Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. таким, що не підлягає виконанню. У лютому 2025 року позивач дізналася про арешт будинку через виконавче провадження, відкрите приватним виконавцем Малковою М.В. 18 вересня 2020 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Горай О.С. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 24142.73 грн. Позивач стверджує, що відповідач свідомо ввів в оману нотаріуса та виконавця щодо її місця проживання, вказавши дві адреси ( [ADDRESS] та Миколаївська область, Баштанка, Соборна, 93). У анкеті-заяві до «УкрСиббанку» від 22.05.2018 року зазначена лише адреса в Баштанці, тоді як у виконавчому написі адреса в Києві. Це, на думку позивача, призвело до відкриття провадження в Києві, а не в Миколаївській області, і до неотримання нею повідомлень. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки вона ніколи не отримувала коштів від ТОВ «Вердикт Капітал» та повідомлень від ТОВ «Вердикт Капітал» про відступлення права вимоги від АТ «УкрСиббанк», наявність заборгованості чи пропозицій її погасити. Крім того, відсутні докази безспірності заборгованості, що є обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису згідно зі ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Також невідомо, які документи були надані стягувачем нотаріусу. На підставі викладеного, позивач просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Горай О.С. про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню. Позов надійшов до суду 15.04.2025 року. 16.04.2025 року відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в прохальній частині позову просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. Відповідач не забезпечив явку до суду свого представника, про час слухання справи повідомлявся через систему «Електронний суд» відповідно до ч.7 ст. 14 ЦПК України та рекомендованим повідомленням. До суду не надійшло відзиву на позов. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Заявлені позивачем в позові в якості третіх осіб приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Малкова М.В. до суду не з`явилися, пояснень на позов не надавали, про час слухання справи повідомлялися рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що 21.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай О.С. за заявою ТОВ «Вердикт Капітал», був вчинений виконавчий напис за реєстровим номером 19112 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором в розмірі 24142,73 грн. На підставі виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем було відкрите виконавче провадження. Порядок вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється Главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.1 пункту 3 Глави 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачена можливість вчинення виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, та для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлені такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Суд при розгляді справи керується висновками Верховного Суду щодо застосування норм права (ч. 4 ст. 263 ЦПК України). Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 року у справі №910/13233/17 підтвердив законність рішення суду апеляційної інстанції про визнання нечинною з моменту прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, якою було внесено зміни до переліку документів для стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса. Таким чином, до спірних правовідносин слід застосовувати постанову КМУ № 1172 від 29.11.2001, яка не передбачає можливості стягнення заборгованості за кредитними договорами на підставі виконавчих написів нотаріусів, крім нотаріально посвідчених договорів (п. 1 Переліку). Цей висновок також підтверджується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17. В даному випадку суду не надані докази того, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису був наданий оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору. Верховний Суд у справі №308/11193/16-ц від 31.10.2018 роз`яснив, що виконавчий напис нотаріуса підтверджує вже існуюче право стягувача на стягнення безспірної заборгованості в позасудовому порядку. Безспірність заборгованості є обов`язковою умовою для вчинення такого напису (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат»). Подання стягувачем документів нотаріусу не означає відсутності спору щодо заборгованості. Боржник має право оскаржити виконавчий напис у суді як через порушення процедури його вчинення, так і через неправомірність вимог стягувача (щодо розміру боргу або строків давності). Підставами для оскарження можуть бути, зокрема, неповідомлення боржника про вимогу кредитора або необґрунтованість самих вимог. При цьому, позивач вказував, що нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог кредитора, на спростування цього, а також на підтвердження того, що позивач отримував повідомлення про наявність заборгованості та про необхідність її погашення, суду докази також не надані. Таким чином, вчиняючи 21.08.2020 року виконавчий напис, нотаріус не звернув уваги на те, що не було доказів направлення повідомлення боржнику про наявність боргу, що спростовувало безспірність заявленої кредитором суми заборгованості, та на те, що внаслідок визнання нечинною постанови КМУ від 26.11.2014 року №662, якою внесені зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, щодо можливості стягнення за кредитними договорами на час вчинення виконавчого напису не передбачалась можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості за кредитними договорами, які не були нотаріально посвідченні при укладенні. За таких обставин, достатніх підстав для вчинення виконавчого напису не було, тому виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Внаслідок задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору за подання позову відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved