Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Представник позивача, на підставі ст. 261, 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст. 33, 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування за завдані збитки в порядку регресу у розмірі 90000,00 грн., а також понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 06.06.2021 між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/9138025, у відповідності до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ» д.р.н. [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 27.11.2021 приблизно о 13 год. 00 хв. по вул. Центральна в с. Бірки Кіровоградської області, [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ д.р.н. [NUMBER] здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] та останній було завдано тілесних ушкоджень. Відповідно до вироку Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.01.2023, відповідачем були порушені Правила дорожнього руху чим останній скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України. Потерпіла [PERSON] звернулася до суду із цивільним позовом у кримінальному провадженні про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення за Полісом №АР/9138025 від 06.03.2021. Так, на підставі угоди про припинення зобов`язання за угодою сторін від 22.05.2023 та страхового акту №019/037/024796/23/1 від 31.05.2023 потерпілій внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 90000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №162222758 від 31.05.2023. Водночас,як вбачається з вироку Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.01.2023, відповідач керував автомобілем «ВАЗ» д.р.н. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати позивачу завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АР/9138025 від 06.03.2021. Право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування повному обсязі, тобто 31.05.2023. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу. Ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, а відтак, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ЦК України (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АР/9138025 від 06.03.2021. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 12.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання (а.с.39-40). Ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 19.02.2025 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с.92). Представник позивача в судове засідання не з?явилася, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.98-99, 117-118). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст.12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 06.03.2021 року між Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" та [PERSON] , укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/9138025 (діяв станом на 27.11.2021), у відповідності до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ» 21104, д.р.н. [NUMBER] сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім Вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 28.07.2023 у справі №397/651/22 (н/п 1-кп/397/26/23) у кримінальному провадженні №12021121020000924 від 27.11.2021 [PERSON] , [INFO] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, якщо вони заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років (а.с. 6-9). З вирока також слідує, що 27.11.2021 близько 13:00 год. [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ моделі 21104, р.н. [NUMBER] , рухаючись по вул. Центральна в с. Бірки Кропивницького району Кіровоградської області допустив наїзд на велосипедиста [PERSON] , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. Також, згідно зазначеного вироку, цивільний позов потерпілої [PERSON] в частині стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» страхового відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 108000 грн. - залишено без розгляду (враховуючи подану нею заяву) (а.с. 6-9, 10-14). Відповідно до висновку експерта №30 від 30.09.2022, при судово-медичній експертизі у гр. [PERSON] мали місце тілесні ушкодження у вигляді: а) відкритої черепно-мозкової травми: забою головного мозку важкого ступеню з вогнищевим ураженням правої скроневої частки, крововиливу під павутинну оболонку зліва, крововиливу під тверду мозкову оболонку справа, перелому лівої скроневої кістки з переходом на передню черепно-мозкову ямку, перелому передньої стінки лівої верхньощелепної пазухи, параорбітальної гематоми зліва, ран і підшкірної гематоми в лівій потиличній ділянці голови, множинних саден голови; б) множинних саден тулубу, кінцівок, які утворилися від дії тупих предметів. Відкрита черепно-мозкова травма з забоєм головного мозку важкого ступеню з вогнещевим ураженням правої скроневої частки, крововиливом під тверду і павутинну мозкові оболонки, перелом склепіння та основи черепу зліва, рани і підшкірна гематоми в лівій потиличній ділянці голови, відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних в момент заподіяння, відповідно до п.2.1.3б, в «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. Садна в ділянці тулубу, кінцівок відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, відповідно до п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р.. Вище вказані тілесні ушкодження можуть відповідати часу утворення вказаному в обставинах справи. Тілесні ушкодження, які мають місце на тілі [PERSON] утворилися від одномоментної травматичної дії тупих предметів. Враховуючи масивність, характер, механізм утворення тілесних ушкоджень, з урахуванням обставин справи, можна говорити, що вони могли утворитися внаслідок зіткнення велосипедиста з легковим автомобілем. В якому положенні відносно транспортного засобу (легкового автомобіля) перебувала [PERSON] , рухаючись на велосипеді, можна буде вирішити після проведення комплексної судово-медичної та авто-технічної експертиз (а.с.15 на звороті 24). З 27.11.2021 [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні у зв`язку з зазначеною дорожньо-транспорною пригодою та їй з 25.04.2022 була встановлена друга група інвалідності безтерміново (а.с. 25-28). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В силу положень ч. 6 ст.82\~ЦПК України наявність винних дій [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 27.11.2021 року є доведеною, та не підлягає доказуванню. Також встановлено, що до винесення вищевказаного вироку Олександрівським районним судом Кіровоградської області, 22.05.2023 між [PERSON] та ПрАТ «УПСК» була укладена Угода про припинення зобов`язання за угодою сторін, за умовами якої сторони досягли згоди, що розмір відшкодування, який ПрАТ «УПСК» зобов`язане сплатити [PERSON] за Полісом №АР/9138025 по страховому випадку, що трапився 27.11.2021 з вини водія транспортного засобу ВАЗ 21104, н.з. [NUMBER] [PERSON] складає 90000 грн., є остаточним та таким, що не підлягає оскарженню чи зміні (а.с. 29-30). На підставі вказаної Угоди, позивачем здійснено страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 90000,00 грн. що підтверджується страховим актом №019/037/024796/23/1 та платіжною інструкцією №162222758 від 31.05.2023 (а.с. 32, 33). Відповідно до ст. 979 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі? визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п.22.1 ст. 22 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 23 вказаного Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно п.26.2 ст. 26 вказаного Закону, мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку. Відповідно до п.п.38.1.1«а» п.38.1 ст. 38 вказаного Закону, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1\~статті 1191\~ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, судом встановлено, що після проведення виплат ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у порядку регресу має право пред`явити вимоги до [PERSON] про відшкодування збитків в межах сплаченого ПрАТ страхового відшкодування. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладене,\~те,\~що відповідач\~позовні вимоги\~визнав у\~повному обсязі\~і таке\~визнання не\~суперечить закону\~та не\~порушує права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім і підтверджені документально судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved