Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

14 березня 2025 року позивач звернувся до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 32680 від 24.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 491016713 від 19.12.2019 у розмірі 21\~779,50 грн. Позов мотивований тим, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни знаходиться виконавче провадження ВП № 63648047 від 17.11.2020 про стягнення з позивача на користь АТ «Альфа-Банк» (перейменоване на АТ «Сенс-Банк») заборгованості. Про наявність цього виконавчого провадження позивач дізналась після винесення 11.12.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О. О. постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника у виконавчому провадженні ВП № 63648047, відповідно до якої було звернуто стягнення на доходи позивача. Вказане виконавче провадження відкрито на виконання виконавчого напису №32680 від 24.09.2020 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 22\~429,50 грн Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням норм законодавства України, внаслідок чого він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 18 березня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача АТ «Сенс-Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Через систему «Електронний суд» 21.03.2025 надав відзив, в якому просим у позову відмовити, справу розглядати без участі представника відповідача. Позивач через систему «Електронний суд» 25.03.2025 надала відповідь на відзив, в якому на своїх позовних вимогах наполягала. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О. О. у судове засідання не з`явилась, письмово просив розглядати справу без її участі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О. О. від 17 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 63648047 з виконання виконавчого напису № 32680, виданого 24.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. на користь АТ «Альфа-Банк» (АТ «Сенс-Банк») заборгованості в розмірі 22\~429,50 грн. 11 грудня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О. О. винесено постанову про арешт коштів боржника, виконавче провадження ВП № 63648047 з виконання виконавчого напису № 32680, виданого 24.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. на користь АТ «Альфа-Банк» (після перейменування - АТ «Сенс-Банк») заборгованості в розмірі 22\~429,50 грн. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників виконавче провадження ВП № 63648047 станом на час розгляду справи не є завершеним (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors). Також у матеріалах справи міститься копія заяви на примусове виконання рішення та копія Анкети-Заяви та Акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 491016713 від 19.12.2019 АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Судом встановлено, що 24 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 32680 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 22\~429,50 за кредитним договором № 491016713 від 19.12.2019 укладеного з АТ «Альфа-Банк». Відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до частин восьмої, одинадцятої статті 171\~Кодексу адміністративного\~судочинства України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (далі КАС України), суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. У частині п`ятій статті 254\~КАС України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення. Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17. Отже, вчиняючи 24 вересня 2020 року виконавчий напис № 32680 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також їх достатність та взаємність зв`язку у сукупності, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості. На підставі викладеного,

Outcome: approved