Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

31.12.2024 року представник позивача ТОВ «ВІН ФІНАНС» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з цим позовом до відповідача. Ухвалою цього суду від 10.02.2025 року позовну заяву ТОВ «ВІН ФІНАНС» до [PERSON] направлено за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2025 року визначено суддю Бєльченко Л.А. для розгляду цієї справи. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.03.2025 року прийнято позовну заяву ТОВ «ВІН ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено цивільну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позову зазначено, що 17.04.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та [PERSON] в електронній формі укладено договір кредитної лінії № L4360290, котрий розміщений на веб-сайті кредитора. Відповідач уклав Спеціальні умови договору кредитної лінії в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Первісний кредитор виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти, в свою чергу позичальник, не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів. 01.07.2019 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 01072019, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договором кредитної лінії № L4360290, за котрим ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача [PERSON] . Станом на дату укладення договору № 01072019 відступлення права вимоги, сума заборгованості відповідача перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за кредитним договором становила 24\~234,29 грн. Згідно протоколу загальних зборів № 1706 від 25.07.2024 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс». Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, то ТОВ «Він Фінанс» вважає за доцільне користуватися обсягом прав, котрими був наділений попередній кредитор, але в межах, що не суперечать нормам законодавства щодо позовної давності. Заборгованість відповідача за кредитним договором № L4360290 складає 37\~344,29 грн., з котрих: 24\~234,29 гривень за тілом кредиту; 2\~183, 26 грн.- 3% річних, 2\~183, 26 грн. - інфляційні втрати. Вказану суму заборгованості, судові витрати та витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката ТОВ «Він Фінанс» просить стягнути з відповідача на свою користь. Щодо строків позовної давності представник позивача зазначає, що у зв`язку з дією обмежень карантину, пов`язаним з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, та введенням воєнного стану на території України, позивач з об`єктивних та поважних причин пропустив процесуальні строки звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, тому просить поновити строк позовної давності для подання позову. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач в судове засідання двічі поспіль не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. На адресу суду повернувся конверт із рекомендованим повідомленням із судовою повісткою із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, враховуючи, що судом судова повістка про виклик відповідача у судове засідання направлялася за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача, однак на адресу суду повернувся поштовий конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а іншої адреси відповідач суду не повідомив, суд вважає відповідача належним чином повідомленим . Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.04.2019 року між ТОВ «ФК «Дінеро» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № AG8212410, котрий згідно довідки про ідентифікацію в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця має № L4360290, відповідно до умов котрого, відповідачу перераховані кошти на картковий рахунок у розмірі 10 900 грн., строк повернення до 17.05.2019 року; загальна вартість кредиту 15\~151 грн.; реальна відсоткова ставка 468,00%. Кредитний договір\~підписано електронним\~підписом [PERSON] ,\~відтвореним шляхом\~використання електронного\~підпису одноразовим\~ідентифікатором і\~був надісланий\~на його\~мобільний номер\~телефону. Отримання кредитних коштів відповідачем підтверджується випискою по рахунку № [NUMBER] (№ L4360290) від 30.10.2019 року. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків та інших витрат. 06.11.2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення прав вимоги № 06112018-DG (а.с.29). Згідно протоколу загальних зборів № 1706 від 25.07.2024 року ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» перейменовано на ТОВ «Він Фінанс». Позивач зазначає, що в порушення умов договору кредитної лінії № L4360290, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 37\~344,29 грн., з котрих: 24\~234,29 гривень за тілом кредиту; 2\~183, 26 грн. - 3% річних; 2\~183, 26 грн. - інфляційні втрати. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтями 526,530,610, ч. 1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Пунктом 1 ч.1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що договір кредитної лінії № AG8212410 між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та відповідачем був укладений 17.04.2019 року, тобто після укладення договору № 01072019 про відступлення права вимоги між ТОВ «Фінансова компанія «Дінеро» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Отже, до позивача ТОВ «Він Фінанс»» не перейшло право вимоги до боржника\~\~ [PERSON] за договором кредитної лінії № AG8212410, оскільки кредитний договір був укладений 17.04.2019 року, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «Він Фінанс» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 06.11.2018 року, тобто до укладення кредитного договору. Згідно з умовами договору відступлення прав вимоги, кредитор передає новому кредитору документацію, що стосується заборгованостей та є необхідною для пред`явлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості, а саме: електронні документи, що стосуються заборгованостей окремих боржників, які підтверджують дійсність та наявність права грошових вимог клієнта до боржників по заборгованостям, а також є необхідними для пред`явлення вимоги до боржника щодо погашення заборгованості, а саме: договорів позики, детальні розрахунки заборгованості по договору позики на дату відступлення права вимог. Тобто при укладенні договору позивач володіє повною інформацією щодо кредитної справи кожного боржника, в тому числі і первинними документами, що підтверджують факт надання коштів у кредит та відповідно заборгованості за кредитними договорами. Суд зазначає, що саме первинні документи, що оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є тими, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір. Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року, по справі №905/306/17, дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18,[2] від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17,[3] від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012[4]). Отже, із умов договору відступлення прав вимоги № 06112018-DG від 06.11.2018 року вбачається, що сторони погодили умови переходу права вимоги, проте судом не встановлено загальну суму заборгованості, яка уступається фактору ТОВ ФК «Довіра та Гарантія», оскільки жодних документів позивач суду не надав. Також відсутні докази реального виконання умов договору відступлення прав вимоги, а саме обумовленої ціни сплати за продаж заборгованостей. Таким чином, позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведені факти передачі кредиторами прав грошової вимоги до відповідача\~Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»\~ у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя ст. 89 ЦПК України). За встановлених обставин суд вважає позовні вимоги не доведеними і не вбачає підстав для задоволення позову ТОВ «Він Фінанс».

Outcome: dismissed