Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Приходька Анатолія Сергійовича звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до ТОВ «Гетьманське», в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість зі сплати орендної плати за землю за 2024 рік в розмірі 5154,78 грн, з яких: основний борг 5018,31\~грн; інфляційний втрат 100,85 грн; 3% річних 31,76 грн та пені 3,86 грн. Також представник позивача просив вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником земельної ділянки площею 2,94 га, кадастровий номер 7421482400:03:000:0371, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. 29 листопада 2013 року між позивачем та СТОВ «Іскра» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки № [NUMBER] , строком на 10\~років. 01 січня 2018 року між [PERSON] , СТОВ «Іскра» та ТОВ «Гетьманське» укладено додаткову угоду № 499, відповідно до якої ТОВ «Гетьманське» прийняло на себе права та обов`язки орендаря СТОВ «Іскра» по вищевказаному договору оренди землі, строк оренди належної [PERSON] земельної ділянки продовжено до 31 грудня 2025 року. 06 грудня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Гетьманське» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі №38 від 29.11.2013, згідно із якою сторони дійшли згоди внести зміни до вказаного договору оренди землі, виклавши його в новій редакції. Згідно з вказаною угодою строк дії договору оренди земельної ділянки площею 2,94 га, кадастровий номер 7421482400:03:000:0371 визначений до 29 листопада 2029 року; розмір орендної плати 6233,93 грн за повний рік оренди; строк внесення орендної плати до 31 грудня. Крім того, в угоді передбачено стягнення пені у розмірі 0,001% від несплаченої суми за кожен день прострочення у разі невнесення орендарем орендної плати у строки, визначені договором. Представник позивача вказує, що позивач виконав свій обов`язок щодо передачі земельної ділянки в користування відповідачу, проте останнім не було виплачено позивачу орендної плати за користування земельною ділянкою за 2024 рік (за вирахуванням податків та зборів) в розмірі 5018,31 грн. У зв`язку з невиплатою орендної плати позивач вважає, що з відповідача також підлягають стягненню 3 % річних у розмірі 31,76 грн, інфляційні втрати у розмірі 100,85 грн та пеня 3,86 грн. Ухвалою судді від 28 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача адвокат Приходько А. С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду відповідач повідомлявся належним чином за місцем реєстрації юридичної особи, перевіреної судом. За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 49-50). Згідно із відмітками поштового відділення судові повістки про виклик в судові засідання на 21.04.2025 та 08.05.2025, отримані адресатом (а. с. 62, 67). Відзиву на позов від відповідача не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За змістом ст. 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, його представника, з`ясувавши обставини справи, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд встановив наступне. Судом установлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,94 га, кадастровий номер 7421482400:03:000:0371, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №376725804 від 01.05.2024 (а.\~с.\~20-21). З договору оренди землі № 38 від 29.11.2013 убачається, що [PERSON] та СТОВ «Іскра» уклали договір про передачу в оренду земельної ділянки загальною площею 2,94 га, кадастровий номер 7421482400:03:000:0371. Договір укладено на 10 років. Відповідно до пункту 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 1039,85 грн, із якої вираховується податок з доходів орендодавця згідно ПКУ (а. с. 22-26). З акту приймання-передачі об`єкта оренди убачається, що [PERSON] передав, а орендар СТОВ «Іскра» прийняло в оренду земельну ділянку загальною площею 2,94 га, кадастровий номер 7421482400:03:000:0371, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Городнянського (після реформування Чернігівського) району Чернігівської області (а. с. 27). 01 січня 2017 року між [PERSON] та СТОВ «Іскра» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі №38 від 29.11.2013, за умовами якої сторони узгодили зміни до п.9 вказаного договору оренди, визначивши розмір орендної плати 5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на момент підписання угоди складало 2597,47 грн за рік (а. с. 29). 01 січня 2018 року між [PERSON] , СТОВ «Іскра» та ТОВ «Гетьманське» було укладено додаткову угоду №499 до договору оренди землі № 38 від 29.11.2013 (про заміну сторони та внесення змін до договору оренди), відповідно до якої орендаря СТОВ «Іскра» замінено новим орендарем ТОВ «Гетьманське», сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 7% нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 3636,46 грн за рік оренди, строк дії договору до 31.12.2025 (а. с. 30). З акту приймання-передачі об`єкта оренди убачається, що [PERSON] передав, а новий орендар ТОВ «Гетьманське» прийняло в оренду земельну ділянку загальною площею 2,94 га, кадастровий номер 7421482400:03:000:0371, яка розташована на території Володимирівської сільської ради Городнянського (після реформування Чернігівського) району Чернігівської області (а. с. 31). 06 грудня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Гетьманське» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі № 38 від 29.11.2013, згідно з якою сторони дійшли згоди внести зміни до вказаного договору оренди землі, виклавши його в новій редакції. Згідно із цією угодою строк дії договору оренди земельної ділянки площею 2,94 га, кадастровий номер 7421482400:03:000:0371 встановлений до 29 листопада 2029 року; розмір орендної плати 6233,93\~грн за повний рік оренди; строк внесення орендної плати до 31 грудня. Крім того, в угоді передбачено стягнення пені у розмірі 0,001% від несплаченої суми за кожен день прострочення у разі невнесення орендарем орендної плати у строки, визначені договором (а. с. 34-39). Позивачем для огляду у судовому засіданні були надані оригінали договору оренди землі та додаткових угод до нього, які були досліджені судом на предмет їх ідентичності з копіями, які наявні в матеріалах справи. За результатами огляду зазначених документів судом встановлено, що копії повністю є тотожними оригіналам документів, відмінності відсутні, текст, в тому числі реквізити сторін співпадають. Позивач у повному обсязі та належним чином виконав взяті на себе договірні зобов`язання, передавши у строкове платне користування відповідачу земельну ділянку сільськогосподарського призначення. Натомість відповідач, в порушення строку та обов`язку, що передбачені договором оренди землі, не здійснив виплату на користь позивача суми орендної плати за 2024 рік. Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено за договором оренди. Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Внаслідок невиконання орендарем умов договору оренди землі стосовно виплати орендної плати за землю за 2024 рік виникла заборгованість, яку орендар добровільно не сплачує. У зв`язку з невиконанням орендарем своїх зобов`язань за договором оренди землі у орендодавця виникло право вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за вказаним договором. Позивач звертався до відповідача з вимогою про виплату йому орендної плати за користування належною йому земельною ділянкою за 2024 рік (за вирахуванням податків та зборів) в розмірі 5018,31 грн, що підтверджено документально (а. с. 40-44), проте вказана вимога відповідачем проігнорована, а орендна плата позивачу за 2024 рік у вказаному розмірі не виплачена. З урахуванням положень ст. 625 ЦК України, у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2024 рік по договору оренди землі від 29.11.2013 на користь позивача підлягають стягненню 3% річних за прострочення орендної плати за 2024 рік у сумі 31,76 грн (5018,31 грн х 3% річних: 365 днів х 77 дні прострочення (з 01.01.2025 по 18.03.2025) та 100,85 грн інфляційних втрат (5018,31х101,2 (індекс інфляції за січень 2025 року) х 100,8 (індекс інфляції за лютий 2025 року ) 5018,31 грн). Суд встановив, що відповідач порушив умови договору оренди землі та не сплатив позивачу орендну плату за землю за 2024 рік у розмірі, передбаченому умовами договору 5018,31 грн, що є підставою, з урахуванням п. 4.7. додаткової угоди від 06.12.2021 до договору оренди землі № 38 від 29.11.2013, для стягнення з відповідача пені у розмірі 0,001% від несплаченої суми за кожен день прострочення 3,86 грн (5018,31 грн х 0,001% х77 дні). Таким чином, зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язань стосовно виплати орендної плати за землю з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 5154,78 грн, з яких: заборгованість по виплаті орендної плати за договором оренди землі від 29 листопада 2013 року (в редакції Додаткової угоди до цього договору від 06 грудня 2021 року) за 2024 рік у розмірі 5018,31\~грн, 3% річних у сумі 31,76 грн, інфляційні втрати у сумі 100,85 грн та пеня 3,86 грн. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні\~вимоги задоволені\~в повному\~обсязі,\~а тому\~сплачений судовий\~збір підлягає\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивача\~у розмірі\~968,96\~грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved