Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 23 жовтня 2024 року представник позивача через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її особисте утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з дати звернення з позовом до суду та до досягнення малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбних відносинах, однак фактично шлюбні відносини припинені вже більше року. Від шлюбу у сторін народилася дитина син, [PERSON] , [INFO] . Позивач разом з дитиною проживають у Німеччині, де перебувають під тимчасовим захистом, дитина перебуває на утриманні матері. Позивач також потребує утримання з боку відповідача з огляду на малолітній вік дитини, та в силу приписів ст. 84 СК України має право на таке утримання. Від самого народження дитини відповідач ігнорує свій обов`язок передбачений ст. 180 СК України, самоусунувшись від необхідності утримувати свою дитину, але має можливість сплачувати аліменти оскільки інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина не має, працездатний, має задовільний стан здоров`я та може надавати допомогу у розмірі передбаченому Законом своїй сім`ї. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, правом на подачу відзиву не скористався. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.11.2024 року позовну заяву залишено без руху. Позивачу/представнику надано строк на усунення недоліків. 14.01.2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху подав заяву про усунення недоліків позову. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 15.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 28.01.2025 року. 25.01.2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. У зв`язку із зайнятістю Головуючого у розгляді з іншої цивільної справи, судове засідання відкладено на 24.03.2025 року. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, раніше подали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 25.04.2025 року. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, раніше подали заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У зв`язку з відсутністю згоди сторони позивача на заочний розгляд справи та неявкою у судове засідання відповідача, судове засідання відкладено на 13.05.2025 року. 25.04.2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовільнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Вказану заяву відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано Головуючому 29.04.2025 року. У час призначений для розгляду справи учасники судового провадження не прибули. Про день, час та місце його проведення повідомлялись належним чином. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, 25.04.2025 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. У судове засідання у час призначений для розгляду справи за суттю, відповідач повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем його проживання, відомий суду номер телефонного зв`язку, опублікування оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України: https://court.gov.ua/unknown/sud2125. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідач який повідомлявся належним чином про розгляд справи відносно нього, відзиву на позов не подав про причини неможливості вчинення процесуальних дій суду не повідомлено. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи згоду представника позивача про розгляд справи у його відсутності у заочному порядку із ухвалення рішення при заочному розгляді справи на підставі поданих позивачем документів та повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого про день, час та місце судового розгляду справи відповідача і відсутності будь-яких заяв від нього, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 20 грудня 2019 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб, про що 20.12.2019 року Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис №1608 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». В період перебування у шлюбі у подружжя народилася дитина: - син, [PERSON] , [INFO] , про що 15.01.2024 року відділом реєстрації актів цивільного стану Георгсмарієнхютте району Оснабрюк 4 Федеративної республіки Німеччина складено актовий запис про народження №G27/2024. Відповідно до довідки №61226/19-536-167/24 виданої Генеральним консульством України у м. Гамбурзі, [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Георгсмарієнхютте, Німеччина, згідно з рішенням Генерального консульства України в Гамбурзі від 20.02.2024 року набув громадянства України на підставі ч.1 ст.7 ЗУ «Про громадянство України». Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 25.09.2023 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] з 25.09.2023 року. ІV. Оцінка Суду. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогами\~ст. 182 СК України\~та роз`ясненнями, які містяться в п. 17\~Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 183 Сімейного Кодексу України\~частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182\~СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 2\~ст. 18 СК України\~передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоров`я дитини, відсутність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, наявність на праві власності, володіння та/ або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Положенням\~ст. 191 СК України\~визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Суд звертає увагу сторін, що відповідно до\~ст. 179 СК\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановивши фактичні обставини справи, наявність у подружжя малолітньої дитини та її проживання та перебування на повному утриманні матері, враховуючи відсутність даних та належних та допустимих доказів про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, батьків, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати дитину, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявного існування обов`язку у відповідача матеріально утримувати свою дитину. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов`язку по утриманню дитини, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утриманні малолітнього сина у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом, тобто з 24 жовтня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Докази, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі, матеріали справи не містять. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з наступного. Частинами 1, 2\~ст. 75 СК України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Визначене\~ст. 75 СК України\~право на утримання реалізується незалежно від того чи був укладений шлюб. Статтею 84 СК України\~зазначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, передбачені\~ст. 182 Сімейного Кодексу України. Згідно\~ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За встановлених обставин справи, приймаючи до уваги те, що позивач перебуває під тимчасовим захистом у Німеччині, дитина проживає разом з позивачем, враховуючи матеріальний стан позивача, матеріальний стан відповідача який є працездатною особою, проживає окремо, та за встановлених обставин в ході розгляду справи інших утриманців не має та здатний надавати позивачу матеріальну допомогу(аліменти) на її утримання, разом з цим у добровільному порядку відповідач стабільної матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, беручи до уваги відсутність належних та допустимих доказів про неможливість відповідачем сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки від його заробітку на її утримання, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на її утримання є такими що підлягають задоволенню у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] , [INFO] трирічного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду із позовом, тобто з 24.10.2024 року і до досягнення дитиною трирічного віку. Докази, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі, матеріали справи не містять. На підставі п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Таким, чином позовні вимоги підлягають задоволенню. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. За\~статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. У відповідності до\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Приймаючи до уваги що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду про стягнення аліментів, ураховуючи задоволення позовних вимог, то відповідно до Закону України «Про судовий збір» він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved