Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Заявницязвернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності їй правовстановлюючого документа Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 910863, оскільки у даному документі неправильно вказано їїпо батькові як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Заявниця позбавлена можливості провести реєстраційні дії зі своєю власністю, зокрема внесення відповідних даних до Державного реєстру прав на нерухоме майно. Оскільки заявниця позбавлена можливості вирішити питання належності їй вказаного правовстановлюючого документа в позасудовому порядку, вона звернулася з даною заявою до суду. Ухвалою від 18.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні в порядку окремого провадження на 08.05.2025 о 08:30 год. Заявниця у судове засідання не з`явився, разом із заявою про встановлення факту подала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.4). Заінтересована особа Чутівська селищна рада свого представника в судове засідання не направила, 01.05.2025 до суду надійшла заява селищної ради про розгляд заяви без участі її представника, також зазначено, що проти задоволення заяви заінтересована особа не заперечує (а.с. 25). Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення заяви. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 910863, виданого заявниці на підставі розпорядження Чутівської райдержадміністрації № 531 від 02.09.2024, [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 1,45 га, розташованої на території Чутівської селищної ради Чутівського району, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с. 10). Однак, заявниця позбавлена можливості провести реєстраційні дії зі своєю власністю, оскільки в правовстановлюючому документі на земельну ділянку, а саме у вказаному Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 910863, неправильно зазначено її по батькові як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Вказана помилка в записі по батькові власниці земельної ділянки була допущена працівниками райдержадміністрації під час видачі Державного акта на підставі розпорядження голови Чутівської районної державної адміністрації № 502 від 29.08.2003 «Про передачу земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у власність», в додатку № 1 до якого, а саме в пункті 5 правильно вказано повне ім`я заявниці [PERSON] (а.с. 11-12). Виправити вказану помилку в Державному акті в позасудовому порядку на даний час неможливо, оскільки Чутівська районна державна адміністрація припинила свої існування як юридична особа. Правильність по батькові заявниці « [PERSON] » підтверджується записами в паспорт і, картці платника податків, свідоцтві про народження, свідоцтві про шлюб, копії яких додані заявницею до заяви та досліджені судом у судовому засіданні. Так, зокрема, у паспорті заявниці зазначено [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 5). Картка платника податків видана на імя [PERSON] (а.с. 7). У свідоцтві про народження заявниці серії [NUMBER] записано [PERSON] , дата народження [INFO] (а.с. 8). Згідно із записом у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] 08 липня 1961 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та змінено прізвище заявниці з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 9). Судом встановлено, що відомості, які міститься у вказаних досліджених судом документах, логічно узгоджуються між собою, не суперечать одне одному та дають підстави для висновку про те, що всі ці документи належать одній і тій же людині [PERSON] . Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1ст.\~256\~ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просить заявниця. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до\~ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи наведене, виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених доказів у їх сукупності суд вважає, що з огляду на зібрані докази, встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа\~- Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 910863, виданого 19 червня 2006 року, що посвідчує право власності на земельну ділянкуплощею 1,45 га, розташовану на території Чутівської селищної ради, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, у якому зазначено [PERSON] , є очевидним та обґрунтованим, враховуючи, що розбіжність стосується кількох пропущених літер при написанні по батькові. Оскільки вказані вище розбіжності та неточності позбавляють заявницю можливості реалізувати свої права, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved