Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулось до суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до кредитного договору № 478895-КС-001 від 03.11.2023, укладеного між ТОВ "Бізнес Позика" та\~ [PERSON] , відповідач отримав кредит в розмірі 16000,00 грн., строком на 24 тижні до 19.04.2024. 08.11.2023 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА " та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 478895-КС-001, відповідно до умов якої позичальнику додатково надано кредит у сумі 3000,00 грн. Кредитним договором та додатковою угодою до нього передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інших витрат. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 82351,96 грн, з яких 19000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 60501,96 грн - заборгованість за процентами, 2850,00 грн. прострочених платежів за комісією, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду із даним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 478895-КС-001 від 03.11.2023 в розмірі 82351,96 грн, а також сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" Мишкевська Н.М., яка діє на підставі довіреності від 15.10.2024 (а.с.73), наполягає на задоволенні позову з підстав викладених у позовній заяві, просить розглянути справу у відсутності представника, а також не заперечує проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідачки в судове засідання (а.с.71). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку (а.с.108-109), заяв та клопотань про відкладення судового засідання або про розгляд справи у її відсутності від останньої на адресу суду не надходили. Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на вищенаведене, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Відповідачка не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до ч.1 ст. 191 ЦПК України, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачкою заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що не суперечить положенню частини 2 ст. 191 та частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Судом встановлено, що 03.11.2023 відповідач звернувся до ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" з метою отримання кредиту № 478895-КС-001, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 16000,00 грн, строком на 24 тижнів (до 19.04.2024). (п. 2.3). Договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. (а.с. 30) На період строку, визначеного у п. 2.3 договору, нарахування процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 2,00000000% за кожен день користування кредитом (п. 2.4). Комісія за надання кредиту становить 2400,00 грн (п.2.5). Преамбулою договору встановлено, що ТОВ "Бізнес Позика" та\~ [PERSON] уклали цей договір про надання кредиту з використанням ІТС, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 3.1.7 Правил надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика" встановлено, що, укладаючи договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі договір про надання кредиту, додаткову угоду), підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, еквівалентним за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноруч, що повністю відповідає положенням ст. 11 ч. 12 Закону України Про електронну комерцію. Сторони підтверджують, що договір, додаткова угода, укладені в електронній формі, мають таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. (а.с. 41 зворот, 51) На (а.с. 21\~ зворот 25) копія пропозиції ТОВ "Бізнес Позика" укласти договір (оферта) № 478895-КС-001 про надання кредиту від 03.11.2023\~ [PERSON] .. Копія прийняття (акцепту) пропозиції (оферти)\~ [PERSON] щодо укладання договору № 478895-КС-001 про надання кредиту від 03.11.2023, згідно якого розмір кредиту 16000,00 грн, термін дії договору до 19.04.2024, в якому є графік платежів (погашення кредиту), - на а.с. 26-30. 08.11.2023 між ТОВ"Бізнес Позика" та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 478895-КС-001 від 03.11.2023, за яким позичальнику додатково надано кредит у сумі 3000,00 грн. (а.с. 33-34) На а.с. 34-35 копія пропозиції ТОВ "Бізнес Позика" укласти додаткову угоду №1 (оферта) до кредитного договору №478895-КС-001 від 03.11.2023. Копія прийняття (акцепту) пропозиції (оферти)\~ [PERSON] щодо укладання додаткової угоди №1 до кредитного договору 478895-КС-001 від 03.11.2023, згідно якої розмір кредиту збільшився на 3000,00 грн, загальна сума отриманого кредиту становить 19000,00 грн, в якій є графік платежів (погашення кредиту) - на а.с. 36-37. За змістом інформації АТ «ТАСКОМБАНК»\~ №2225/47.7.-БТ від 21.04.2025 на ім`я\~ [PERSON] в банку емітовано віртуальну платіжну карту № [NUMBER] , яка існує в цифровому форматі, без фізичного носія. На а.с. 14-16, 30-32 копії паспортів споживчого кредиту, підписаних електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідачем\~ [PERSON] . Копія візуальної форми послідовності дій клієнта\~ [PERSON] - на а.с. 37-39. Анкета клієнта [PERSON] на (а.с. 40) Згідно довідок ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 02.12.2024 ТОВ "Бізнес Позика" перерахувало [PERSON] кошти у загальній сумі 19000,00 грн на картку № [NUMBER] , двома траншами: 16000,00 грн. та 3000,00 грн., призначення платежу: перерахування коштів [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] згідно кредитного договору №478895-КС-001 від 03.11.2023 (а.с. 40-41), тобто позивачем надано документи на підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів. На а.с. 11-14 - копія розрахунку заборгованості\~ [PERSON] за кредитним договором №478895-КС-001 від 03.11.2023 станом на 27.11.2024, здійсненого ТОВ "Бізнес Позика". Заборгованість за тілом кредиту 19000,00 грн, заборгованість за процентами 60501,96 грн., заборгованість по комісії 2850,00 грн.. АТ «ТАСКОМБАНК»\~ підтвердив, що на ім`я [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , в банку емітовано віртуальну платіжну карту № [NUMBER] , яка інсує в цифровому форматі, без фізичного носія. (а.с. 111) Також надано виписка АТ «ТАСКОМБАНК»\~ за договором б/н за період з 03.11.2023 по 19.04.2024 по картці [PERSON] , згідно якої 03.11.2023 на картку [PERSON] , за № [NUMBER] ,\~ здійснено зарахування переказу в розмірах: 16000,00 грн; 08.11.2023 в розмірі 3000,00 грн. (а.с. 111-124) Відповідач\~ [PERSON] зобов`язання за кредитним договором №478895-КС-001 від 03.11.2023 не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість: за тілом кредиту - 19000,00 грн, заборгованість за процентами 60501,96 грн., заборгованість по комісії 2850,00 грн. Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (кредит). Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються, умови договору сторонами виконувались, що свідчить про дійсність договору. Надаючи оцінку зібраним у справі доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів ( змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Норми ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Статтею 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. Згідно вимог ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним За змістом ч.2 та 3 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору) Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору. Таким чином, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вищевказаним кредитним договором. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача до суду не надав, як і не спростував. Оскільки станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатив, тому суд приходить до висновку, що з відповідача, як позичальника, підлягає стягненню сума заборгованості за договором №478895-КС-001 про надання кредиту від 03.11.2023 в розмірі 82351,96 грн. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач не надав суду будь-яких заперечень та доказів на спростування позиції представника позивача, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог представника позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст.141ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved