Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що на його балансі перебуває газорозподільна станція «Осокорки-1» з газопроводом-відводом умовним діаметром 150 міліметрів (далі - ГРС «Осокорки-1»), для якого встановлена охоронна зона шириною по 150 метрів з кожної сторони. В межах охоронної зони газопроводу на земельній ділянці площею 0,1 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1203 з цільовим призначенням для індивідуального садівництва на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району розташовуються огорожа та будівля, які побудовані [PERSON] . Ця обставина перешкоджає позивачу забезпечувати безпечну експлуатацію ГРС «Осокорки-1». Тому ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» просить суд зобов`язати [PERSON] усунути загрозу ГРС «Осокорки-1» шляхом невідкладного демонтажу господарського будинку та огорожі на земельній ділянці площею 0,1 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1203 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташованій на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району, що побудовані в охоронній зоні газорозподільної станції «Осокорки-1». 2. Інформація про рух цивільної справи. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 січня 2023 року (а.с.88 т.1) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 31 січня 2023 року (а.с.93 т.1) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 2 травня 2023 року (а.с.145-146 т.1) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про залишення позову без руху. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 16 червня 2023 року (а.с.7-10 т.2) було призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження у цивільній справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2023 року (а.с.55 т.2) було витребувано у ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» планово-картографічні матеріали в геодезичній системі координат 1963 року (SC63) з відображенням місця проходження газопроводу-відводу від ГРС «Осокорки-1» Ру 55 кгс/см2 Ду 150 мм. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 вересня 2023 року (а.с.92-93 т.2) були надіслані матеріали цивільної справи до експертної установи, а також надано дозвіл на отримання експертами, як сертифікованими інженерами-геодезистами, відомостей з Державного земельного кадастру з використанням електронної ідентифікації із застосуванням кваліфікованого електронного підпису відповідно до пунктів 163, 187-194 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ №1051 від 17 жовтня 2012 року та стратегії «Кадастр 2.0. Прозорість, доступність, інновації». Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 7 листопада 2023 року (а.с.101 т.2) було поновлено провадження у цивільній справі у зв`язку з повернення матеріалів з експертної установи без виконання експертизи. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 26 грудня 2023 року (а.с.173-174 т.2) було замінено первісного відповідача [PERSON] відповідачем [PERSON] . Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 лютого 2024 року (а.с.189 т.2) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Ухвалами Бориспільського міськрайонного суду від 4 липня 2024 року (а.с.45-46, 47-48 т.3) було поновлено судовий розгляд цивільної справи та залучено [PERSON] в якості співвідповідача до участі у розгляді цивільної справи. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 1 листопада 2024 року (а.с.115-116 т.3) було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] , [PERSON] підтримують позов та наполягають на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та посилається на те, що в період відведення земельної ділянки першому користувачу [PERSON] не були встановлені жодні обмеження або обтяження щодо її використання. Не були зареєстровані обмеження у використанні земельної ділянки з кадастровим номером 3220882600:04:002:1203 під час придбання її [PERSON] . Тому відсутні підстави стверджувати, що такі обмеження можуть бути застосовані на теперішній час. [PERSON] в законний спосіб побудував господарський будинок та огорожу по [ADDRESS] , а [PERSON] не має жодного відношення до вказаних об`єктів. Крім того, позивач звернувся до суду з порушенням строку позовної давності. Тому представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] також не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень вона посилається на те, що позивачем не доведено, яким чином господарська будівля та огорожа створюють загрозу ГРС «Осокорки-1». [PERSON] здійснював будівництво об`єктів на земельній ділянці з кадастровим номером 3220882600:04:002:1203 на підставі дозвільних документів. Крім того, ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» звернувся до суду з порушенням трьохрічного строку позовної давності. Тому представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що на балансі ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» перебуває газорозподільна станція «Осокорки-1» з газопроводом-відводом умовним діаметром 150 міліметрів. Ця обставина підтверджується копією акту приймання-передачі від 1 січня 2020 року (а.с.24-25 т.1), копіями відомостей про позивача як балансоутримувача державного майна (а.с.20-22, 26-28 т.1) та копією свідоцтва про право власності на 1610 від 5 лютого 2010 року (а.с.22 т.1). 5 червня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір дарування (а.с.175-176 т.1), за яким [PERSON] відчужив [PERSON] земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1203 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташовану на території Гнідинської сільської ради. Зі змісту п.6 договору дарування вбачається, що земельна ділянка є вільною від забудови. Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав №348449245 від 28 вересня 2023 року (а.с.93 т.2) та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №357403943 від 7 грудня 2023 року (а.с.140-142 т.2) вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу №374 від 28 вересня 2023 року (а.с.40-41 т.3) [PERSON] став власником земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1203 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташованої на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. Зі змісту інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №357403943 від 7 грудня 2023 року (а.с.140-142 т.2), відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №675722 від 3 липня 2024 року (а.с.43-44 т.3) та №1332887 від 30 квітня 2025 року (а.с.109-110 т.4) вбачається, що господарський будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,1 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1203 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташованій на території Гнідинської сільської ради, зареєстрований за [PERSON] . З довідки про присвоєння будівельної адреси (а.с.179 т.1) вбачається, що вказаній земельній ділянці присвоєно адресу: [ADDRESS] . 15 червня 2016 року [PERSON] подав до Департаменту ДАБІ у Київській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт (а.с.180-181), а саме будівництво господарської будівлі. 20 липня 2016 року Департамент ДАБІ у Київській області зареєстрував декларацію про готовність до експлуатації господарського будинку по [ADDRESS] на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. На земельній ділянці з кадастровим номером 3220882600:04:002:1203 [PERSON] збудував нежитлове приміщення, площадку гост. авто, огорожу, ворота, фіртку, септик. Вказана обставина підтверджується копією технічного паспорта (а.с.195-200 т.1). Спірні правовідносини регулюються главою 13 «Землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення» розділу ІІ «Землі України» ЗК України, а також Законом України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів». 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.67 ЗК України до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об`єктів транспорту. Згідно з ч.1, ч.2 ст.73 ЗК України до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, надані під наземні та надземні трубопроводи та їх споруди, а також під наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів встановлюються охоронні зони. Відповідно до ч.2 ст.65 ЗК України порядок використання земель промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення встановлюється законом. Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» охоронна зона об`єктів магістральних трубопроводів територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних трубопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції магістральних трубопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності. Відповідно до п.4 ч.2 ст.11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» для забезпечення безпечної експлуатації вздовж об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів встановлюються охоронні зони таких розмірів: для газорозподільних станцій та газозбірних пунктів підземних сховищ газу (від огорожі) магістральних газопроводів I класу, умовним діаметром: до 300 міліметрів - 150 метрів; від 300 міліметрів до 600 міліметрів включно - 175 метрів; від 600 міліметрів до 800 міліметрів включно - 200 метрів; від 800 міліметрів до 1000 міліметрів включно - 250 метрів; від 1000 міліметрів до 1200 міліметрів включно - 300 метрів; від 1200 міліметрів до 1400 міліметрів включно - 350 метрів. Згідно з ч.1, ч.4 ст.22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» власники та користувачі земельних ділянок при здійсненні ними господарської та іншої діяльності на землях охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів зобов`язані дотримуватись особливого режиму господарської діяльності та обмежень, які поділяються на загальні обмеження, що діють в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів незалежно від зовнішніх зон безпеки, та особливі обмеження, що встановлюються в охоронних зонах об`єктів магістральних трубопроводів залежно від категорії зони безпеки. До особливих обмежень, що діють у межах охоронних зон об`єктів магістральних газопроводів, етиленопроводів, належить заборона будувати житлові будинки, виробничі чи інші будівля та споруди, господарські будівлі. Відповідно до п.8 Правил охорони магістральних трубопроводів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1747 від 16 листопада 2002 року, земельні ділянки, розташовані у межах охоронних зон, не вилучаються у їх власників і користувачів, а використовуються з обмеженнями, передбаченими цими Правилами, та в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Згідно з п.11 вказаних Правил на земельних ділянках, розташованих у межах охоронних зон, забороняється будувати гаражі та автостоянки, садові та дачно-садові споруди. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає в тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що умовний діаметр ГРС «Осокорки-1» становить 150 міліметрів. Ця обставина свідчить про те, що на підставі п.4 ч.2 ст.11 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів» охоронна зона вказаної газорозподільної станції складає 150 метрів з кожної сторони. Зі змісту акта, складеного 21 липня 2022 року (а.с.34 т.1), а також ситуаційного плану (а.с.30-31 т.1) вбачається, що земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером 3220882600:04:002:1203 з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, розташована на території Гнідинської сільської ради, повністю перебуває в охоронній зоні ГРС «Осокорки-1», зокрема господарський будинок розташовується на відстані 88,1 метрів від газорозподільної станції, а огорожа 59,9 метрів від газорозподільної станції. З акта готовності об`єкта до експлуатації №1089-2 від 24 грудня 2009 року (а.с.76-78 т.1), свідоцтва про відповідність збудованого об`єкта проектній документації №10001014 від 25 грудня 2009 року (а.с.79 т.1) вбачається, що 24 грудня 2009 року було завершено будівництво газопровода-відгалуження до ГРС «Осокорки-1» по вул. Олександрівська, 13 в урочищі «Млиново» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. 28 січня 2010 року рішенням виконавчого комітету Гнідинської сільської ради Бориспільського району №3 за ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» було оформлено право власності на ГРС «Осокорки-1» по вул. Олександрівська, 13 в урочищі «Млиново» на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району. Зі змісту висновку експерта за результатами проведення земельно-технічної експертизи №380/10-2024 від 17 грудня 2024 року (а.с.152-182 т.3) вбачається, що обмеження або обтяження на використання земельної ділянки з кадастровим номером 3220882600:04:002:1203 по [ADDRESS] на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району станом на 2000-2002 роки (період відведення земельної ділянки [PERSON] ) не встановлені; обмеження або обтяження на використання вказаної земельної ділянки відповідно до діючого законодавства в період з 2001 року по даний час не встановлені; аналізуючи інформацію в геоінформаційних сервісах за допомогою опції часовий відлік, встановлено, що в межах земельної ділянки площею 8,901 га в період з 2000 року по травень 2008 року газорозподільна станція відсутня, станом на квітень 2009 року на ділянці відбуваються зміни, станом на червень 2010 року на ділянці знаходяться об`єкти (ГРС). Листами від 12 жовтня 2012 року, 26 грудня 2013 року, 5 грудня 2013 року, 8 жовтня 2014 року (а.с.43, 44, 45-46, 47-48, 51, 49-50, т.1) головний інженер Боярського ЛВУМГ повідомляв управління Держкомзему у Бориспільському районі, відділ містобудування та архітектури Бориспільського району, голову Гнідинської сільської ради про знаходження на території Бориспільського району магістральних газопроводів, магістральних газопроводів-відгалужень та ГРС, зокрема ГРС «Осокорки-1», наявність охоронних зон навколо вказаних об`єктів, передбачених Законом України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів», а також про заборону будувати житлові будинки, господарські будівлі на земельних ділянках, розташованих у межах охоронних зон. В жовтні 2014 року в.о. начальника Боярського ЛВУМГ направив голові ФГ «Корж» листа (а.с.38 т.1) з повідомленням про те, що на землях фермерського господарства в охоронній зоні ГРС «Осокорки-1» проводиться несанкціоноване житлове будівництво, що є порушенням чинного законодавства. Крім того, Боярське ЛВУМГ просить негайно припинити таке будівництво в охоронній зоні ГРС. З листа заступника директора Департаменту ДАБІ у Київській області №10/10-50/3105/09/01 від 31 травня 2016 року (а.с.36 т.1) вбачається, що інспекцією ДАБК у Київській області за зверненням Боярського ЛВУМГ філії УМГ «Київстрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» 30 вересня 2014 року було проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства на земельній ділянці з кадастровим номером 3220882600:04:002:1203, яка перебуває у власності [PERSON] . В результаті перевірки встановлено, що по периметру вказаної земельної ділянки встановлено огорожу, хвіртку та ворота з влаштуванням бетонного фундаменту. Будівельні роботи проводяться без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, буз будівельного паспорта та затвердженої проектної документації. Листами від 28 березня 2018 року, 18 травня 2018 року, 10 липня 2018 року (а.с.56, 57, 59 т.1) головний інженер Боярського ЛВУМГ повідомляв голову Бориспільської РДА Київської області про те, що в охоронній зоні МГ Курськ-Київ [PERSON] побудовано огорожу для відокремлення приватної земельної ділянки та будівлю. Вказані письмові докази підтверджують, що на час здійснення будівництва [PERSON] спірного господарського будинку обмеження щодо заборони будувати господарські будівлі на земельних ділянках, розташованих у межі охоронної зони ГРС «Осокорки-1» вже існували, були обов`язковими та загальновідомими в силу своєї нормативності, крім того доведені шляхом публікування відповідного оголошення в пресі (а.с.69-72 т.1). Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України представник відповідача [PERSON] не подала жодного доказу на спростування достовірності вказаних письмових доказів. Ці обставини свідчать про те, що зведення відповідачем [PERSON] господарського будинку та огорожі відбулось з порушенням вимог, передбачених ч.4 ст.22 Закону України «Про правовий режим земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів», та перешкоджає ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» забезпечувати безпечну експлуатацію ГРС «Осокорки-1». При цьому суд враховує висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 15 липня 2021 року у справі №509/3712/16-ц (провадження № 61-13603св20), відповідно до якого встановлення охоронних зон уздовж об`єктів магістральних газопроводів та обмежень у використанні власниками таких земель спрямоване на забезпечення належної експлуатації магістральних трубопроводів, запобігання їх ушкодженню та для зменшення можливого негативного впливу на людей, суміжні землі, природні об`єкти та довкілля в цілому, тому у разі недотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон, підприємства магістральних трубопроводів наділені правом звертатися до суду з позовами про усунення порушень правового використання земель охоронних зон об`єктів магістральних трубопроводів. У зазначеній категорії справ позивачі звільнені від обов`язку доказування можливості настання негативних наслідків. Безумовно, покладення на [PERSON] обов`язку демонтувати господарський будинок та огорожу є втручанням держави у право відповідача на мирне володіння його майном. Таке втручання є виправданим, оскільки воно ґрунтується на законі та відповідає суспільним інтересам, що полягають у забезпеченні безперешкодного постачання споживачам природного газу, а також у здійсненні безпечної, зокрема для самого відповідача, експлуатації газорозподільної станції. Відшкодування позивачу майнової чи моральної шкоди не буде достатнім заходом для досягнення наведених цілей. Ця обставина свідчить про те, що ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» обрав належний та ефективний спосіб захисту права. Наведені обставини свідчать про те, що задоволення позову повністю узгоджується з гарантіями, передбаченими п.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Щодо спливу позовної давності, про застосування якої заявляли представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] , суд виходить з такого. ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» звернувся до суду з позовною вимогою про зобов`язання відповідачів усунути загрозу газорозподільній станції шляхом демонтажу господарського будинку та огорожі, тобто з позовом, сутністю вимог за яким є усунення порушення, яке триває і має місце на момент звернення з позовом до суду (тобто початковий момент перебігу позовної давності зміщується із кожним новим порушенням права власника ГРС), тому на такий позов, не поширюються вимоги щодо позовної давності, оскільки з таким позовом можна звернутися в будь-який час, поки існують правовідносини та правопорушення. Отже, строк звернення до суду з відповідною позовною вимогою позивачем пропущено не було, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України. З огляду на це суд висновує про те, що з метою відновлення законності належить зобов`язати [PERSON] демонтувати господарський будинок та огорожу, розташовані по [ADDRESS] на території Золочівської об`єднаної територіальної громади Бориспільського району. У задоволенні позову в частині вимоги, пред`явленої до [PERSON] , слід відмовити, оскільки він не здійснював будівництво вказаного господарського будинку та огорожі, а також не є їх власником. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» сплатив судовий збір в розмірі 2684 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджується платіжним дорученням від 19 січня 2023 року (а.с.19). Пред`явлений до [PERSON] позов задоволений. З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2684 гривень 00 копійок.

Outcome: partial