Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом у якому просить суд зняти арешт накладений на усе нерухоме майно, що належало померлому [PERSON] , на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. про арешт майна боржника від 26.03.2019 № 58732416 та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: номер запису про обтяження: 30882617 (спеціальний розділ) від 26.03.2019, судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, його представник адвокат Клімаш А.С. у судове засідання в режимі відеоконференції не вийшов на зв`язок, причину неявки не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов. не надавав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог позивача. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Ю.Д. в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та день розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Третя особа Лозівська державна нотаріальна контора Харківської області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та ухвалення рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно єдиного державного реєстру судових рішень, 09.08.2016 року рішенням Харківського районного суду Харківської області позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Славкіної М.А. до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором №67 від 27 лютого 2007 року в розмірі 601876 (шістсот одна тисяча вісімсот сімдесят шість) гривень 38 копійок та в рівних частках в дохід держави судовий збір в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят три ) гривні 00 копійок, а саме по 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім ) гривень з кожного. Постановою Апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2018 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2016 року залишено без змін. Рішення Харківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2016 року набрало законної сили. На виконання зазначеного рішення Харківським районним судом Харківської області 02 липня 2018 року виданий виконавчий лист. 23.08.2018 ухвалою Верховного суду у відкритті касаційного провадження відмовлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25.11.2019 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (код ЄДРПОУ 19017842, 04119, м.Київ, вул.Дегтярівська,27-Т) на правонаступника - Акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» (код ЄДРПОУ 39544699, 04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз,2) у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчого листа №635/6683/15-ц від 02.07.2018 року, виданого Харківським районним судом Харківської області про солідарне стягнення з [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 67 від 27 лютого 2007 року в розмірі 601 876 (шістсот одна тисяча вісімсот сімдесят шість) гривень 38 копійок. 01.11.2021 року Акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» (код ЄДРПОУ 39544699, 04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз,2) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» (код ЄДРПОУ 42091357, 01601, м.Київ, вул.Мечнікова,3 оф.813А) уклали договір відступлення права вимоги, за яким до ТОВ «ФК «Омега Фактор» відійшло право вимоги за кредитним договором №67 від 27 лютого 2007 року укладеного між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , в розмірі 32246 дол.США, що в еквіваленті на дату відступлення становить 847336,60 грн. 01.11.2021 року Акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» (код ЄДРПОУ 39544699, 04053, м.Київ, вул.Кудрявський узвіз,2) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» (код ЄДРПОУ 42091357, 01601, м.Київ, вул.Мечнікова,3 оф.813А) уклали договір відступлення права вимоги, за яким до ТОВ «ФК «Омега Фактор» відійшло право вимоги за договором поруки по кредитному договору №67 від 27 лютого 2007 року укладеного між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] . 01.11.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» (код ЄДРПОУ 42091357, 01601, м.Київ, вул.Мечнікова,3 оф.813А) та громадянка України [PERSON] , [INFO] , паспорт: серія [NUMBER] , виданий Комінтернівським РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області 14.05.2008 року, місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , уклали договір відступлення права вимоги, за яким до [PERSON] відійшло право вимоги за кредитним договором №67 від 27 лютого 2007 року укладеного між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] , в розмірі 32246 дол.США, що в еквіваленті на дату відступлення становить 847336,60 грн. 01.11.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» (код ЄДРПОУ 42091357, 01601, м.Київ, вул.Мечнікова,3 оф.813А) та громадянка України [PERSON] , [INFO] , паспорт: серія [NUMBER] , виданий Комінтернівським РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області 14.05.2008 року, місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , уклали договір відступлення права вимоги, за яким до [PERSON] відійшло право вимоги за договором поруки по кредитному договору №67 від 27 лютого 2007 року укладеного між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податку [NUMBER] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №346388923 від 13.09.2023, квартира, за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На примусовому виконанні у приватного виконавця Попляка В.В. перебувало виконавче провадження №58732416 з примусового виконання виконавчого листа Харківського районного суду Харківської області №635/6683/15-ц від 02.07.2018, за яким боржником був [PERSON] 26.03.2019 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка В.В. було накладено арешт на все майно боржника [PERSON] . 26.03.2019 приватним виконавцем Попляком В.В. було винесено постанову про арешт коштів боржника та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах): що відкриті вищевказаним боржником та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відносно [PERSON] приватним виконавцем Попляком В.В. зареєстровано обтяження №46157445 від 26.03.2019, вид обтяження - арешт нерухомого майна, підставою для державної реєстрації вказано постанову від 26.03.2019 №58732416 про арешт майна, в описі предмета обтяження зазначено - все нерухоме майно. 26.03.2019 приватним виконавцем Попляком В.В. за письмовою заявою стягувача про повернення виконавчого документа було винесено постанову по ВП №58732416 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У відповідності до ч.2 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. [PERSON] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [PERSON] та 05.10.2022 подала заяву про прийняття спадщини за померлим батьком, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №70476633. Позивачем в позовній заяві вказано, що наявність не скасованого приватним виконавцем арешту, перешкоджає у реєстрації права власності на майно, отриманого у спадок від батька. 28.11.2023 позивач звернулась до приватного виконавця Пашкова Ю.Д., який згідно відомостей Єдиного реєстру приватних виконавців України здійснює тимчасове заміщення приватного виконавця Попляка В.В., із заявою про зняття арешту з майна [PERSON] , однак арешт на майно [PERSON] не знято. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що після повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавчого документа про стягнення з боржника кредитної заборгованості) особа, яка придбала право вимоги не заперечувала проти зняття арешту із майна боржника, про що надала до суду відповідну заяву. Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. У частині першій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження №12-85 гс 19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594 св 21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109 св 22), від 06 травня 2024 року у справі № 725/3352/23 (провадження № 61-292 св 24). У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження» (абзац 1 пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»). Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19). У постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №299/2931/17 (провадження № 61-35013св18) також вказано, що «позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України». Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 16 березня 2021 року у справі № 476/112/19. Стосовно моменту настання права власності на спадкове майно судова практика Верховного Суду дійшла наступного висновку застосування норм права: «…Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених у гл.29 ЦК України. (постанова ВС від 22.03.2023 року у справі № 463/6829/21-ц)…». Таким чином, [PERSON] , як спадкоємець, з часу відкриття спадщини набула права власності на спадкове майно після смерті батька з правом володіти та користуватися цим майном, але вона не має змоги розпоряджатися спадковим майном через накладення на нього арешту. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Зважаючи на те, що 26.03.2019 приватним виконавцем Попляком В.В. за письмовою заявою стягувача про повернення виконавчого документа було винесено постанову по ВП №58732416 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», при цьому арешт накладений на майно боржника не був знятий в установленому законом порядку та з урахуванням того, що боржник [PERSON] помер [INFO] , а позивач набула право власності на спірну частку квартири, а арешт з вищевказаного майна не вирішений приватним виконавцем самостійно, продовження арешту майна перешкоджає позивачці у реалізації її спадкових прав щодо такого майна, тому порушене право позивача (спадкоємця) повинне бути захищене, а отже заявлені позовні вимоги є цілком законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, на підставі ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір. При цьому, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду по суті, то з неї слід стягнути судовий збір у доход держави у розмірі 50 відсотків від суми судового збору, який підлягав би з неї стягненню у випадку невизнання нею позову, відповідно до ставки судового збору, передбаченої ЗУ «Про судовий збір», що не буде порушувати права сторін. П.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір із позовної заяви немайнового характеру справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подана, що станом на день звернення позивача до суду складає 1211,20 грн. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 605,60 грн. (50% від 1211,20 грн.)

Outcome: approved