Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника, адвоката Яценка Артема Олеговича, 03 січня 2025 року звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. В обґрунтування свого позову вказує, що вона з лютого 2015 року проживала однією сім`єю без шлюбу з [PERSON] , який 06 червня 2023 року був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, однак під час виконання бойових завдань [INFO] загинув. Позивачка к впродовж спільного проживання і до дня смерті [PERSON] жила з ним однією сім`єю, спільно займалися побутом, вирішували питання життєзабезпечення сім`ї, витрачаючи кошти на спільні цілі, спільно проводили дозвілля, святкували дні народження та інші події. З часу проживання однією сім`єю позивачка виконувала обов`язки дружини, а загиблий виконував обов`язки чоловіка, турбувався про неї та її доньку, забезпечував матеріально. Вони були пов`язані спільним побутом, одним місцем проживання, спільним бюджетом. Позивачка була домогосподаркою в сім`ї, займалася доглядом, вихованням дитини, готувала їжу, вирощували разом городні культури. Вони разом працювали за для сім`ї, утримували живність, робили ремонти, покращували благоустрій спільного проживання. Встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу надасть позивачці реалізувати соціально-економічні права, зокрема пов`язані із отриманням грошової компенсації (допомоги) у зв`язку зі смертю [PERSON] , а також надання статусу члена сім`ї загиблого захисника. Тому просить суд встановити факт її проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з [PERSON] з 2015 року до дня його смерті [INFO] . 07 лютого 2025 року представник Міністерства оборони України В. Лисенко подав до суду письмові пояснення, в яких вказав, що проти позову заперечує, так як позивачка [PERSON] , звертаючись до суду з цим позовом не надала належних і допустимих доказів на підтвердження факту її проживання однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу. При цьому подані заявником докази не підтверджують факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків подружжя, набуття майна тощо / а.с. 61-62/. 28 лютого 2025 року представник неповнолітнього відповідача [PERSON] , в інтересах якого діє мати, [PERSON] , адвокат Мірошниченко А.В., подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги ними не визнаються, вважають, що вони не підлягають задоволенню, так як надані докази до позовної заяви не дають можливості встановити факт, що позивачка перебувала з загиблим у фактичних шлюбних відносинах, а саме, довідка про склад сім`ї не містить відомостей про період їх спільного проживання, позивачка та загиблий були зареєстровані за різними адресами, придбана побутова техніка не доводить факту її придбання за спільні кошти, не підтверджено і факт їх спільного проживання протягом 9 років, отримання нею сповіщення про смерть [PERSON] доводить лише те, що вона була вказана в особовій справі як контактна особа. Просить відмовити у задоволенні позову / а.с. 81-82/. Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Яценко А.О., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Позивачка надала пояснення про те, що в 2014 році познайомилася з [PERSON] , який був розлучений та мав від попереднього шлюбу сина [PERSON] , [INFO] . Спочатку вони спілкувалися, він допомагав їй по господарству за плату, згодом вони стали зустрічатися, так як вона теж була одинокою, а з лютого 2015 року він перейшов жити до неї, де вони проживали спільно до дня його загибелі в її будинку, з ними також проживала її неповнолітня донька. Між ними були почуття кохання, разом вони вели спільне господарство, обробляли земельну ділянку, розводили худобу /курей, гусей, кролів/. Вона не працювала, а [PERSON] мав «золоті руки», ходив по заробіткам, а також їздив на роботу до м. Києва, Харкова, Полтави, завжди повертався до неї, віддавав їй зароблені гроші, собі залишав на дрібні витрати, спільно купували побутову техніку /холодильник, морозильну камеру/, також він сплачував аліменти синові. 06 червня 2023 року його мобілізували, 12 грудня 2023 року перевели на Донецький напрямок, де він і загинув [INFO] . За час військової служби [PERSON] тричі приїздив у відпустку в лютому 2024 року на 5 днів, в травні 2024 року на 2 тижні, у вересні 2024 року на 1 місяць. Сповіщення про загибель [PERSON] отримала вона, оскільки була вказана ним в особовій справі як дружина, займалася збором документів та похованням, батько загиблого з дружиною їй допомагали. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та надав пояснення про те, що загиблий [PERSON] є його сином, мати його померла у 2004 році, він був у зареєстрованому шлюбі, розлучився в 2010 році, від шлюбу є неповнолітній син [PERSON] . Після розірвання шлюбу син проживав з ним в одному будинку, де і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , відносини в них не склалися, іншого житла в нього не було. Коли познайомився з [PERSON] , то через деякий час син перейшов до неї жити, жили як чоловік і жінка, разом вели господарство, завжди допомагав їй, відносини між ними були гарні. Син з [PERSON] приходили до них у гості, він зі своєю дружиною також ходили до них, частіше за все на дні народження. Син допомоги в нього не просив. Про смерть сина його повідомила позивачка, вона займалася похованням, а він допомагав. Представник неповнолітнього відповідача [PERSON] , адвокат Мірошниченко А.В., в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав відзив на позов, вважає, що позивачкою не надано достатніх доказів проживання однією сім`єю з [PERSON] як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, а також доказів ведення спільного побуту. Представник відповідача Міністерства оборони України у відзиві просив суд розглянути справу без його участі / а.с. 62/. Суд з урахуванням думки учасників справи вважає за можливо провести розгляд справи без участі цього представника. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання про те, що вона є дружиною відповідача [PERSON] , батька загиблого, з яким спочатку проживала з 2009 року без шлюбу, у 2012 році шлюб зареєстрували. У 2015 році [PERSON] познайомився з позивачкою, став в неї жити, всі його речі, інструменти були в неї. Вони тримали курей для себе, він молов зерно, поклав плитку у дворі, поміняли котел, був запущений садок, вони пиляли. Позивачка спочатку сплатила його борг по аліментам сину, потім коли він пішов служити, він їх сплачував сам. [PERSON] працював по шабашкам і по селу, і їздив на заробітки, в них був спільний бюджет, всі гроші він віддавав [PERSON] , собі залишав трішки, купували разом пральну машинку, шпалери, плитку, вони любили один одного, купував квіти, подарунки рози кущові, вазу, солодощі. Про смерть їх повідомила [PERSON] , спочатку з ним три дні не було зв`язку, на шостий день повідомили, що зник без вісти , вони писали заяву в поліцію, а наступного дня принесли з ТЦК сповіщення про смерть. Провела поховання позивачка, вони їй допомагали. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала показання про те, що вона познайомила позивачку з [PERSON] років 10 потому, стали зустрічатися, потім стали разом жити втрьох, в позивачки є донька особа з інвалідністю по зору. Вони держали господарство / птицю/, за час спільного життя [PERSON] побудував пристройку, виклав стіну, поміняв котел, разом купили холодильник, цеглу, всі речі та інструмент були у позивачки, у відпустку приїзжав з подарунками до неї, за час служби купив автомобіль, [PERSON] розповідала, що пересилав їй гроші, жили як чоловік і дружина, піклувалися один за одним, коли [PERSON] перебував на лікуванні, йому зробили операцію, [PERSON] . Їздила до нього в лікарню, купувала йому речі, одяг. [PERSON] говорив, що розпишуться як він приїде у відпустку. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання про те, що в 2015 році познайомився з [PERSON] , так як його дружина є подругою позивачки. [PERSON] з [PERSON] жили разом як пара, дружно, душа в душу, разом обробляли город, він допомагав їм орати мотоблоком, тримали курей, бройлерів, [PERSON] був будівельником, провів воду, переробив все по господарству. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надав показання про те, що він є однокласником і другом загиблого [PERSON] , він проживав з позивачкою майже 10 років, хотів одружитися, пообіцяв взяти його свідком. Часто був в них вдома, тримали курей, вутят, постійно проживали разом як чоловік та жінка, [PERSON] зробив скважину, провів каналізацію. Коли він приїздив у відпустку, вони разом їздили і купили автомобіль у 2024 році, [PERSON] на ньому поїхав на службу. Після його загибелі він їздив забрав цей автомобіль, пригнав його до [PERSON] , вчив її керувати. В судовому засіданні встановлені такі обставини справи та відповідні правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 16 січня 2007 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено витягом з реєстру Чернеччинської територіальної громади / а.с. 8/. Відповідно до довідки Хухрянського старостинського округу Чернеччинської сільської ради від 27 листопада 2024 року № 649 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , має склад сім`ї: донька [PERSON] , [INFO] , цивільний чоловік [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] . На момент смерті [PERSON] [INFO] [PERSON] перебувала на його утриманні / а.с. 11 зворот/. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 06 листопада 1997 року Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області, [PERSON] народився [INFO] в м. Охтирка Сумської області / а.с. 10/, згідно з посвідченням серії [NUMBER] , виданим 18 січня 2024 року, є ветераном війни учасником бойових дій / а.с. 13/. В матеріалах справи є світлини, на яких зображені позивачка [PERSON] та [PERSON] як самостійно, так і в колі рідних та друзів, де вони разом проводять дозвілля, святкують дні народження за період з 2015 року до 2018 року, 2024 рік / а.с. 16-19/. Позивачкою надано документи про придбання 20 вересня 2016 року водонагрівача електричного; 27 березня 2019 року холодильника, вартість якого 4900,00 грн; 31 липня 2021 року морозильної камери вартістю 4199,00 грн; 23 лютого 2024 року мікрохвильової печі / а.с. 20-21/, а також її переписка з [PERSON] в месенджері за травень 2024 року, яка свідчить про їх теплі почуття та турботу одного за одним / а.с. 22-24/. Згідно з інформації АТ КБ «Приватбанк» з рахунку [PERSON] слідує, що [PERSON] переказував їй кошти в період часу з червня 2023 року до вересня 2024 року в сумах від 1000,00 грн до 10000,00 грн / а.с. 9 зворот/. 14 листопада 2024 року [PERSON] отримала від начальника [INFO] полковника [PERSON] сповіщення сім`ї / близьких родичів/ загиблого / померлого/ № 9478 про те, що її чоловік солдат [PERSON] , [INFO] , кулеметник 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини [NUMBER] під час виконання бойових завдань поблизу населеного пункту Єлизаветівка Покровського району Донецької області [INFO] загинув внаслідок вибухової травми, що спричинило грубе порушення анатомічної цілісності тіла, несумісного з життям. Це сповіщення є документом для порушення клопотання про призначення пенсії /допомоги/ і надання пільг, установлених законодавством України / а.с. 12/. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 930с/2978ДОН від 18 листопада 2024 року та довідки про причини смерті /до форми № 106/о № 930с/2978ДОН, видається для поховання/ [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , місце смерті : с. Єлизаветівка Покровського району Донецької області, смерть настала під час проведення бойових дій, причина смерті: інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла, ушкодження внаслідок військових дій від інших вибухів та осколків / а.с. 11, 14/. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 листопада 2024 року виконавчим комітетом Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, слідує, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Охтирка Сумської області, помер [INFO] у віці 47 років, про що 22 листопада 2024 року складено відповідний актовий запис № 166, місце смерті Україна, Донецька область, Покровський район, с. Єлизаветівка / а.с. 15/. Відповідно до довідки Хухрянського старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 25 листопада 2024 року № 638 [PERSON] , [INFO] поховала [PERSON] , який загинув [INFO] на кладовищі № 3 Хухрянського старостинського округу / а.с. 9/. Позивачка без встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу не може реалізувати свої соціально-економічні права, зокрема пов`язані із отриманням грошової компенсації (допомоги) у зв`язку зі смертю [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В постанові від 18 січня 2024 року справа № 560/17953/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу із загиблим військовослужбовцем підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства незалежно від мети звернення до суду, /зокрема, підтвердження соціального статусу для призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ям військовослужбовця/ і наявності в заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень. \~ \~ \~ \~Оскільки встановлення цього факту, пов`язане з отриманням грошової компенсації, то спір розглядається за правилами загального позовного провадження. На підставі п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі\~15000000,00 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору. Так відповідно до п. 4 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказано, що у випадках, зазначених у пп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, зокрема, в разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Вказана норма дає підстави стверджувати, що положення Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» не дають визначення поняття сім`ї та члена сім`ї військовослужбовця. Водночас, згідно із ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно із абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити такі факти: спільне проживання однією сім`єю, спільний побут, взаємні права та обов`язки / постанова Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року справа № 554/8023/15-ц/. Суд встановив, що позивачка перебувала тривалий час у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] , з яким вони спільно проживали за однією адресою починаючи з 2015 року, були пов`язані спільним побутом, маючи спільний бюджет та взаємні права й обов`язки, піклуючись один про одного. Суд відхиляє заперечення представників відповідачів /окрім відповідача [PERSON] / щодо не надання позивачкою достатніх доказів проживання однією сім`єю з [PERSON] як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, а також доказів ведення спільного побуту. Беручи до уваги вказане, досліджені у судовому засіданні докази, що з достовірністю підтверджують факт тривалого постійного проживання позивачки із загиблим однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, тобто між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, також те, що в іншій спосіб, ніж в судовому порядку, вона позбавлена можливості встановити юридичний факт, суд дійшов висновку про достатність підстав для встановлення цього факту та задоволення позову, оскільки іншим чином встановити його неможливо, а встановлення даного факту необхідне для оформлення позивачкою своїх соціально-економічних прав. Судовий збір, сплачений при зверненні до суду з позовом в сумі 968,96 грн / а.с. 13 зворот/, позивачка залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved