Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження із заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви вказали, що з липня 2007 року заявники перебувають у шлюбі, від якого вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Однак надала спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розбіжність поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Їх шлюб носить лише формальний характер, сім`я фактично розпалася. За таких обставин просить розірвати шлюб між ними. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 11.04.2025 року відкрито окреме провадження у вказаній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Заявники 30.04.2025 року подали до суду заяву, в якій вимоги заяви про розірвання шлюбу підтримали, просять розгляд справи провести без їх участі. Представник заінтересованої особи 07.05.2025 року подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Судом встановлено, що 14.07.2007 року заявники зареєстрували шлюб Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 375, про що повторно видано свідоцтво про шлюб від 14.07.2007 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що заявники фактично припинили шлюбні відносини, спільне життя не склалося, волевиявлення заявників припинити шлюбні відносини, суд приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя, а тому вимоги заяви про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 24, 56, 104, 110, 112-114 СК України,

Outcome: approved