Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Державна іпотечна установа звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом, до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 квітня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит №3/17000001-40420 від 22 квітня 2008 року, відповідно до умов якого позичальник отримав грошові кошти в сумі 160000 грн. зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом, з кінцевою датою їх повернення кредитору не пізніше 22 квітня 2028 року, за цільовим призначенням на поліпшення житлових умов. 22 квітня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 3/17000001-40422. 22 квітня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] та [PERSON] був укладений договір поруки № 3/17000001-40420. 22 липня 2008 між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору про іпотечний кредит, відповідно до якої внесені зміни у п. 1.1. Кредитного договору, а саме встановлено розмір відсотків за користування кредитом на рівні 17% річних, а також графік погашення іпотечного кредиту викладено у новій редакції. 18 вересня 2008 року між Державною іпотечною установою та ВАТ «ВТБ Банк» був укладений договір відступлення права вимоги №1892/08 за умовами якого відбулось відступлення права вимоги за договорами: про іпотечний кредит №3/17000001-40420 від 22 квітня 2008 року; за іпотечним договором №б/н від 23 квітня 2008 року; за договором поруки №3/17000001-40420 від 22 квітня 2008 року; договором поруки №3/17000001-40420 від 22 квітня 2008 року, а вартість вимоги, яка включає сукупність заборгованості за основним боргом за кредитом, склала 159455,98 грн. Станом на 01 вересня 2024 року заборгованість за договором про іпотечний кредит №3/17000001-40420 від 22 квітня 2008 року становить: 137978,15 грн., з яких: сума основного боргу 116753,55 грн., та сума прострочених відсотків за користування кредитом - 36650,80 грн.. На підставі викладеного, Державна іпотечна установа звернулась з позовною заявою, в якій просила стягнути солідарно з відповідачів на користь Державної іпотечної установи заборгованість за договором про іпотечний кредит в розмірі 137978,15 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 09 січня 2025 року було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила розглядати справу без її участі. Крім того подала до суду заяву в якій вказала що не заперечує проти винесення у справі заочного рішення, а також повторно просила суд розгляд справи проводити без її участі. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи відповідно до положень ст.130 ЦПК України повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця їх проживання, заперечень проти позову суду не подавали, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 22 квітня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 3/17000001-40420, за умовами якого ВАТ «ВТБ Банк» зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 160000,00 грн. зі сплатою 12,5% річних та кінцевим строком погашення кредиту не пізніше 22 квітня 2028 року на «поліпшення житлових умов». Кредит надається шляхом зарахування кредитором коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , відкритий у кредитора. Позичальник зобов`язується щомісячно до 22 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення договору здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 1843 грн. відповідно до графіку погашення кредиту. Останню сплату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 22 травня 2028 року. Також п.5.2.4. вказаного договору встановлено, що кредитор має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в частині або в цілому, сплати відсотків за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зовбов`язань ща цим договором або за Іпотечним договором, втому числі за прострочення сплати чергового платежу за кредитом та відсотків за користування кредитом понад 2 (двох) місяців. 22 квітня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони та [PERSON] з третьої сторони було укладено договір поруки №3/17000001-40422 за умовами якого поручитель [PERSON] зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником [PERSON] усіх його зобов`язань за договором про іпотечний кредит №3/17000001-40420 від 22 квітня 2008 року та додатковими угодами до нього. (Додатковою угодою №1 від 22 липня 2008 до даного договору поруки, укладеною між тими ж сторонами, було змінено найменування сторони з «Боржник» на «Позичальник».) 22 квітня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони та [PERSON] з третьої сторони було укладено договір поруки №3/17000001-40422 за умовами якого поручитель [PERSON] зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно в повному обсязі за своєчасне виконання боржником [PERSON] усіх його зобов`язань за договором про іпотечний кредит №3/17000001-40420 від 22 квітня 2008 року та додатковими угодами до нього. (Додатковою угодою №1 від 22 липня 2008 до даного договору поруки, укладеною між тими ж сторонами, було змінено найменування сторони з «Боржник» на «Позичальник».) 23 квітня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, який посвідчено приватним нотаріусом Підволочиського районного нотаріального округу Тернопільської області Коломійчуком О.І., та зареєстровано в реєстрі за №849, відповідно до змісту якого [PERSON] з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору про іпотечний кредит (від 22 квітня 2008 року №3/17000001-40420, згідно термінів та тлумачень викладених в цьому договорі) було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 151,6 кв.м. житловою площею 90,2 кв.м. з надвірними господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Сторонами в розділі «Терміни та тлумачення», погоджено, що зобов`язання іпотекодавця, що випливають з договору про іпотечний кредит, а також з цього договору, становлять, в тому числі: повернути іпотекодержателю кредит в розмірі 160000,00 грн., а також відсотки за користування кредитом в розмірі 12,5% річних, у строки та на умовах, зазначених у договорі про іпотечний кредит. 22 липня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору про іпотечний кредит від 22 квітня 2008 року за №3/17000001-40420. Даною угодою сторони погодили внести зміни до договору про іпотечний кредит від 22 квітня 2008 року за №3/17000001-40420, змінивши положення п.1.1. вказаного договору, погодивши, що кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 160000,00 грн. зі сплатою 17% річних. Також сторонами погоджено, що позичальник зобов`язується щомісячно до 22 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення договору здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 2346 грн. відповідно до графіку погашення кредиту (який також було погоджено в новій редакції). Останню сплату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 22 травня 2028 року. 23 липня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було уладено додаткову угоду №1 до іпотечного договору посвідченого 23 квітня 2008 року за реєстровим №849. Згідно положень даної угоди сторони погодили внести зміни до іпотечного договору, від 23 квітня 2008 року за №849, зокрема вказавши у пункті 1 розділу «Терміни та тлумачення», що договором про іпотечний кредит вважається договір про іпотечний кредит від 22 квітня 2008 року №3/17000001-40420 та додаткова угода від 22 липня 2008 року №1 до вказано договору, а також всі інші додаткові угоди, які чинні на момент укладення цього договору та можуть бути укладені після його укладання. Також внесено зміни до пункту 2 розділу «Терміни та тлумачення», погодивши, що зобов`язання іпотекодавця, що випливають з договору про іпотечний кредит, а також з цього договору, становлять, в тому числі: повернути іпотекодержателю кредит в розмірі 160000,00 грн., а також відсотки за користування кредитом в розмірі 17% річних, у строки та на умовах, зазначених у договорі про іпотечний кредит. 18 вересня 2008 року між Державною іпотечною установою та ВАТ «ВТБ Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 1892/08, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованого в реєстрі за №1888, за умовами якого відбулося відступлення ВАТ «ВТБ Банк» позивачу у даній справі - Державній іпотечній установі прав вимоги за договором про іпотечний кредит № 3/17000001-40420 від 22 квітня 2008 року, за іпотечним договором № б/н від 23 квітня 2008 року, договором поруки № 3/17000001-40420 від 22 квітня 2008 року та договором поруки № 3/17000001-40422 від 22 квітня 2008 року, на загальну вартість права вимоги за кредитним договором на момент передачі прав вимоги Державній іпотечній установі в розмірі 159455,98 грн. 30 вересня 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору про іпотечний кредит вів 22 квітня 2008 року за №3/17000001-40420. Даною угодою сторони погодили внести зміни до договору про іпотечний кредит від 22 квітня 2008 року за №3/17000001-40420, змінивши положення п.1.1. вказаного договору, погодивши, що кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 160000,00 грн. зі сплатою 17% річних. Також сторонами погоджено, що позичальник зобов`язується щомісячно до 22 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення договору здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 2343,70 грн. відповідно до графіку погашення кредиту (який також було погоджено в новій редакції). 31 жовтня 2008 року між Держаною іпотечною установою та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 до договору про іпотечний кредит від 22 квітня 2008 року за №3/17000001-40420. Даною угодою сторони погодили внести зміни до договору про іпотечний кредит вів 22 квітня 2008 року за №3/17000001-40420, змінивши положення п.2.4., погодивши, що позичальник зобов`язується щомісячно до 22 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладення договору здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані кредитором відсотки ануїтетними платежами в сумі не менше 2343,70 грн. відповідно до графіку погашення кредиту (який також було погоджено в новій редакції). Останню сплату ануїтетного платежу здійснити не пізніше 22 квітня 2028 року Згідно розрахунку про стан заборгованості за договором про іпотечний кредит №3/17000001-40420 від 22 квітня 2008 року, станом на 01 вересня 2024 року заборгованість [PERSON] за договором про іпотечний кредит №3/17000001-40420 від 22 квітня 2008 року перед Державною іпотечною установою складає: 137978,15 грн., з яких 101327,35 грн по основній сумі боргу (в т.ч. прострочена 33660,20 грн.) 36650,80 грн. прострочені відсотки за користування кредитом. \~ \~ \~ \~З наданої виписки про рух коштів за кредитом [PERSON] (договір про іпотечний кредит №13/17000001-40420 від 22 квітня 2008 року) вбачається, що за період з 22 березня 2022 року по 22 серпня 2024 року кошти на виконання вказаного договору від відповідача [PERSON] до позивача не надходили. Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідачі порушують зобов`язання за даним договором. Згідно зі ст.525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Частиною 2 статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено у ст.541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. З матеріалів справи вбачається, що банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши [PERSON] кредитні кошти, однак відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 01 вересня 2024 року відповідачами прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування кредитом та становить 137978,15 грн., з яких: 10327,35 грн. залишок боргу за основним зобов`язанням, в тому числі прострочена сума основного боргу 33660,20 грн., а також 36650,80 грн. - прострочені відсотки за користування кредитом, та 0,00 грн. пеня. Судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором про іпотечний кредит №3/17000001-40420 від 22 квітня 2008 року станом на 01 вересня 2024 року відповідає вимогам закону. Зазначений розрахунок відповідачами спростовано в ході розгляду справи не було, як і не було надано доказів належного виконання своїх зобов`язань перед позивачем. Враховуючи вищевказані положення закону, наявні в матеріалах справи докази та встановлені судом обставини справи, суд вважає доведеним факт порушення відповідачами умов кредитного договору в частині строків повернення кредитної заборгованості та визнає право позивача на її стягнення в судовому порядку. Частиною 1 статті 81, статті 89 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Будь-яких відомостей або доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Отже, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості, що виникла внаслідок порушення кредитних зобов`язань відповідачами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд приймає до уваги, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені у повному обсязі та ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн., а судовий збір віднесений до складу судових витрат, які не є зобов`язанням в розумінні ст.509 ЦК України та відсутні підстави для стягнення їх на підставі ст.543 ЦК України в солідарному порядку, тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3028 грн., тобто по 1009,33 грн. з кожного.

Outcome: approved