Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

14 квітня 2025 року до суду надійшов позов Акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (далі Банк) до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що [PERSON] 05 червня 2023 року звернувся до Банку з заявою про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101685948804871, згідно з умовами якої Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 55% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у нього станом на 11 квітня 2025 року виникла заборгованість в розмірі 130881,68 гривень, Банк просив стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений (а. с. 45, 46, 47), разом із позовом подав заяву, в якій вказав, що позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить розглядати справу за його відсутності (а. с. 7 ). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень частини восьмої статті 128 ЦПК України був належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою Укрпошти з відміткою «адресат відмовився» від отримання поштового відправлення (а. с. 50), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 14 травня 2025 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Згідно зі статтею 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. \~Статтею 3 цього Закону\~визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до\~Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Судом встановлено, що [PERSON] 05 червня 2025 року підписав заяву про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101685948804871, відповідно до якої отримав кредит на суму 75000 гривень на строк 60 місяців (з 05 червня 2023 року по 04 червня 2028 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі 55% річних шляхом безготівкового переказу на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] . Пунктами 8, 10 заяви передбачено, що розмір щомісячного платежу становить 3734,99 гривень, а загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій 224099,16 гривень. Сторони погодили, що заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір (а. с. 10-11). Заява, паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані електронними підписами сторін (а. с. 9, 10, 11). На виконання умов Договору 05 червня 2023 року Банк перерахував кошти відповідачу в сумі 75000 гривень, що підтверджується меморіальним ордером № TR.30475706.28526.65455 від 05 червня 2023 року (а. с. 13). Отримання відповідачем кредитних коштів та користування ними підтверджується також випискою про рух коштів (а. с. 13-14). АТ «АКЦЕНТ-БАНК», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за Договором виконало, цей договір є укладеним відповідно до вимог статті 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20). У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 11 квітня 2025 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 130881,68 гривень, яка згідно з наданим Банком розрахунком складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 74702,51 гривні та заборгованості за процентами за користування кредитними коштами 56179,17 гривень (а. с. 12 на звороті). Розрахунок заборгованості є чітким, детальним і відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, та відповідно до зазначених норм матеріального права суд дійшов висновку про наявність у розглядуваному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки останній порушив його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів. У відповідності до вимог частини першої статті 141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок. На підставі викладеного, статей 526, 530, 610, 629, 634, 1048,\~1054,\~1056-1\~ЦК України та

Outcome: approved