного бюджету України. НСЗУ є органом, уповноваженим захищати інтереси держави у спірних правовідносинах. Позиція сторони відповідача Представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити за недоведеністю обставин, на які посилається позивач. Представник відповідача зауважує, що позивачем, у тому числі в особі свого представника, не доведено обставину як укладення відповідного договору, так і перерахунок коштів позивачем на рахунок третьої особи, оскільки доказів на підтвердження таких обставин до матеріалів справи не долучено. Також вказує, що позивачем не доведено у встановленому законом порядку обставину виплати коштів на рахунок третьої особи, як і не доведено обставину укладення договору між цими юридичними особами, беручи до уваги, що прокурор звернувся із позовом до відповідача саме від імені Національної служби здоров`я України, а не від імені третьої особи, відтак обставина витрат коштів на лікування потерпілого позивачем третій особі є недоведеною. Повідомлення учасників справи Всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. У судове засідання з`явилися прокурор та представник відповідача. Прокурор під час розгляду справи підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог. Представником Національної служби здоров`я України подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Третя особа свого представника до суду не направила. Про розгляд справи повідомлялась належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа до електронного кабінету. Фактичні обставини справи, встановлені судом 31.07.2023 приблизно о 21:25 год [PERSON] , будучи особою, яка керує транспортним засобом - знаходячись за кермом засобу підвищеної небезпеки - технічно справного автомобіля, марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору, рухаючись в м. Києві, по проїзній частині вул. Братиславська, у третій смузі для руху, від правого краю проїзної частини, зі сторони вул. Шолом-Алейхема в напрямку пр. Лісовий, зі швидкістю 106,81 ± 3,52 км/год, яка значно перевищувала максимально дозволену на даній ділянці дороги швидкість руху 50 км/год, в порушення вимог п. п. 1.3, 1.5, 2.3 «б» та 12.4 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, усвідомлюючи, що своїми діями створив для себе умови, в яких позбавлений можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни. Маючи об`єктивну можливість спостерігати за показниками спідометру та усвідомлювати, що рухається з перевищенням максимально дозволеної швидкості на даній ділянці дороги, де в момент зміни дорожньої обстановки, яка обумовлювалась появою пішохода [PERSON] , в третій (лівій) смузі для руху, від правого краю проїзної частини, котрий рухався справа наліво відносно руху автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору, під керуванням водія [PERSON] , котрий не зміг безпечно зупинити керований ним транспортний засіб, продовжив рух далі, де навпроти будинку [ADDRESS] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] , отримав тілесні ушкодження у виді: закритої травми грудної клітки у вигляді розриву лівого акроміально-ключичного зчленування з вивихом акроміального кінця ключиці; закриту травму правого гомілково-ступеневого суглобу у вигляді переломів медіальної та латеральної кісточок; дві рани в середній третині лівої гомілки розмірами 2x4 мм; уламкові переломи середньої третини діафізів великої та мологомілкової кісток зі зміщенням уламків, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу; відкритого перелому діафізу лівої великогомілкової та малогомілкової кісток, яке відносяться до тяжкого тілесного ушкодження (за критерій небезпеки для життя). Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 06.12.2023 у справі № 754/16422/23, який набрав законної сили 08.01.2024, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік та на підставі ст. 75 КК України встановлено іспитовий строк тривалістю один рік. 16.01.2025 Деснянська окружна прокуратура міста Києва звернулася до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з листом, в якому просила надати обґрунтований розрахунок вартості лікування [PERSON] , [INFO] , за період з 31.07.2023 по 04.10.2023 (у тому числі, зазначивши про витрати за ліжко-день), з урахуванням їх складових: заробітної плати з нарахуваннями господарських витрат; витрат на харчування; придбання медикаментів; оплаті комунальних послуг та інші витрати. Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 87 від 23.01.2025 оплата за пролікованих хворих проводиться згідно з фактичними витратами на лікування. Хворий [PERSON] знаходився на лікуванні з 31.07.2023 по 04.10.2023 у відділенні політравми, історія хвороби № 13.038. Проведено ліжко-днів - 65. Діагноз: ЗТГК. Закритий перелом зовнішньої та внутрішньої кісточки правої гомілки з незначним зміщенням уламків; відкритий ІІ ст. перелом н/3 обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків; перелом тіла лівої лопатки з незначним зміщенням уламків; вивих акроміального кінця лівої ключиці; перелом верхньої гілки лобкової кістки; рвані рани лівого плеча та передпліччя; Непроникаюче рване поранення грудної клітки зліва. За фактичними витратами на лікування із розрахунку вартості 1 ліжко-дня вартість становить всього: 146 512,60 грн (вартість лікування у стаціонарі та 2023 рік: за 65 ліжко-днів становить: 2 254,04 грн*65 ліжко-днів). Лікування здійснювалося за рахунок коштів Національної служби здоров`я України. 27.01.2025 Деснянська окружна прокуратура міста Києва звернулася до Національної служби здоров`я України з листом, якому просила надати інформацію чи планується Національною службою здоров`я України самостійно вживати заходів, спрямованих на стягнення до державного бюджету витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення шляхом скерування відповідної позовної заяви до суду. Про вжиті заходи або існування об`єктивних причин, що позбавляють можливості звернутись до суду із відповідним позовом - повідомити Деснянську окружну прокуратуру міста Києва. Листом від 11.02.2025 Національна служба здоров`я України повідомила, що потерпілий [PERSON] перебував на лікуванні у КНП у період з 31.07.2023 по 04.10.2023. Вартість лікування за рахунок коштів НСЗУ становить 146 512,60 грн. У 2023 році між НСЗУ та КНП було укладено договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій № 1671-Е123-Р000 від 06.02.2023 та № 3074-Е223-Р000 від 07.02.2023. НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно, НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави органами прокуратури стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Норми права та мотиви суду Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування шкоди. Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 2 ст. 1191 ЦПК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Згідно з ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вина [PERSON] у завданні шкоди здоров`ю [PERSON] встановлена вироком Деснянського районного суду м. Києва від 06.12.2023 у справі № 754/16422/23. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 1, 3, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року № 11, відповідальність за відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, може покладатися на засуджених при заподіянні шкоди як умисними, так і необережними діями. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Відповідно до п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно з п. 4 зазначеного Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] проходив лікування у Комунальному некомерційному підприємстві «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень, які мали місце через дії відповідача. Сума витрат на лікування потерпілого за період 31.07.2023 по 04.10.2023, з урахуванням вартості за 1 ліжко-день 2 254,04 грн, склала 146 512,60 грн. Фінансування Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) здійснюється Національною службою здоров`я України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладених між КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» та НСЗУ Договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, зокрема № 1671-Е123-Р000 від 06.02.2023 та № 3074-Е223-Р000 від 07.02.2023, які містяться в загальному доступі. Кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні. Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою «Реалізація програми державних гарантій медичного обслуговування населення» (КПКВК 2308060) визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті на реалізацію програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 №1086. НСЗУ є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та відповідальним виконавцем бюджетної програми. На підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НЗСУ та третьою особою, НСЗУ витратила бюджетні кошти при наданні медичних послуг на лікування потерпілого [PERSON] , який перебував на стаціонарному лікуванні з вини відповідача. Отже, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати НСЗУ на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не надано доказів на спростування розрахунку вартості лікування чи його складових, також не заявлено клопотання про призначення у справі відповідної експертизи з метою спростування вказаних витрат. За таких обставин судом встановлені підстави для задоволення позову та стягнення із відповідача 146 512,60 грн витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено судом повністю, судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved