Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факту проживання із померлим останніх п`яти років. В обґрунтування заяви зазначено, що заявник проживала з березня 2019 року без реєстрації [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] до дня її смерті, що підтверджується актами від 21 вересня 2023 року та 29 липня 2024 року, затвердженого директором МПП «Бескид» та довідкою від 5 серпня 2024 року №\~430 МПП «Бескид». [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.04.2024 року. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - квартира за адресою [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не склала, інших близьких родичів не мала, так як єдиний її син помер [INFO] . З чоловіком [PERSON] розлучилася ще в 1978 році. Оскільки, [PERSON] проживала одна, заявниця час від часу навідувалася до неї та ділилася їжею, так як жила в сусідньому будинку, але з того часу як її стан здоров`я погіршився і вона потребувала постійного догляду, з березня 2019 року заявниця переїхала до неї та проживала з нею без реєстрації. Під час нашого спільного проживання вони спільно харчувалися, спільно брали участь у витратах на утримання житла, так як заявниця готувала їсти, ходила купляти продукти, оплачувала комунальні послуги, що підтверджується квитанція про оплату, які зберігала і підшивала, купляла ліки, тощо. 6 квітня 2023 року рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради №\~85 заявницю призначено та зареєстровано помічником дієздатної фізичної особи [PERSON] , як за станом здоров`я не могла самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки. Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 19 квітня 2023 року у справі №\~438/533/23 відкрито провадження за заявою виконавчого комітету Бориславської міської ради як органу опіки та піклування, заінтересована особа: [PERSON] про вигнання [PERSON] недієздатною. Оскільки [PERSON] [INFO] померла, вказану заяву виконавчого комітету Бориславської міської ради як органу опіки та піклування залишено без розгляду. Похованням заявниця займалася самотужки, оплачувала послуги похоронних витрат, що підтверджується відповідною квитанцією. Вважаючи себе спадкоємцем, який прийняв спадщину, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Матолич-Обрізко Г.С. із заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі чого нотаріусом було відкрито спадкову справу №\~24/2024. 25 лютого 2025 року заявниця подала заяву про видачу (свідоцтва про право на прийняття спадщини за законом. Приватний нотаріус постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії від 25 лютого 2025 року відмовила у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки факт проживання спадкодавця із спадкоємцем однією сім`єю підтверджується виключно рішенням суду. На підставі наведеного просить подану заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 18 березня 2025 року прийнято до розгляду вказану заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження та призначено судове засідання у справі на 1 квітня 2025 року. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року витребувано у приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Матолич-Обрізко Г.С. копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] 27 березня 2025 року до суду на виконання вказаної надійшла копія спадкової справи №\~24/2024р, заведеної після смерті [PERSON] . Також надійшла заява нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Матолич-Обрізко Г.С. про розгляд справи за її відсутності. 28 березня 2025 року надійшли письмові пояснення щодо заяви Бориславської міської ради Львівської області в яких зазначено, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення заявницею разом із [PERSON] спільних витрат, наявності спільного бюджету, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, які б засвідчували реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а надання заявницею певної допомоги [PERSON] за життя останньої, не є достатньою підставою для встановлення вказаного факту. Із квитанцій, наданих позивачкою неможливо встановити, що оплата житлово-комунальних послуг, придбання ліків, продуктів здійснювалось саме позивачкою за її власні кошти. Отже, завником не доведено факт проживання однією сім`єю з померлою, ведення спільного побуту, спільного господарства, бюджету, наявності між ними взаємних прав і обов`язків, у зв`язку з чим позовна вимога щодо встановлення факту проживання позивача однією сім`єю із [PERSON] , не менш як п`ять років, починаючи з березня 2019 року по [INFO] , тобто до дня відкриття спадщини задоволенню не підлягає. Також висловлено прохання розгляд справи проводити за відсутності представника Бориславської міської ради Львівської області. Ухвалою суду від 1 квітня 2025 року за клопотанням заявника відкладено розгляд справи на 17 квітня 2025 року. Ухвалою суду від 1 квітня 2025 року задоволено заяву [PERSON] про виклик свідків. Викликано в судове засідання та відкладено розгляд справи на 8 травня 2025 року. У судовому засідання 8 травня 2024 року проведено допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та за клопотанням представника заявника у судовому засіданні оголошено перерву до 15 травня 2025 року. Так, опитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона проживала в одному під`їзді з [PERSON] 33 роки, потім курила іншу квартиру, але продовжила спілкуватися з нею. Десь з 2019 року [PERSON] почала хворіти і коли вона перебувала в лікарі у тому числі у Львові, заявниця купувала необхідні їй ліки, оскільки пенсія була мала. Часто приходила до [PERSON] в гості, бачила, що останню ніхто більше не доглядав окрім [PERSON] , яка її доглядала, готувала. Інших родичів вона не мала. Також повідомила, що [PERSON] почала доглядати, проживати, виводити на вулицю [PERSON] приблизно з початку 2019 року. Свідок [PERSON] , повідомила, що працює зі заявницею більше 30 років, знає, що [PERSON] із зими 2019 року ходила до [PERSON] , яка проживає близько біля садочка де вони працюють та доглядала за [PERSON] носила їсти, купувала необхідні речі, ліки, а навіть інколи просила її щось придбати коли не встигала. [PERSON] проживала сама. Точної дати з якої [PERSON] почала проживати з [PERSON] не пам`ятає. [PERSON] , допитана як свідок, повідомила, що [PERSON] почала проживати з [PERSON] з 2019 року (березень, точну дату не пам`ятає), бачила як заявниця йшла на роботу. Купувала продукти харчування, ліки для [PERSON] , оплачувала комунальні послуг, здійснювала догляд. Ніхто інший не доглядав за [PERSON] окрім заявниці. Інколи приходив допомагати по господарству чоловік заявниці. Організацією похорону займалась лише [PERSON] . Якихось родичів на похороні не було. Учасники справи у судове засідання 15 травня 2025 року не з`явились. Від представника заявника адвоката Романів І.Б. надійшла заява про проведення засідання 15 травня 2025 року без її участі та без участі [PERSON] . Часиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи положення частини першої статті 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів.\~ Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, у тому числі оригінали квитанції, чеки на придбання ліків, продуктів харчування, оплати комунальних послуг тощо, що підтверджують ведення спільного побуту [PERSON] та [PERSON] , суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного. Частиною 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями частини 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 статті 294 ЦПК України визначено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Змістом пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому згідно абзацу 2 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №\~7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Пунктом 7 вказаної постанови передбачено, що у разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За змістом частин 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до частини 1 статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі статтями 1216 та 1217\~ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~статті 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК України\~передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для набуття права на спадкування за законом на підставі\~статті 1264 ЦК України\~необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Відповідно до частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У постанові Верховного Суду від 24 червня 2021 у справі №\~694/646/20 (провадження № 61-5208св21) зазначено, що для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених\~статтею 1264 ЦК України\~підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у місті Бориславі Дрогобицького району Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Бориславською міською радою Львівської області 24 квітня 2025 року, актовий запис №\~161. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. 5 вересня 2024 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Матолич-Обрізко Г.С. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] зазначивши, що вона фактично проживала з останньою без реєстрації та вела з нею спільне господарство з березня 2019 року. На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Матолич-Обрізко Г.С. заведено спадкову справу №\~24/2024. 25 лютого 2025 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Матолич-Обрізко Г.С. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на квартиру [ADDRESS] . Поставною приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області Матолич-Обрізко Г.С. від 25 лютого 2025 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки заявниця не перебуває в родинних стосунках з померлою і в своїй заяві просить їй видати свідоцтво про право на спадщину за законом на майно на підставі статті 1264 ЦК України, як особі, яка проживала з померлою однією сім`єю та вела з нею спільне господарство останні п`ять років, включно до дня її смерті. Проте факт проживання спадкодавця із спадкоємцем однією сім`єю підтверджується виключно рішенням суду. Судом встановлено, що за даними Реєстру територіальної громади [PERSON] була зареєстрована та до часу своєї смерті\~постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акта МПП «Бескид» від 21 вересня 2023 року за результатами проведення обстеження по факту проживання мешканців квартири [ADDRESS] , встановлено, що на час проведення обстеження у вказаній квартирі фактично зареєстрована [PERSON] , 1945 року народження, та проживає без реєстрації [PERSON] , 1964 року народження, і веде спільне господарство. З акта МПП «Бескид» від 29 липня 2024 року вбачається, що на час обстеження в будинку [ADDRESS] фактично зареєстрована [PERSON] , 1945 року народження, та на той час проживає [PERSON] , 1964 року народження. Також з довідки МПП «Бескид» від 5 серпня 2024 року №\~430 вбачається, що у квартирі [ADDRESS] , проживала без реєстрації [PERSON] з [PERSON] , 1945 року народження, до дня її смерті [INFO] і вела з нею спільне господарство з березня 2019 року. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо також підтвердили, що проживати разом [PERSON] з [PERSON] почали з початку 2019 року. Згідно з довідкою поліклінічного відділення КНП «ЦМЛ м. Борислава Бориславської міської ради» від 26 липня 2024 року №\~105 [PERSON] перебувала на обліку з 14 листопада 2022 року у психіатричному кабінеті КНП «ЦМЛ м. Борислава», їй було встановлено основне захворювання - психічні розлади внаслідок ушкодження та дисфункції головного мозку або соматичної хвороби; супутні захворювання - форми хронічної ішемічної хвороби серця, хронічні гепатити, обмежена атрофія головного мозку. Рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради від 6 квітня 2023 року №\~85 [PERSON] призначено та зареєстровано помічником дієздатної фізичної особи [PERSON] , як за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки, про що видано відповідне посвідчення 10 квітня 2023 року №\~19. Згідно з копією квитанції від 22 квітня 2024 року №\~106 та копії товарного чека від 22 квітня 2024 року [PERSON] сплатила послуги з поховання [PERSON] . Встановлення вищевказаного факту має безпосереднє значення для можливості оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Крім того, судом не встановлено спору про право, оскільки у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка звернулась до нотаріуса за прийняттям спадщини та подальшою видачею свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується копією спадкової справи. За життя [PERSON] заповіту не склала, інших близьких родичів не мала, її син [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 13 серпня 1986 року серія [NUMBER] . З чоловіком [PERSON] розлучилася у 1978 році, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 19 квітня 1978 року серія [NUMBER] . За змістом частин 1-3 статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі\~\~однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, взявши до увагу пояснення свідків, суд приходить до висновку, що заявник проживала однією сім`єю зі [PERSON] з березня 2019 року на час відкриття спадщини, а тому заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення у цій частині слід задовольнити.

Outcome: approved