Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

\~ \~\~ 27 березня 2025 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він знаходився в трудових відносинах зі Смолінською шахтою Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді електрослюсар черговий з ремонту устаткування (згідно ДК-003:2010- 7241). У період з 27.04.1999 по 21.10.2016 працював на різних посадах у різних структурних підрозділах Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується записами у трудовій книжці, відтак не можуть і не будуть заперечуватись відповідачем. Наказом № 821 о/с від 21.10.2016 звільнений з посади у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я. Стаж роботи на Смолінській шахті Державного підприємства «Східний гірничо- збагачувальний комбінат» складає 17 років 04 міс 04 дні. При цьому, стаж роботи на даному підприємстві в цеху в умовах впливу шкідливих факторів складає 15 років 03 міс 14 днів, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та інформаційною довідкою про умови праці (копія додається). За час роботи на підприємстві відповідача отримав хронічне професійне захворювання. Відповідно медичному висновку № 294 від 07 березня 2017 року ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» м. Кривий Ріг встановив остаточний діагноз про виникнення хронічного професійного захворювання (копія додається). На підставі вказаного діагнозу про виникнення хронічного професійного захворювання проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. Відповідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 24 березня 2017 року(копія додається), затвердженого начальником управління Держпраці у Кіровоградській області С.М. Подорожнім встановлено наявність у [PERSON] професійних захворювань: . 1)Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 на фоні антеспондилолістезу тіла L5 І ст.(1.4 см) та шийна С5, С6, С7 білатеральна з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ст.). деформуючого остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ст.) і колінних (ПФ другого ст.) суглобів. 2)Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). гр. «А». ЛН першого ст. Діагноз - захворювання професійні. Згідно п.16 вищевказаного Акту, професійне захворювання виникло за обставин тривалого терміну праці під вплйвом шкідливих виробничих факторів обумовлених технологічним прогресом на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК». Згідно п.17 Акту розслідування, причина виникнення професійного захворювання на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК»: -маса вантажу разова, що підіймається та переміщується вище ЗО кг від 2 до 4 разів на протязі зміни при передуванні з іншою роботою; -запиленість повітря робочої зони: максимальна - 3,4 мг/м3. Також актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання підтверджується відсутність раніше встановлених хронічних професійних захворювань, себто виникнення професійних захворювань відбулося безпосередньо під час здійснення трудової діяльності на Державному підприємстві «Східний гірничо- збагачувальний комбінат» особливо шкідливих, особливо важких умовах праці протягом дуже тривалого періоду. Згідно інформаційній довідці про умови праці від 06.12.2016 відповідно до Державних санітарних норм та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 № 248 оцінка умов праці на робочому місці працівника Смолінської шахти ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" [PERSON] відноситься до 3 класу 2 ступеню шкідливості та небезпечності, що підтверджується Інформаційною довідкою про умови праці (копія додається). Згідно з довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25.04.2017 серія 12 ААА № 011172 [PERSON] безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 60% (копія додається). При цьому, експертною комісією встановлена постійна потреба в медикаментозному лікуванні, лікування в медичному закладі, санаторно-курортне лікування, а тому числі реабілітаційне протягом 2017 року. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25.04.2017 серія 12 ААА № 612170 [PERSON] безтерміново встановлено третю групуінвалідності по причині професійного захворювання (копія додається). При цьому, зазначено про протипоказання роботу в умовах вібрації, пилу, шуму. Відповідно до виписок із медичної карти виданих КНП «Смолінська медико- санітарна частина» Смолінської селищної ради № 1357 та Кіровоградської обласної лікарні № 133364, 20737 (копія додається) він мав скарги на стан свого здоров`я, у зв`язку з професійним захворюванням, та змушений був проходити лікування в медичному закладі, що підтверджується виписками з медичних карток. Медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» №294 від 07.03.2017 та випискою № 817/272 від 10.03.2017 ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» (копії додаються) підтверджена наявність хронічного професійного захворювання(отруєння). Зі змісту означеної виписки № 817/272 від 10.03.2017, зокрема анамнезу хвороби, вбачається неодноразові звернення позивача в медичні установи зі скаргами на здоров`я У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, фактично він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжуються значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, стаціонарних лікувань тощо, він постійно відчуваю психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни в моєму житті у зв`язку з виникненням професійного захворювання є незворотними, і усвідомлення цього завдає мені душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання. Позивач вважає виваженим та справедливим розмір відшкодування йому моральної шкоди у розмірі 250 000 грн., які він просить стягнути з відповідача, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року по справі було відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подав. Представнику відповідача ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" відповідно до вимог ЦПК України, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін від відповідача не надходило. Відзив на позов відповідач не подав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач знаходився в трудових відносинах зі Смолінською шахтою Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на посаді електрослюсар черговий з ремонту устаткування (згідно ДК-003:2010- 7241). У період з 27.04.1999 по 21.10.2016 працював на різних посадах у різних структурних підрозділах Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується записами у трудовій книжці, відтак не можуть і не будуть заперечуватись відповідачем. Наказом № 821 о/с від 21.10.2016 звільнений з посади у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок стану здоров`я. Стаж роботи на Смолінській шахті Державного підприємства «Східний гірничо- збагачувальний комбінат» складає 17 років 04 міс 04 дні. При цьому, стаж роботи на даному підприємстві в цеху в умовах впливу шкідливих факторів складає 15 років 03 міс 14 днів, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та інформаційною довідкою про умови праці.. За час роботи на підприємстві відповідача отримав хронічне професійне захворювання. Відповідно медичному висновку № 294 від 07 березня 2017 року ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» м. Кривий Ріг встановив остаточний діагноз про виникнення хронічного професійного захворюванн. На підставі вказаного діагнозу про виникнення хронічного професійного захворювання проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання. Відповідно акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання форми П-4 від 24 березня 2017 року, затвердженого начальником управління Держпраці у Кіровоградській області С.М. Подорожнім встановлено наявність у [PERSON] професійних захворювань: - Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 на фоні антеспондилолістезу тіла L5 І ст.(1.4 см) та шийна С5, С6, С7 білатеральна з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ст.). деформуючого остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ст.) і колінних (ПФ другого ст.) суглобів. - Хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). гр. «А». ЛН першого ст. Діагноз - захворювання професійні. Згідно п.16 вищевказаного Акту, професійне захворювання виникло за обставин тривалого терміну праці під вплйвом шкідливих виробничих факторів обумовлених технологічним прогресом на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК». Згідно п.17 Акту розслідування, причина виникнення професійного захворювання на Смолінській шахті ДП «Схід ГЗК»: -маса вантажу разова, що підіймається та переміщується вище ЗО кг від 2 до 4 разів на протязі зміни при передуванні з іншою роботою; -запиленість повітря робочої зони: максимальна - 3,4 мг/м3. Також актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання підтверджується відсутність раніше встановлених хронічних професійних захворювань, себто виникнення професійних захворювань відбулося безпосередньо під час здійснення трудової діяльності на Державному підприємстві «Східний гірничо- збагачувальний комбінат» особливо шкідливих, особливо важких умовах праці протягом дуже тривалого періоду. Згідно інформаційній довідці про умови праці від 06.12.2016 відповідно до Державних санітарних норм та правилами «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 № 248 оцінка умов праці на робочому місці працівника Смолінської шахти ДП "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" [PERSON] відноситься до 3 класу 2 ступеню шкідливості та небезпечності, що підтверджується Інформаційною довідкою про умови праці. Згідно з довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25.04.2017 серія 12 ААА № 011172 [PERSON] безтерміново встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 60%. При цьому, експертною комісією встановлена постійна потреба в медикаментозному лікуванні, лікування в медичному закладі, санаторно-курортне лікування, а тому числі реабілітаційне протягом 2017 року. \~ \~ \~ \~Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 25.04.2017 серія 12 ААА № 612170 [PERSON] безтерміново встановлено третю групуінвалідності по причині професійного захворювання. При цьому, зазначено про протипоказання роботу в умовах вібрації, пилу, шуму. Відповідно до виписок із медичної карти виданих КНП «Смолінська медико- санітарна частина» Смолінської селищної ради № 1357 та Кіровоградської обласної лікарні № 133364, 20737 він мав скарги на стан свого здоров`я, у зв`язку з професійним захворюванням, та змушений був проходити лікування в медичному закладі, що підтверджується виписками з медичних карток. Медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» №294 від 07.03.2017 та випискою № 817/272 від 10.03.2017 ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» (копії додаються) підтверджена наявність хронічного професійного захворювання(отруєння). Зі змісту означеної виписки № 817/272 від 10.03.2017, зокрема анамнезу хвороби, вбачається неодноразові звернення позивача в медичні установи зі скаргами на здоров`я. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, фактично він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжуються значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, стаціонарних лікувань тощо, він постійно відчуваю психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни в моєму житті у зв`язку з виникненням професійного захворювання є незворотними, і усвідомлення цього завдає мені душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього хронічного професійного захворювання. Суд під час розгляду цивільної справи керується та застосовує наступні положення Законів. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності». Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Згідно зі ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Згідно зі ст.6 Закону України «Про охорону праці» умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства. Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Статтею 153 Кодексу законів про працю України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на роботодавця, крім випадків укладення між працівником та роботодавцем трудового договору про дистанційну роботу. Враховуючи зазначені положення, відповідач мав створити позивачу, як і іншим працівникам належні безпечні умови праці, за яких факт настання професійних захворювань, нещасних випадків, іншого пошкодження здоров`я чи настання смерті були б неможливими. Відповідно до вимог\~статті 173 КЗпП України\~шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Як слідує з аналізу норм ч. 2 ст.153, ст.173, ч.1 ст.237-1 КЗпП України, до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Відповідно до частини третьої\~статті 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~(з відповідними змінами) роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. У пункті 13\~Постанови\~роз`яснено, що відповідно до\~статті 237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Крім того, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №2, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.\~\~У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності. Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. З огляду на положення ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп, громадянам надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника, або уповноваженого ним органу (роботодавця). За ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст. 1 Гірничого Закону України до особливо небезпечних підземних умов відносяться саме умови в шахтах, пов`язані з дією важкопрогнозованих проявів гірничо-геологічних і газодинамічних факторів, що створюють небезпеку для життя та здоров`я їх працівників (виділення та вибухи газу та пилу, раптові викиди, гірничі удари, обвалення, самозаймання гірничих порід, затоплення гірничих виробок тощо). Згідно з ст.38 Гірничого закону України до обов`язків гірничого підприємства відноситься відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, безпека гірничих робіт, охорона праці та довкілля, додержання встановлених нормативів у сфері проведення гірничих робіт, правил безпеки, правил технічної експлуатації та єдиних правил безпеки при підривних роботах. За таких обставин, з огляду на вищезазначені норми Законів, під час судового розгляду доведено, що позивачу спричинено моральну шкоду, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у позивача професійного захворювання. Право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення йому стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії (дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі № 6-3149цс15). Таким чином, суд, при визначені розміру моральної шкоди оцінює глибину, характер та тривалість душевних страждань та нервових переживань, істотності недоотриманих благ, втрату 60% професійної працездатності безтерміново, призначення позивачу третьої групи інвалідності, характер професійних захворювань, їх наслідки для здоров`я позивача та,

Outcome: partial