Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовом вказуючи, що 01 березня 2021 року між ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 530794, та на підставі платіжного документу відповідачу були видані кредитні кошти. Відповідачем належним чином кредитні зобов`язання не виконано, внаслідок чого, згідно умов Договору факторингу № 2102-24, ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" було відступлено право вимоги за Кредитним Договором № 530794 від 01 бепрезня 2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», яке відповідно набуло право вимоги до Відповідача на суму 44 809,09 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 18 050,55 грн. та заборгованість за відсотками 26\~758,54 грн., які просить стягнути з відповідача на користь позивача, а також судові витрати, що складаються з судового збору - 2 422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу - 6 000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, в судове засідання втретє не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що \~01 березня 2021 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 530794 (а.п. 53-54), відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало останньому кредит у гривні, а він зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Пунктами 1.3.-1.4. Договору встановлена сума кредиту (загальний розмір)\~25 000 грн., строк кредиту - 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 01 березня 2024 року (включно). Згідно п. 1.5. Договору обумовлено, що тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85 % річних. Відповідно п. 2.1. Договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 20 000 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем; у розмірі 5 000 грн. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору. Згідно з п 2.4. Договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту в порядку передбаченому п. 2.1 Договору. Відповідно до п. 3.1. Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4. Договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в Графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені Договором. До Договору також додається Заява-Анкета для розгляду питання щодо надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту та Заява-приєднання до публічної пропозиції ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів, що власноручно підписані 01 березня 2021 року [PERSON] (а.п. 55). Відповідач також підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовною загальною вартістю кредиту, шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту (а.п. 56). Долучено також Графік платежів до договору про наданеня споживчого кредиту № 530794 (Додаток № 1 до Договору) (а.п. 57). 01 березня 2021 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» перерахувало відповідачу 20 000 грн. згідно договору № 530794, відповідно до копії платіжного доручення № 4682 (а.п. 69). Згідно з Розрахунком заборгованості, проведеним ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», загальний розмір заборгованості за кредитом № 530794 від 01 березня 2021 року, становить 44\~809,09 грн., з яких: заборгованість по тілу 18\~050,55 грн. та заборгованість по відсотках 26\~758,54 грн. (а.п. 15-48). 21 лютого 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 2102-24, відповідно до умов якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» за плату належні йому права вимоги (а.п. 60). Відповідно до Витягу з додатку до Договору факторингу № 2102-24 від 21 лютого 2024 року, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 530794 від 01 березня 2021 року на суму 44\~809,09 грн. (а.п. 14). 27 червня 2024 року представником ТОВ «Діджи Фінанс», адвокатом Міньковською А.В. на адресу [PERSON] було надіслано Досудову вимогу про оплату заборгованості за кредитним договором № 530794 від 01 березня 2021 року в сумі 44 809,09 грн. (а.п. 10). Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Згідно з положеннями ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205\~ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статтею 638\~ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Відповідно до\~ст. 514 ЦК України,\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 516 ЦК України,\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Згідно правової позиції, викладеної ВерховнимСудом Україниу постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляєтьс яобов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань виникла зазначена заборгованість перед позивачем, про що свідчить доданий розрахунок заборгованості, який не спростований відповідачем. Суд зауважує, що протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним договором, розмір заборгованості також не оспорено. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що належними та допустимими доказами у справі підтверджені факти укладання між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] . Кредитного договору від 01 березня 2021 року у передбаченій законом формі, виконання кредитором умов договору щодо надання позичальнику кредитних коштів та невиконання останнім в повному обсязі зобов`язань з повернення цих коштів разом із нарахованими, відповідно до умов договору, відсотками за користування кредитними коштами, а також, перехід прав вимоги за цим договором до ТОВ «Діджи Фінанс», що є підставою для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на користь позивача. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Частиною 2\~статті 137 ЦПК\~встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як встановлено ч. 8\~ст. 141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано: Договір про надання правової допомоги № 42649746 від 01 листопада 2024 року (а.п. 50) та Додаткову угоду № 530794 до Договору від 11 листопада 2024 року (а.п. 67), Акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 28 січня 2025 року (а.п. 12); Детальний опис робіт від 28 січня 2025 року до Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01 листопада 2024 року (а.п. 49). Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн., з урахуванням вимог ст. 137,\~141 ЦПК України, критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, а також обґрунтованості таких витрат відповідно до предмета спору з урахуванням ціни позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved