Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Одеської міської\~радипро\~визнання права\~власності в\~порядку спадкування за законом, яким просить: - визнати за нею [PERSON] право власності на квартиру, загальною площею 30.9 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог, позивач [PERSON] зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька залишилося спадкове майно, до складу якого входить квартира [ADDRESS] . 26 вересня 2017 року нею [PERSON] було подано заяву приватному нотаріусу Гребенюк І.М. про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] [INFO] , на підставі чого нотаріусом заведено спадкову справу за № 47/2017. Також, 26 вересня 2017 року із заявами до приватного нотаріусу Гребенюк І.М. звернулися - [PERSON] (батько померлого), [PERSON] (донька померлого), яка відмовилась від спадщини на користь дядька [PERSON] , [PERSON] (дружина померлого), яка відмовилась від спадщини на користь позивача [PERSON] . Разом із\~тим,\~25.06.2023\~року приватним\~нотаріусом Гребенюк\~І.М.\~видано постанову\~про відмову\~у видачі\~Свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом із посиланням на те, що за результатами проведеної перевірки за даними Спадкового реєстру щодо наявності існуючих заповітів після померлого [INFO] [PERSON] , виявлено факт співпадіння даних за прізвищем, іменем та по-батькові заповідача та встановлено, що у Спадковому реєстрі міститься запис № 36925563 про заповіт, посвідчений Лецьківською сільською радою Переяслав - Хмельницького район Київської області 28.05.2004 року за реєстровим № 124, від імені [PERSON] без зазначення ідентифікуючих даних щодо конкретної особи, у зв`язку з чим неможливо провести відповідну перевірку, щодо спадкування. Починаючи з 2017 року по 2021 рік приватним нотаріусом було здійснено численні запити щодо складеного заповіт та ідентифікації особи заповідача, але на вказані запити жодної відповіді не надійшло. В подальшому померли і заявники, які разом із позивачем звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а саме її дідусь [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , та її дядько [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Інші особи, що є суб`єктами спадкування в даних правовідносинах, відмовились від прийняття спадщини, написавши у нотаріуса письмову відмову. З огляду на зазначене, позивач зазначає, що має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя її батькові [PERSON] , однак через вказані обставини та відмову нотаріуса вона позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.10.2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено дату підготовчого судового засідання. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.11.2023 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гребенюк Ірини Миколаївни (м. Одеса, вул. Ген. Бочарова, 52) належним чином завірену копію спадкової справи № 47/2017, заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2024 року витребувано з Департаменту надання адміністративних послуг ОМР відомості щодо державної реєстрації місця проживання [PERSON] [INFO] в період з 01.01.1995 р. до 13.03.2002 р., відомості того чи був [PERSON] [INFO] , в період з 13.03.2002 р. по дату смерті - [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; - витребувано від Приватного нотаріуса\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Гребенюк І.М.\~відомості:\~-\~чи заводилася\~спадкова справа\~після смерті\~ [PERSON] [INFO] ,\~який помер\~ [INFO] ,\~ -\~чи заводилася\~спадкова справа\~після смерті\~ [PERSON] [INFO] ,\~який помер\~ [INFO] ;\~-\~витребувано з\~Лецьківської сільської\~ради\~Переяслав-Хмельницького\~району\~Київської\~області,\~фотокопію заповіту [PERSON] , посвідченого Лецьківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 28.05.2004 р. (заповіт №36925563, реєстровий №124); - витребувано з Снігурівської сільської\~ради\~Житомирського\~району Житомирської\~області,\~\~фотокопії заповітів [PERSON] , посвідчених Снігурівською сільською радою Житомирського району Житомирської області 24.02.1995р. (реєстровий №144), 02.08.2001 (реєстровий №276),02.08.2001 (реєстровий №277). Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. ІІІ. Позиції сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивача - адвокат Вечерова Є.М. надала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу у їх з позивачем відсутність, задовольнивши позов. Належним чином сповіщений представник відповідача у судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв або клопотань до суд у не подавав. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача, який причини неявки не повідомив, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Судом встановлено, що предметом позову є визнання права власності за позивачем [PERSON] , в порядку спадкування за законом, на квартиру [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Одеським міськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що зроблено актовий запис № 3433. Відповідно до наданої відповіді з Департаменту надання адміністративних послуг ОМР, [PERSON] у період з 13 березня 2002 року по 17 травня 2017 року був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , що належала померлому на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Джулай С.В. 05.07.2002 року № 3019. Це підтверджується листом директора КП "Бюро технічної інвентаризації" Одеської міської ради від 28.09.2017 № 488919.72.17. 26 вересня 2017 року [PERSON] було подано заяву приватному нотаріусу Гребенюк І.М., про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] [INFO] , на підставі чого приватним нотаріусом Гребенюк І.М. заведено спадкову справу за № 47/2017. З матеріалів спадкової справи № 47/2017 вбачається також і те, що 26 вересня 2017 року із заявами до приватного нотаріусу Гребенюк І.М. звернулися: - батько померлого - [PERSON] про прийняття спадщини; - рідний брат померлого - [PERSON] про прийняття спадщини; - донька померлого [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщина на користь рідного дядька [PERSON] ; - дружина померлого [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь рідної доньки померлого, позивача по справі - [PERSON] . Таким чином, фактично між спадкоємцями відбувся розподіл спадкового майна в наступних частках: - частка успадкована позивачем [PERSON] ( частина успадкована нею, як донькою померлого, спадкоємцем першої черги, яка у встановлені законом строки подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини; частина успадкована нею, внаслідок відмови дружини померлого від своєї частки, на її користь); - частина успадкована батьком померлого [PERSON] , як спадкоємцем першої черги, який подав заяву нотарусу про прийняття спадщини у встановлені законом строки; - частина успадкована рідним братом померлого [PERSON] , внаслідок відмови доньки померлого [PERSON] від своєї частки, на його користь, та подачею ним заяви про прийняття спадщини; [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 12267. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Сергії [NUMBER] , виданого Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському району Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса), актовий запис 1859. Постановою від\~26\~червня 2023\~року приватний\~ нотаріус\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Гребенюк І.М.\~відмовила позивачці\~ [PERSON] у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~на спадкове\~майно,\~що належало\~ [PERSON] з\~тих підстав,\~що за\~результатами проведеної\~перевірки за\~даними Спадкового\~реєстру щодо\~наявності існуючих\~заповітів після\~померлого [INFO] [PERSON] ,\~виявлено факт\~співпадіння даних\~за прізвищем,\~іменем та\~по-батькові\~заповідача та\~встановлено,\~що у\~Спадковому реєстрі\~міститься запис\~№36925563\~про заповіт,\~посвідчений від\~імені Бойка\~Олексія Івановича\~Лецьківською сільською\~радою Переяслав-Хмельницького\~району Київської\~області 28.05.2004\~року за\~реєстровим №124,\~без зазначення\~ідентифікуючих даних\~щодо конкретної\~особи,\~ у\~зв`язку у\~з чим неможливо провести\~відповідну перевірку щодо спадкодавця. Із матеріалів спадкової справи вбачається, що приватним нотаріусом було здійснено 03.07.2017 року, 03.10.2017 року, 02.10.2017 року, 23.10.2019 року, 14.04.2021 року запити за місцем зберігання заповіту, яке зазначено у Спадковому реєстрі, а саме: Лецьківська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, але відповідей не находило. Також у Спадковому реєстрі міститься запис № 42125086 про заповіт, посвідчений від імені [PERSON] приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Єнютіною В.Є. 02.04.2007 року за реєстровим №782, без зазначення ідентифікуючих даних щодо конкретної особи. 23.10.2019 року та 14.04.2021 року приватним нотаріусом було направлено запити за місцем зберігання цього заповіту, яке зазначено у Спадковому реєстрі, а саме: приватному нотаріусу Харківського районного нотаріального округу Харківської області Єнютіній В.Є. та в Харківський обласний державний нотаріальний архів, але відповідей не находило взагалі. У Спадковому реєстрі також містяться записи № 42553544, №42854052 та № 42854057 про заповіти, посвідчені від імені [PERSON] Снігурівською сільською радою Житомирського району Житомирської області 24.02.1995 року за реєстровим №144, 02.08.2001 року за реєстровим № 276, та 02.08.2001 року за реєстровим № 277 без зазначення ідентифікуючих даних щодо конкретної особи, у зв`язку з чим неможливо провести відповідну перевірку щодо спадкодавця. 02.10.2017 року приватним нотаріусом було направлено запит за місцем зберігання заповіту, яке зазначено у Спадковому реєстрі, відповідно до якого була отримана інформація про існуючий заповіт, посвідчений Снігурівською сільською радою Житомирського району Житомирської області, але без зазначення дати народження, місця народження, ідентифікаційного номеру заповідача, що унеможливлює проведення ідентифікації особи зі спадкодавцем, до майна якої нотаріусом відкрито спадкову справу. Суд констатує, що вчинив процесуальні дії для самостійного витребування інформації, зокрема ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2024 року: -\~витребувано з\~Лецьківської сільської\~ради\~Переяслав-Хмельницького\~району\~Київської\~області,\~фотокопію заповіту [PERSON] , посвідченого Лецьківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області 28.05.2004р. (заповіт №36925563, реєстровий №124); - витребувано з Снігурівської сільської\~ради\~Житомирського\~району Житомирської\~області,\~фотокопії\~заповітів [PERSON] , посвідчених Снігурівською сільською радою Житомирського району Житомирської області 24.02.1995р. (реєстровий №144), 02.08.2001 (реєстровий №276), 02.08.2001 (реєстровий №277). Разом із тим, на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 18.09.2024 року про витребування доказів, будь яких відповідей до суду не надходило, хоча суд неодноразово направляв ухвалу для виконання. Судом, в рамках розгляду даної справи, було вчинено всі необхідні дії з метою встановлення ідентифікуючих даних [PERSON] , та можливого залишення ним заповітів, відповіді на які не було надано. Таким чином, не знайшло свого підтвердження, що заповіти за записами згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, були посвідчені саме від імені [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Згідно зі\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, про що наголошує ч. 5\~ст. 1268 ЦК України. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, якій починається з часу відкриття спадщини (ч.1\~ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно зі\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. На підставі встановлених обставин по справі судом встановлено, що [PERSON] , маючи право на спадкування в порядку першої черги після смерті батька [PERSON] , не може набути право власності на спадкове майно в регламентному порядку спадкування через нотаріальну контору, та отримати на нього свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому, відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~це право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 66 ЗУ «Про нотаріат»\~на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~(пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до норм ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3\~ст. 1296 ЦК\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено\~ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Під ефективним засобом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект і повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам. Таким чином, беручи до уваги обставини того, що у судовому засіданні не знайшли своє підтвердження факти посвідчення [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , будь-яких заповітів, що стало перешкодою для видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , що належала померлому [PERSON] на праві власності. До такого висновку суд дійшов враховуючи, що частину квартири позивачка [PERSON] прийняла, шляхом подачі заяви до нотаріуса, в установленому законом порядку. Іншу частину квартири позивачка [PERSON] прийняла, оскільки від цієї частини відмовилась на її користь дружина померлого [PERSON] . Разом із тим, суд не знайшов правових підстав для задоволення позову [PERSON] , в іншій частині заявлених позовних вимог, а саме у визнанні за нею права власності на інші частки спадкового майна: - на частку яку прийняв в порядку спадкування за законом [PERSON] (батько померлого та дідусь позивача), який помер [INFO] ; - на частку яку прийняв в порядку спадкування за законом [PERSON] (брат померлого та дядько позивача), який помер [INFO] . Відповідно до\~ст. ст. 1268, 1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-місячного строку, він не заявив про відмову від неї.\~Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При цьому, необхідно мати на увазі, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України\~якщо спадкоємець протягом шести місяців, який починається з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Суд констатує, що матеріали справи не містять доказів прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] (дідусь) та [PERSON] (дядько). Згідно листа приватного нотаріуса Гребенюк І.М. від 19.02.2025 року №89/01-16: спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] та спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] не заводилась. З огляду на викладене, у випадку якщо позивач [PERSON] являється єдиною спадкоємицею спадкового майна, після смерті [PERSON] та [PERSON] , а у встановлені законом строки спадщину вона не прийняла, з поважних причин, суд вважає що позивач може лише ставити питання про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, в порядку ч.3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, однак вже в окремому позовному провадженні. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами\~ст. 77 ЦПК України\~визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів\~ст. 80 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial