Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про стягнення недоотриманої пенсії. В обґрунтування позову зазначила, що батько позивача - [PERSON] , громадянин України, пенсіонер Міністерства оборони України (пенсійна справа ФЕ-38692) помер [INFO] . В листопаді 2021 року позивач звернулася до відповідного відділу Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про отримання заборгованості по батьківській пенсії, як спадкоємець. Після перевірки всіх необхідних документів фахівцями відділу заява з додатками була прийнята до реалізації. Але при цьому, не отримана батьком позивача пенсія не була виплачена. 01.02.2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про строки та порядок виплати їй як спадкоємцю повного об`єму недоотриманої пенсії її батька. У своїй відповіді №1209-796/Б-02/8-0900/23 від 01.03.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України повідомило, що відділом з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорії громадян було нараховано та обліковано заборгованість за період з 08.12.2018 по 31.08.2021 року в загальній сумі 213946,30 грн. При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України зазначило, що «вказана заборгованість відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 підлягає виплаті на умовах окремого порядку, після прийняття цього порядку Кабінетом Міністрів України. Крім цього, у вересні 2024 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила здійснити виплату невиплаченої пенсії її батька - [PERSON] , їй, як спадкоємиці у повному обсязі. У своїй відповіді від 03.10.2024 року відповідач повторно послався на відсутність бюджетних асигнувань та відмовив у виплаті у повному обсязі. Вважає таку відмову протиправною, незаконною та такою, що порушує права позивача, оскільки право на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. Суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Отже, позивач наголошує, що відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна у повному обсязі. Враховуючи наведене просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України на користь [PERSON] недоотриману пенсію, що перейшла їй у спадщину після смерті батька [PERSON] [INFO] \~ у розмірі 213 414 грн. 00 коп. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Просила суд позов задовольнити. Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши всі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 27.09.1983 року. Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 01.10.2021 року вбачається, що 25.08.1979 року складено актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 26.10.2021 року. 04.12.2021 року Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою зареєстрована спадкова справа №68784593 (номер у нотаріуса 933/2021) після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Із листа заступника начальника ГУПФУ в Івано-Франківській області Берчак Р. від 01.03.2023 року адресованого [PERSON] встановлено, що 09.12.2021 року позивачка звернулася до сектору обслуговування військовослужбовців та дяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою та відповідними документами щодо виплати недотриманої пенсії за померлого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до поданих документів відділом з питань виплати пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян було нараховано та обліковано заборгованість за період з 08.12.2018 по 31.08.2021 року в загальній сумі 213 946,30 грн. Вказана заборгованість відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 підлягає виплаті на умовах окремого порядку, після прийняття цього порядку Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165 затверджено «Порядок виплати пенсій (шомісячного довічного громового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території». Відповідно до абзацу 2 пункту 4 вказаного Порядку розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першого цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів. У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів. Враховуючи вищенаведене, [PERSON] із загальної суми заборгованості 23.11.2022 року проведено виплату коштів в сумі 530,00 грн. та 22.12.2022 в сумі 2,18 грн. пропорційно до виділених на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відкритий в АТ «Ощадбанк». Залишок невиплачених коштів складає 213 414,12 грн. З листа в.о. начальника ГУПФУ в Івано-Франківській області Панас З.М. від 03.10.2024 року адресованого [PERSON] встановлено, зокрема, що пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік. З відповіді державного нотаріуса Першої Івано-Франківської нотаріальної контори Дмитрук С. від 12.04.2025 року на запит суду, встановлено, що в Першій Івано-Франківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за № 933/2021 після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , станом на 12.04.2025 року, спадкоємцем до майна померлого є дочка - [PERSON] , [INFO] , яка подала заяву у встановленому законом порядку, інші спадкоємці з заявами до нотаріальної контори не звертались, та свідоцтва про право на спадщину не видавались. З копії довідки державного нотаріуса Першої Івано-Франківської нотаріальної контори Дмитрук С. від 25.04.2025 року вбачається, що на день видачі довідки, спадкоємцем майна померлого [PERSON] , померлого [INFO] є його дочка [PERSON] , [INFO] , яка подала заяву у встановленому законом порядку.\~ З листа начальника ГУПФУ в Івано-Франківській області Панас З.М. від 16.04.2025 року адресованого [PERSON] вбачається, що [PERSON] було нараховано та обліковано заборгованість за період з 08.12.2018 по 31.08.2021 в загальній сумі 213946,30 грн. Окрім того повідомили, що їй виплачено частину заборгованості в сумі 11573,22 грн. Залишок невиплаченої заборгованості становить 202373,08 грн, яка буде виплачена на умовах визначеними Порядком виплати пенсій, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 10 листопада 2021 №1165. Заборгованість в сумі 202373,08 грн за період з 08.12.2018 по 31.08.2021, внесена до Переліку боргів (Постанова Кабінету Міністрів України №1165), і буде виплачуватися при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця. Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у неї як спадкоємця першої черги після смерті батька права на спадкування недоотриманої суми пенсії. Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності дост. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу Українивстановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259цього Кодексу. Відповідно до ст.1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частин першої та третьоїстатті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другійстатті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно зіст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналізуючи наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону України № 1058-ІУ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннямЗакону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України. Тому припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсії. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 428/10113/20 (провадження № 61-14299св21). Як встановлено судом, позивач [PERSON] має право на отримання недоотриманої за життя пенсії її батька - [PERSON] , оскільки є спадкоємцем першої черги після його смерті. Згідно листа начальника ГУПФУ в Івано-Франківській області Панас З.М. від 16.04.2025 року позивачу [PERSON] було нараховано та обліковано заборгованість за період з 08.12.2018 по 31.08.2021 в загальній сумі 213946,30 грн. Окрім того, їй виплачено частину заборгованості в сумі 11573,22 грн. Залишок невиплаченої заборгованості становить 202373,08 грн, яка буде виплачена на умовах визначеними Порядком виплати пенсій, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 10 листопада 2021 №1165. Заборгованість в сумі 202373,08 грн за період з 08.12.2018 по 31.08.2021, внесена до Переліку боргів (Постанова Кабінету Міністрів України №1165), і буде виплачуватися при наявності додаткового фінансування з Державного бюджету. Суд не може погодитися з такими доводами враховуючи наступне. У силу абзацу другого пункту 1 Порядку Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1165, пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік. Пунктом 4 згаданого Порядку передбачено, що пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису. Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів. У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів. За результатами виконання бюджету Пенсійного фонду України за дев`ять місяців відповідного року зазначений в абзаці другому цього пункту розмір пенсійної виплати за минулий період може бути збільшений пропорційно залишку бюджетних призначень, але не може перевищувати належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів. Отже, Порядок 1165 визначає додаткові умови виплати недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, що не передбачені Конституцією України та Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Конституційний Суд України у Рішенні від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2). Єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України, до повноважень якого належить прийняття законів. У свою чергу, Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами. Суд враховує, що Верховною Радою України не приймались зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з приводу особливостей виплати недоотриманої пенсії пенсіонерів, які є внутрішньо переміщеними особами. Отже, звужуються права на отримання недоодержаних за життя пенсійних виплат спадкодавця [PERSON] у порівнянні з встановленим законом порядком отримання недоотриманої пенсії інших осіб. Враховуючи вказані норми матеріального права, суд вважає, що оскільки нараховані але невиплачені за життя пенсійні виплати за період з 08.12.2018 по 31.08.2021 року в загальній сумі 202373 грн. 08 коп., що належали [PERSON] , залишилися недоодержаними, у зв`язку з його смертю, слід прийти до висновку, що його дочка - позивачка у справі успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України та має право на їх отримання. Відтак, заявлений позов слід задовольнити частково та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на\~ користь [PERSON] недоотриману за життя [PERSON] пенсію в сумі 202373,08 грн. Згідно п.8 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. Згідно посвідчення Серія [NUMBER] від 13.09.2016 року [PERSON] є інвалідок 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.\~\~ Оскільки відповідач звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: partial