Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

07.03.2025 представник позивача Столітній М.М. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №4462585 від 11.03.2024 в розмірі 113 275 грн., судовий збір - 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу - 10 000 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 11.03.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено електронний договір №4462585 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким сума кредиту складає 11500 грн., строк кредиту 364 дні (з11.03.2024 по 09.03.2025), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 28 днів. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало, надало кредит в сумі 11500 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . За умовами кредитного договору: стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Тому за період з 11.03.2024 по 25.10.2024 включно первісним кредитором нараховано проценти за користування грошовими коштами на загальну суму 65837,50 грн. Вважає, що доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості за договором є належним та допустимим доказом заборгованості, оскільки нараховані відсотки за кредитним договором є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку дії договору, тобто процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Підписуючи договір, позичальник погоджувався на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. Сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, нарахування процентів здійснено відповідно до погодженого строку. Враховуючи невиконання відповідачем боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 25.10.2024 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №25/10/2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», найменування якого в подальшому змінено на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», набуло право грошової вимоги до відповідача. Станом на дату укладання договору факторингу, строк дії договору №4462585 від 11.03.2024 не закінчився, тому в межах строку дії кредитного договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, позивачем у період з 26.10.2024 по 27.02.2025 (125 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 35937,5 грн. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена та складає 113 275 грн., з яких: 11500 грн. - тіло кредиту; 65837,50 грн. - відсотки, нараховані первісним кредитором; 35937,50 грн. - відсотки, нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 125 календарних днів. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 10.03.2025 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку загального позовного провадження. Копію позовної заяви та доданих до неї документів позивачем направлено в порядку ст.43 ЦПК України на зазначену відповідачем під час укладання кредитного договору адресу місця проживання - [ADDRESS] . При виконанні вимог ст.187 ЦПК України встановлено, що зареєстроване місце проживання відповідача значиться за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з чим позивачу рекомендовано в порядку ст.43 ЦПК України направити копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі згідно із вимогами ст.190, 272 ЦПК України направлено відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду через відсутність адресата за цією адресою, про що свідчить відмітка Укрпошти від 14.03.2025. У випадку, якщо судову повістку не вручено та зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою», за положеннями п.3,4 ч.8 ст.128 ЦПК України судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою. Згідно висновку Верховного Суду у постанові від 18.01.2023 у справі №947/15524/20, відповідно до ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Крім того, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі направлено відповідачу на електронну пошту, зазначену ним при укладенні кредитного договору - [INFO] , куди документ доставлено 10.03.2025 о 15:53, про що свідчить довідка. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про судовий розгляд справи, будь-яких клопотань та відзив на позовну заяву не подав, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому ст.280 ЦПК України. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 10.04.2025 витребувано у АТ «Універсал банк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [NUMBER] [PERSON] , а також підтвердження факту зарахування коштів 11.03.2024 на цю платіжну картку, банком-емітентом якої є АТ «Універсал банк», в сумі 11500 грн. за ініціативою ТОВ «Лінеура Україна» через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «Пейтек Україна». Цією ж ухвалою закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні за участю учасників судового провадження. Будь-які інші заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлено. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, будь-яких заяв чи клопотань не надали. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст.223 ЦПК України). Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.03.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №4462585 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно п.1.2 якого товариство зобов`язалося надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 11500 грн. Строк кредитування 364 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 28 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору (п.1.3 договору). Рекомендовані дати внесення клієнтом грошових коштів для уникнення простроченої заборгованості за кредитом визначені у графіку платежів - друга колонка «Дата видачі кредиту/дата платежу» (п.1.3.3 договору). П.1.4 договору визначено тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 2,5%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 111896,18% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 116 150 грн. (п.1.5, 1.6 договору). Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] (п.2.1 договору). Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту 11.03.2024 або 12.03.2024 (п.2.2 договору). Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місці та у році, тобто метод «факт/факт» (п.3.1 договору). Сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів (п.4.1 договору). Товариство має право вимагати від клієнта повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором. Укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта, але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення у спосіб, визначений ч.1 ст.25 Закону про кредитування, що забезпечить доведення до відома споживача такого факту (п.5.1.1, 5.1.3 договору). Клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафі санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором (п.5.4.1 договору). Згідно із п.9.7.1 договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку товариства електронним підписом, що створений шляхом накладення на договір аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання (за зразком, попередньо узгодженим Сторонами в Договорі про встановлення ділових відносин та використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів), в особистий кабінет/мобільний застосунок «Credit7» для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений ним товариству в ІКС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис клієнта на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. На підписаний сторонами договір уповноваженим працівником товариства накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу. Підписуючи цей договір, клієнт підтверджує, зокрема, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) про фінансову послугу та про її надавача у визначеному законодавством обсязі, достатньої для прийняття клієнтом свідомого рішення про отримання такої послуги або про відмову від її отримання, та яка розміщена на вебсайті; б) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 ЗУ «Про споживче кредитування; він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», актуальна на дату укладання договору редакція яких розміщена на вебсайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п.9.9 договору). У п.10 договору «Реквізити та підписи сторін» зазначено, що договір підписано електронним підписом 68123, 11.03.2024 13:29:31 [PERSON] . Таким чином, сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Факт укладення договору про споживчий кредит та ознайомлення відповідача з правилами та умовами договору підтверджується копією паспорту споживчого кредиту, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором 72344 11.03.2024 13:29:31 [PERSON] . Додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4462585 від 11.03.2024 - таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит також підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 68132 11.03.2024 13:29:31 [PERSON] . Зі змісту листа №20241101-5552 від 01.11.2024, між ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №03012024-1 від 03.01.2024, за умовами якого успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна»: 11.03.2024 13:31:11 на суму 11500 грн., призначення платежу: зарахування на картку, маска картки [NUMBER] . За повідомленням на запит суду АТ «Універсал банк» №БТ/Е-2937 від 23.04.2025, платіжна картка [NUMBER] емітована банком на ім`я [PERSON] 11.03.2024 на цю платіжну картку зарахований платіж в сумі 11500 грн. Кошти зараховувались не по реквізитах, а через платіжну систему, тому у банку відсутня інформація щодо призначення та рахунків відправників, відповідно підтвердити чи спростувати факт, що платежі надходили від ТОВ «Лінеура Україна» через платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна», банк не може. 25.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25/10/2024, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Із витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024, ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №4462585. Рішенням №251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 змінено найменування товариства на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 113 275 грн., з яких: 11500 грн. - тіло кредиту; 65837,50 грн. - відсотки, нараховані первісним кредитором; 35937,50 грн. - відсотки, нараховані ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 125 календарних днів. Доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від виконання зобов`язань за кредитним договором, суду не надано. Правовідносини у цій справі регулюються положеннями Цивільного кодексу України, а також Закону України «Про електронну комерцію». За змістом ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Із ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст.627 ЦК, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч.6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»). Ч.5 цієї статті передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Ст.12 Закону визначає, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Лінеура Україна» повідомило відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення в особистий кабінет боржника та відправлення текстового повідомлення (sms-повідомлення) на зазначений в анкеті боржника телефонний номер. З правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. При умові, що відповідач за будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які вказані в кредитному договорі, таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. У ч.1,3 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. Всупереч умов кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги, не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми кредиту та процентів за його користування в загальному розмірі 113 275 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи, що судові витрати зі сплати судового збору документально підтверджені, за вимогами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі задоволених позовних вимог. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ст.137 ЦПК України). Ч.2,3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Із наданих представником позивача доказів, 10.12.2024 між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір про надання правової допомоги №10/12-2024. Відповідно до акту №6965 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024, адвокат Столітній М.М. надав ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» правову допомогу на загальну суму 10 000 грн. Згідно рахунку на оплату №6965-27/02-2025 від 27.02.2025, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» здійснено оплату за надані адвокатом Столітнім М.М. юридичні послуги в розмірі 10 000 грн. за договором №10/12-2024 від 10.12.2024. Слід відзначити, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені (постанова ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16). Отже, понесені позивачем судові витрати у справі відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, як документально підтверджені, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved