Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Адвокат Гуденко\~Є.А.,\~який діє\~в інтересах\~ [PERSON] ,\~звернувся до\~суду з\~позовом,\~в якому\~просить визнати\~виконавчий напис\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіди В.О.,\~вчинений 15.11.2021\~року,\~зареєстрований у\~реєстрі за\~№ 38066,\~таким,\~що не\~підлягає виконанню.\~Свої позовні\~вимоги мотивує\~тим,\~що відповідно\~до вказаного\~виконавчого напису\~з [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Інстафінанс» було\~стягнуто заборгованість\~за кредитним\~договором №ID1030059\~від 19.05.2021,\~сума якої\~за період\~з 30.06.2021\~по 19.10.2021\~становить 18393\~грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка О.С. від 21.11.2021 року було відкрито виконавче провадження №67957791 з примусового виконання виконавчого напису. Позивач [PERSON] вважає, що він не є боржником відповідача, жодних договорів із зазначеною юридичною особою не укладав, повідомлень чи листів від останнього не отримував, а тому заборгованість не може вважатися безспірною. Крім того, нотаріус не перевірив наявність спору щодо заборгованості та вчинив виконавчий напис без доказів направлення та отримання письмової вимоги про виконання основного зобов`язання і надання підтверджуючих документів та попередження про вчинення виконавчого напису. Окрім вказаного, нотаріусом було порушено вимоги чинного законодавства, адже виконавчий напис вчиняється на нотаріально посвідчених договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, проте належних доказів нотаріального посвідчення кредитного договору матеріали справи не містять. Вказані обставини свідчать про неналежне з`ясування нотаріусом усіх обставин, зокрема, що підтверджують безспірність заборгованості. Таким чином позивач вважає, що вказаний виконавчий напис, вчинений з численними грубими порушеннями норм ЦК України та Закону України «Про нотаріат», зокрема вказаний виконавчий напис вчинено без належної перевірки безспірності заборгованості, а сам кредитний договір не був посвідчений нотаріально, отже не був тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку. Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про суттєве порушення норм чинного законодавства при вчиненні вказаного виконавчого напису нотаріусом, а тому він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 23.12.2024 року було відкрите провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 28.03.2025 року підготовче провадження по справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Гуденко\~Є.А. не з`явились. Адвокат Гуденко Є.А. звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Судові витрати з відповідача не стягувати. Представник відповідача ТОВ «Інстафінанс» та треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Брігіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. в судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Правом на подання відзиву та пояснень не скористались. За таких обставин, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності сторін та вирішити справу за наявними матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно з ч.2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено,\~що приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Бригідою\~В.О.\~05.11.2021\~року вчинено\~виконавчий напис,\~який зареєстровано\~у реєстрі\~за №38066\~про звернення\~стягнення з\~\~ [PERSON] ,\~\~ [INFO] ,\~місце народження:\~с.\~Шевченкове,\~Звенигородський район,\~Черкаська область,\~адреса:\~\~ [ADDRESS] ,\~РНОКПП [NUMBER] ,\~який\~є боржником\~за кредитним договором №ID1030059\~від 19.05.2021\~року,\~укладеним з\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«ІНСТАФІНАНС»,\~місцезнаходження:\~03035,\~м.\~Київ,\~вул.\~Сурікова,\~буд.3-А,\~код ЄДРПОУ\~43449827,\~МФО 300528,\~заборгованості за період з 30.06.2021 року по 19.10.2021 року в сумі 17743 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 17200 грн., простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом 543 грн., плати за вчинення виконавчого напису 650 грн., що становить загальну суму 18393 (вісімнадцять тисяч триста дев`яносто три) грн. (а.с. 28). Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С. 21.12.2021 року відкрито виконавче провадження №67957791 з примусового виконання виконавчого напису №38066 від 05.11.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. (а.с.8-9). Відповідно до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною 2 статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно з вимогами ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 р. № 1172, передбачає стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Згідно з цим Переліком для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою № 662 Перелік документів було доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», яким передбачалося, що для одержання виконавчого напису на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями,\~додаються оригінал кредитного договору; та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що\~ і\~ визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже,\~нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року,\~втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017\~ року\~з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду в справі № 826/20084/14. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 відхилила доводи відповідача щодо зупинення ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду (01 листопада 2017 року), оскільки зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови не впливає на набрання вказаною постановою законної сили та її дію в частині визнання незаконною та нечинною постанови № 662. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим та укладений після 22 лютого 2017 року, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Враховуючи те, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що вчиняючи 05 листопада 2021 року виконавчий напис №38066, приватний нотаріус Брігіда В.О. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 38066 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Відповідно до положень ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається сторона позивача, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом встановлено порушення прав та інтересів позивача. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим в заяві від 02.05.2025 року представник позивача адвокат Гуденко Є.А. просить не стягувати судові витрати. Відтак, судовий збір слід залишити за позивачем.

Outcome: approved