Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

18 березня 2025 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Скіць Емму Кароївну звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила розірвати шлюб між сторонами та стягувати аліменти на утримання дітей та дружини. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 12 січня 2019 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . У даному шлюбі у сторін народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та розподіл обов`язків між подружжям. Сторони не мають намірів на примирення. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дітьми і сама немає самостійної можливості утримувати як себе так і своїх малолітніх дітей, а відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дітей та дружини. 18 березня 2025\~ року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи призначено на 14 квіітня 2025 року. Через неявку відповідача в судове засідання, призначене на 14 квітня 2025 року, судовий розгляд у справі відкладено на 15 травня 2025 року. 11 квітня 2025 року на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно з якою остання просить суд стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітніх дітей, розпочинаючи з 30 грудня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття у зв`язку з тим, що вона вживала заходів щодо одержання з відповідача аліментів на утримання дітей, а відповідач ігнорував прохання позивачки з цього приводу. 15 травня 2025 року представник позивача звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задоволити. 15 травня 2025 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 12 січня 2019 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . У даному шлюбі у сторін народилося троє дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та розподіл обов`язків між подружжям. Сторони не мають намірів на примирення. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дітьми і сама немає самостійної можливості утримувати як себе так і своїх малолітніх дітей, а відповідач в добровільному порядку не надає допомоги на утримання дітей та дружини. Позивачка з 30 грудня 2024 року вживала заходів щодо одержання з відповідача аліментів на утримання дітей, шляхом надсилання повідомлень до месенджеру, проте відповідач ігнорував прохання позивачки з цього приводу. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Шлюбні відносини фактично припинені. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи обґрунтованість позовних вимог в частині розірвання шлюбу між сторонами та їх визнання відповідачем у справі, суд приходить до висновку про доцільність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в цій частині у повному обсязі. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позовних вимог відповідачем, так як вказане не суперечить вимогам закону та не порушує права та законні інтереси третіх осіб. Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, а також обов`язок чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача про: 1) стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня вжиття позивачкою заходів для стягнення аліментів на утримання дітей (20 грудня 2024 року) і до досягнення дітьми повноліття; 2) стягнення коштів на особисте утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову (18 березня 2025 року) і до досягнення доньками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] трирічного віку. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави в чатсині подачі позовної заяви про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 50 відсотків від суми судового збору, що становить 1816,80 грн., тобто по\~ 605,60 грн. за три позовних вимоги про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів на утримання дружини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved