Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Моноліт-55» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що є власником квартири [ADDRESS] . Будинок № За по [ADDRESS] обслуговується Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Моноліт-55», якому Позивач сплачує щомісячні цільові внески. 04 квітня 2023 року позивач виявив, що квартира залита водою. Вода стікала з горища технічного поверху через квартиру [ADDRESS] , яка знаходиться зверху над квартирою Позивача. На стінах та стелях майже у всіх приміщеннях квартири були від води мокрі плями та пошкодження, що було зафіксовано за допомогою фотофіксацїї, а також було складено відповідний акт від 04.04.2023 року у присутності свідків - сусідів квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] . Про факт залиття квартири Позивач негайно повідомив голову правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Моноліт- 55» [PERSON] , який з`явився на огляд пошкоджень квартири через 20 днів з моменту повідомлення його про залиття квартири, при цьому акт залиття квартири не склав. Для визначення розміру шкоди, Позивач звернувся до експерта. Просить стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Моноліт-55» (код ЄДРПОУ 23837338) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) матеріальну шкоду у розмірі 33 770,00 грн. та моральну шкоду у розмірі 85 000,00 грн. В ході судового розгляду позивач і представник позивача позов підтримали і пояснили, що в результаті протікання даху житлового будинку відбулось залиття квартири позивача. Керуючий Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Моноліт-55» визнав провину в залитті квартири позивача і спочатку прислав працівників, які почали усувати пошкодження , заподіяні в результаті залиття квартири позивача. Залиття квартири позивача відбулось через протікання даху будинку , звідки вода потекла на технічний поверх , протекла через квартиру на дванадцятому поверсі, яка знаходиться в стані після здачі будинку в експлуатацію без проведення ремонту , до якої на час протікання не було підключено водопостачання. Позивач неодноразово звертався до керівника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Моноліт-55» щоб він надав довідку про причини залиття квартири позивача, однак йому відмовлено. Просять стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 33 770,00 грн., яка визначена висновком експертизи та моральну шкоду у розмірі 85 000,00 грн. Розмір моральної шкоди обгрунтовує ступенем душевних страждань, яких зазнав позивач в результаті пошкодження квартири. Після залиття квартири померла дружина позивача і позивач тривалий час перебував на лікуванні. Квартира позивача знаходиться на 11 поверсі дванадцятиповерхового будинку. В квартирі [ADDRESS] , яка розташована на 12 поверсі над квартирою позивача ніхто не живе з 2005 року , квартира [ADDRESS] знаходиться в стадії ремонту після здачі будинку в експлуатацію. З балкону квартири [ADDRESS] вода текла тільки на балкон позивача внаслідок чого замокали дерев`яні рами балкону. Позивач після цього встановив пластикові вікна в себе на балконі. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що замокання стелі в квартирі позивача сталося через нагромадження снігу на балконі квартири дванадцятого поверху житлового будинку. Через те, що не було проведено належну гідроізоляцію між плитою балкону та зовнішньою стіною будинку , вода після танення снігу почала просочуватися по шву між плитами перекриття по стелі квартири позивача. Немає доказів, що залиття квартири позивача сталося з технічного поверху будинку через квартиру [ADDRESS] . Акт обстеження даху від 22 квітня 2023 року після дощу , дах будинку знаходиться в задовільному стані. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав показання, що він працює в ОСББ «Моноліт- 55» з 2018 року. Свідок після того, як відбулось залиття квартири позивача , свідок через деякий час підключав водопостачання до квартири на 12 поверсі, над позивачем. В якому році він під`єднував квартиру на 12 поверсі до водопостачання свідок не пам`ятає. Квартира на 12 поверсі , коли свідок був в квартирі на 12 поверсі , то квартира знаходилась в стані проведення ремонту після здачі в експлуатацію, там ніхто не жив. На момент залиття квартири позивача в квартирі на [ADDRESS] поверсі водопостачання було відсутнє. Між позивачем в власником квартири на [ADDRESS] поверсі над позивачем був конфлікт. Замокання стелі в квартирі позивача здійснюється з балкону квартири [ADDRESS] поверху, вода збирається на плиті балкону і звідти просочується по шву між плитами на стелі. Висота снігу на час замокання стелі в квартирі позивача на балконі на 12 поверсі була висотою 20 30 см. З приводу показань свідка представник позивача пояснив, що 11 вересня 2020 року відбувалось залиття квартири позивача з вини власника квартири з 12 поверху. Тому квартира на 12 поверсі була відключена від водопостачання. Позивач крім того пояснив, що він звертався в правоохоронні органи через погрози власника квартири з 12 поверху. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності ( т. 1, а.с. 14). Житловий будинок по [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Моноліт-55» , дана обставина сторонами визнана і не оспорюється, крім того підтверджується копією Статуту (т.1, а.с. 9- 13). З копії акту ( т.1, а.с. 20) вбачається, що 04 квітня 2023 року сталося залиття квартири позивача водою з даху багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , яка просочилася через технічний поверх та квартиру [ADDRESS] цього будинку. З висновку експерта № 243Д-08-23 ( т.1, а.с. 21 -54) вбачається, що експертизою встановлено , що на стелі квартири були встановленні наслідки залиття приміщення коридору квартири , були встановлені сліди замокання стелі та протікання в швах між плитами пошкодження, в приміщенні кухні, кімнат площею 13,7 кв.м. , 10.3 кв.м. , 8.2 кв.м. встановлено замокання стін , перегородок, замокання штукатурки, шпалер, враженні пліснявою. Даним висновком встановлено, що експертом в дослідницькій частині експертизи експерт стверджує ( т.1, а.с. 24) на підставі власного обстеження , що протікання рідини в квартиру [ADDRESS] здійснилося через перекриття із вище розміщених приміщень квартири [ADDRESS] дванадцятого поверху. З пояснень позивача та показань свідка [PERSON] вбачається, що станом на 04 квітня 2023 року водопостачання в квартирі [ADDRESS] було відсутнє. Тобто джерела витоку води в квартирі [ADDRESS] не було, тобто вина власника квартири [ADDRESS] в залитті квартири [ADDRESS] , власником якої є позивач відсутня. З висновку експертизи вбачається, що розмір матеріального збитку, заподіяного в результаті залиття квартири позивача становить 33770 гривень 00 коп. В своїх поясненнях представник ОСББ «Моноліт-55» Григоренко І.Г. та свідок [PERSON] в своїх показаннях вказали, що на балконі на 12 поверсі був сніг висотою 20 30 см. Тому з цих пояснень і показань суд може зробити висновок , що на даху будинку, який є плоским, теж знаходився сніг висотою 20 30 см., який міг в квітні 2023 року танути. При вирішенні спору суд також враховує пояснення позивача про те, що голова ОСББ Григоренко І.Г. присилав працівника для проведення ремонту в квартирі, та пояснення представника відповідача [PERSON] , який підтвердив цю обставину, крім того пояснив, що через об`єктивні причини завершити ремонт в квартирі позивача не було можливості через відсутність людей. Тобто виконання робіт по усуненню наслідків залиття квартири позивача які виконувались за вказівкою голови ОСББ Григоренко І.Г., суд розцінює як визнання вини в залитті квартири позивача Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Моноліт-55». Пояснення представника ОСББ «Моноліт-55» Григоренко І.Г. та показання свідка [PERSON] про те, що замокання стелі квартири позивача могло статись через танення снігу на балконі квартири [ADDRESS] спростовуються висновком експерта, в якому вказано, що залиття квартири сталося через перекриття із вище розміщених приміщень квартири [ADDRESS] дванадцятого поверху. При вирішенні спору суд також враховує пояснення позивача в яких він вказував, що письмово звертався до відповідача з листами , які направляв рекомендованим поштовим відправленням про необхідність складання акту про причини залиття квартири позивача, однак ці листи повертались позивачу через невручення їх відповідачу Укрпоштою. Також суд враховує , що відповідач умисно протягом тривалого часу не складав акт про причини залиття квартири позивача. Враховуючи, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Моноліт-55» , на балансі якого знаходиться житловий будинок по [ADDRESS] неналежним чином здійснював утримання житлового будинку, внаслідок чого атмосферними опадами сталося залиття квартири позивача, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню матеріальна шкода в розмірі 33770 гривень 00 коп. За змістом положень частини 3\~статті 386 ЦК України\~власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. У частинах 1, 2\~статті 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Статтею 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень\~ЦК України\~щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. В силу вимог\~статті 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом частини 2\~статті 1166 ЦК України\~цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Зазначений висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2019 року у справі 703/3912/16. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Необхідно зазначити, що право на відшкодування моральної шкоди виникає за наявності передбачених законом умов відповідальності за заподіяну шкоду (загальні умови), а саме наявність моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірні рішення, дії чи бездіяльність заподіювача шкоди; причинний зв`язок між неправомірною поведінкою і моральною шкодою; вина заподіювача шкоди. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту статей\~12,\~81 ЦПК України. Позивач обґрунтовує моральну шкоду тяжкістю та тривалістю моральних страждань, переживаннями, підвищеною нервовістю, спричинених пошкодженням належного йому житла, що потягнуло зміну його життя та необхідності вживати додаткові заходи для відновлення порушених прав. З огляду на наведене та враховуючи наявність підстав для відшкодування моральної шкоди і засади розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути із відповідач на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Таким чином позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, що відшкодування моральної шкоди не повинно призводити до збагачення сторони, а також те, що матеріальною основою діяльності Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Моноліт-55» є внески громадян, співвласників майна ОСББ. Також суд вважає, що позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 гривень, розмір яких підтверджується копією Додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги № 50/23 від 14 серпня 2023 року ( т.1, а.с. 97). При цьому суд враховує, що ця сума визначена за прийняття участі представником в розгляді справи Представники відповідача не подавали заяви про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, понесених позивачем. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. При вирішенні питання про відшкодування витрат позивача за послуги по наданню правничої допомоги суд враховує, що ці витрати підлягають стягненню в розмірі 10000 гривень. При визначенні розміру витрат на правничу допомогу відповідача суд враховує складність справи та тривалість розгляду справи, а також те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у\~справах № 923/560/17,\~№ 329/766/18,\~№ 178/1522/18. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2147 гривень 20 коп. , які сплачені позивачем в сумі 1073 гривні 60 коп. з позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди та 1073 гривні 60 коп. з позовних вимог про відшкодування моральної шкоди. При вирішенні питання про стягнення судового збору з позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд враховує, що позов про відшкодування моральної шкоди є немайновим. На підставі викладеного,

Outcome: approved