Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

20 лютого 2025 року, позивач ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБЛАСТІ звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] переплату пенсії у розмірі 238976,49 грн та, крім того, судові витрати. Вимоги позову обґрунтовані тим, що [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за вислугу років з 04.03.2008 р. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року по справі №280/5502/19, яке набрало чинності 30.04.2020р. спеціалістами відділу перерахунків [PERSON] було здійснено перерахунок та виплату пенсії, а саме «згідно п.7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 року №418, в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 року №713 з 01.03.2017 року по теперішній час без обмежень граничного розміру пенсії, з урахуванням проведених виплат». Але при подальшій самопереревірці було з`ясовано що вищезазначений перерахунок був здійснений без врахування обмеження максимального розміру до моменту втрати такого права. Відтак, на виконання рішення у справі №280/5502/199 розмір пенсії [PERSON] було переглянуто та встановлено в розмірі, що діє на час виникнення правовідносин по перерахунку пенсій 30.04.2020р., а саме в сумі 12157,45 грн. який не перераховувався до дати, коли розмір пенсії згідно законодавства став більшим обчисленого на виконання рішення у справі №280/5502/199. Тобто, в результаті приведення пенсійної справи у відповідність розмір пенсії [PERSON] зменшився, що в свою чергу призвело до її переплати 238976,49 грн. за період з 30.04.2020 по 31.10.2022. Для вирішення питання, щодо утримання виявленої переплати [PERSON] направлялись листи, пропонувалось повернути виявлену переплату шляхом написання заяви, щодо її утримання, або повернути кошти на рахунок управління. На теперішній час пенсіонер згоду на утримання переплати не надавав, зайво виплачені кошти до Головного управління ПФУ не надходили. Невнесення [PERSON] суми заборгованості перешкоджає своєчасному отриманню пенсій та інших соціальних виплат іншими громадянами, чим завдається істотної шкоди їх законним правам та інтересам, та певною мірою завдає перешкоду здійсненню соціальних гарантій з боку держави. Таким чином, безпідставно набута відповідачем пенсія, фактично, є завданням шкоди державному бюджету та призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 27 лютого 2025 року прийнято в провадженні судді Стоматова Е.Г. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, але в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. На адресу місця реєстрації відповідача судом було направлено судову повістку разом з копіями відповідних документів, які були повернуті працівниками пошти у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою. Заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надав. Згідно ч. 1\~ст. 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 991\~«Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 09 травня 2025 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997\~року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за вислугу років з 04.03.2008 р Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 січня 2020 року визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо застосування обмежень граничною розміру при нарахуванні та виплаті [PERSON] пенсії з 01 березня 2017 року по теперішній час протиправними. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити виплату пенсії [PERSON] згідно пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2005 року №713, з 01 березня 2017 року по теперішній час без обмежень граничного розміру пенсії, з урахуванням проведених виплат. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року \~апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишено без задоволення. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2020 залишено без змін. На виконання зазначеного рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року по справі №280/5502/19, яке набрало чинності 30.04.2020р. спеціалістами відділу перерахунків [PERSON] було здійснено перерахунок та виплату пенсії, а саме «згідно п.7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 року №418, в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 року №713 з 01.03.2017 року по теперішній час без обмежень граничного розміру пенсії, з урахуванням проведених виплат». Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року роз`яснено, що з урахуванням\~\~рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11.01.2020 по справі 280/5502/19 встановлено право [PERSON] на отримання пенсії згідно пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 року №418, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 9 серпня 2005 року №713, з 01 березня 2017 року по теперішній час, тобто до моменту втрати [PERSON] відповідного права або зміни нормативно-правового регулювання, яке було застосовано судом при винесенні рішення. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 грудня 2022 року касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду 11.01.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду 30.04.2020 скасовано. Ухвалено нове рішення. В задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Постанова суду набрала законної сили 26 грудня 2022 року. При самопереревірці було з`ясовано що вищезазначений перерахунок був здійснений без врахування обмеження максимального розміру до моменту втрати такого права. Відтак, на виконання рішення у справі №280/5502/199 розмір пенсії [PERSON] було переглянуто та встановлено в розмірі, що діє на час виникнення правовідносин по перерахунку пенсій 30.04.2020р., а саме в сімі 12157,45 грн. який не перераховувався до дати, коли розмір пенсії згідно законодавства став більшим обчисленого на виконання рішення у справі №280/5502/199. Тобто, в результаті приведення пенсійної справи у відповідність розмір пенсії [PERSON] зменшився, що в свою чергу призвело до її переплати 238976,49 грн. за період з 30.04.2020 по 31.10.2022. 22 грудня 2023 року [PERSON] направлено повідомлення-вимогу про повернення переплати в розмірі 238\~976,49 грн. Для вирішення питання щодо утримання виявленої переплати позивачем [PERSON] було направлено повідомлення, пропонувалось повернути виявлену переплату на рахунок управління Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області виступає органом, уповноваженим державою виконувати відповідні функції у даних правовідносинах. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІУ. Згідно вимогам ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією. За змістом ст. 177 Цивільного кодексу України гроші є об`єктами цивільних прав. Отримавши пенсію відповідач набув право власності на неї, та йому як власникові цих грошових коштів належать правомочності щодо володіння, користування та розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Обов`язок повернути безпідставно отримане майно є різновидом цивільно-правової санкції, а не мірою відповідальності. Тому наявність вини в поведінці особи, що безпідставно збагатіла, не вимагається. Пунктом 2 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 15.05.2003 року за №374/7695, визначено, що переплата пенсії - сума пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій), виплачена з різних причин понад розмір, визначений законодавством. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 року № 280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління фінансами пенсійного забезпечення, заборгованість перед Пенсійним фондом України є заборгованістю перед державою. Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду України наділені правом своїми рішеннями припинити виплату пенсії у випадках, передбачених цим Законом. Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових коштів. Саме до таких правових висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах по справах: № 711/1509/17 від 12.12.2018 року, № 554/1809/17 від 21 червня 2018 року, №307/2100/16-ц від 31.10.2018 року, № 487/2596/17 від 13.04.2020 року. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої пенсії обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до змісту ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved