Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

25 березня 2025 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який на даний час припинено. Під час шлюбу у сторін народилися донька [PERSON] , [INFO] , на утримання якої за судовим наказом від 07.11.2022р. з [PERSON] на її користь стягувалися аліменти до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] донька досягла повноліття, проте, продовжує навчання на денній формі навчання у Вінницькому національному аграрному університеті за спеціальністю «Менеджмент» до 2029 року. Повідомляє, що на даний час донька перебуває на її утриманні, оскільки відповідач, здійснивши часткову оплату за перший курс навчання, у добровільному порядку участі в утриманні доньки не бере, матеріальної допомоги не надає. При цьому, [PERSON] є особою працездатного віку, працює в ТзОВ «Еліт Буд 1» на посаді арматурника, має регулярний офіційний дохід, а відтак має можливість надавати допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Оскільки сторони не досягли порозуміння щодо порядку та розміру матеріальної допомоги, яка буде надаватись батьком повнолітній доньці, просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до закінчення навчання. Ухвалою суду від 26.03.2025р. відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 15 квітня 2025 року о 09 год. 00 хв., яке відкладено у зв`язку із першою неявкою відповідача на 01 травня 2025 року о 10 год. 00 хв. Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується розписками (а.с. 23-25), в судове засідання не з`явилася. При цьому, позивач [PERSON] 27 березня 2025 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі (а.с. 17). Відповідач [PERSON] подав заяву від 22.04.2025р. про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 26). Третя особа [PERSON] жодних заяв чи клопотань в суд не надавала, правом на подання письмових пояснень по суті спору не скористалася. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд прийшов до висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] зареєстровані за однією адресою [ADDRESS] , що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому 26.08.2008р. Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області, витягом з реєстру територіальної громади №2022/000534007 від 09.09.2022р., довідкою №3599 від 08.11.2021р. про реєстрацію місця проживання особи (а.с. 2-3, 5-6). З 26 жовтня 2022 року з відповідача на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягувались аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується судовим наказом Новодністровського міського суду Чернівецької області від 07.11.2022р. по справі №719/326/22 (а.с. 9). [INFO] донька сторін [PERSON] досягла повноліття. При цьому, вона продовжує навчання у Вінницькому національному аграрному університеті на першому курсі денної форми навчання для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за освітньою програмою менеджмент, спеціальність 073 менеджмент із терміном навчання з 2024 по 2028 навчальний рік, що підтверджується Договорами про навчання у закладі вищої освіти №1225.24 д-МН від 13.08.2024р. та про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № 984.24 д-МН від 13.08.2024р. (а.с.7- 8). Як вбачається із п. 1-4 розділу ІІІ Договору № 984.24 д-МН від 13.08.2024р. загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 85200, 00 грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить по 21300, 00 грн. за кожен із чотирьох років навчання. Замовник вносить плату щосеместрово в безготівковій формі. Із відповіді №1289471 від 14.04.2025р. з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи вбачається, що відповідач [PERSON] працевлаштований у ПП «ЕЛІТБУД-1» та щомісячно отримує заробітну плату, зокрема, за період з 22.10.2024р. по\~ 28.02.2025р. сума виплаченої заробітної плати становить 182059, 56 грн. (а.с. 21). Третя особа [PERSON] самостійного доходу не має, що підтверджується відповіддю №1338102 від 01.05.2025р. з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суми річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи (а.с. 28). Інших відомостей про доходи чи витрати учасників справи суду не надано. У ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У постанові Верховний Суд від 17.04.2019р. по справі № 644/3610/16-ц зазначено, що правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З огляду на зазначене, беручи до уваги, що повнолітня [PERSON] , яка не досягла 23 років, продовжує навчання в університеті на денній формі навчання і не має можливості працювати та отримувати самостійний дохід, суд вважає останню такою, що потребує матеріальної допомоги батьків. Відповідно до ст.ст. 182, 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням наступних обставин: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~ наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У п. 4 ч. 3 ст. 2, ч.ч. 1, 3, 4 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено також, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки обов`язок брати участь в утриманні повнолітньої дитини, що продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, належить обом батькам, зважаючи, що на даний час добровільно допомогу повнолітній доньці надає лише мати, суд приймає визнання позову відповідачем [PERSON] , оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а батько, у якого наявна можливість надавати матеріальну допомогу, повинен сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення донькою навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно з ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги, що позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved