Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

[PERSON] звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить визнати спільним майном подружжя транспортний засіб, який був придбаний під час шлюбу, а саме: автомобіль OPEL ASTRA, д.н.з. [NUMBER] та визнати право власності за позивачем та відповідачем по 1/2 транспортного засобу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що 12 жовтня 2003 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який розірваний рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 13 березня 2023 року. Під час перебування у шлюбі, ним разом із відповідачем за спільні кошти був придбаний автомобіль марки OPEL ASTRA, д.н.з. [NUMBER] , право власності на який було зареєстроване за відповідачем. Оскільки, зазначений транспортний засіб було набуто під час шлюбу та він є спільною сумісною власністю подружжя, він вимушений звернутись за захистом свого порушеного права до суду. Позивач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явився, уповноважив представляти свої інтереси в суді представника адвоката Гладчук З.Я. Представники позивача будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій посилаючись на обґрунтування викладенні в позовній заяві просить позов задоволити повністю, розгляд справи проводити без її участі та участі позивача. Відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явилася, уповноважила представляти свої інтереси в суді представника адвоката Андрієнко І.В. Представник відповідача будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вказує, що відповідач не заперечує проти визнання права власності за позивачем та нею по 1/2 транспортного засобу - автомобіль OPEL ASTRA, д.н.з. [NUMBER] , розгляд справи проводити без участі відповідача та її представника. Ознайомившись із заявами по суті справи, дослідивши докази подані сторонами на підтвердження своїх обґрунтувань та заперечень, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення повністю. Так, з 12 жовтня 2003 року по 13 березня 2023 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено копією рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 13 березня 2023 року. 04 травня 2022 року відповідач за погодженням із позивачем придбала за їх спільні кошти автомобіль OPEL ASTRA, д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] , що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 04.05.2022 року. З огляду на те, що зазначений транспортний засіб був придбаний відповідачем 04 травня 2022 року за кошти, які набуті нею спільно з позивачем під час зареєстрованого шлюбу, то вказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Зазначена обставина не спростована жодним доказом, а відповідно вважається судом доведеною. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України (далі СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст. 68 та ч.1 ст. 69 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В силу положень статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Враховуючи, що спірний транспортний засіб є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, суд приходить до висновку, що відповідно до ч.1 ст. 70 СК України та ч.2 ст. 372 ЦК України частки у праві спільної сумісної власності позивача та відповідача є рівними. Стаття 63 СК України, передбачає, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя передбачені статтею 65 СК України. Відповідно до частини 2 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак дружина або чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Частиною 4 статті 65 СК України передбачено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. У відповідності до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном. Згідно ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що автомобіль OPEL ASTRA, д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер транспортного засобу [NUMBER] є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, оскільки він набутий сторонами за час шлюбу за їх спільні кошти та підлягає поділу як спільне сумісне майно. Оскільки, позовна заява підлягає задоволенню повністю, в силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, сплата судового збору та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи покладається на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved