Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути на його користь суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 114586,03 року, а також понесені позивачем судові витрати. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 12.08.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 3892373 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», затверджених наказом № 205-ОД від 10 лютого 2022 року. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 10000,00 грн, строк кредиту становить 350 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 27 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту 27.07.2024 року. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 10000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 24.05.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 24/05/2024 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за договором перед позивачем не сплачена і складає 60398,25 грн., з яких 9999,00 грн.\~тіло кредиту, 50398,27 грн. заборгованість за проценти грн., а також 12000,00 грн.\~нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів. Окрім того, 13.09.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту № 7063639, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 11100,00 грн., строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Відповідач не виконував своїх обов`язків за кредитним договором, через що виникла заборгованість у розмірі 28934,88грн., з яких: тіло кредиту\~11100,00 грн., сума процентів за користування кредитом 17834,380 грн., нараховані проценти за 60 календарних днів\~13253,40грн., що підтверджено розрахунком. 27 травня 2027 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Аветус Україна» передало (відступило) за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» їх прийняло, відповідно до Витягу з реєстру боржників. В тому числі щодо заборгованості відповідача. Станом на час звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 42187,78 грн, що складається з 11100,00 грн. - сума основного боргу, та 17834,38 грн. - сума процентів за користування кредитом, 13253,40 грн. - нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів. Ухвалою від 03.02.2025 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Копія зазначеної ухвали надіслана у порядку ст.\~272\~ЦПК України позивачу за його місцезнаходженням та відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи без участі позивача, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої він є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, а також через оголошення на сайті Судової влади України, будь-яких заяв чи клопотань до суду та відзиву на позовну заяву не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 травня 2023 року у справі №755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Оскільки, відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, то судом постановлено ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, за відсутності заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. 12.08.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено електронний кредитний договір № 3892373 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», затверджених наказом № 205-ОД від 10 лютого 2022 року. Згідно умов кредитного договору сума кредиту складає 10000,00 грн, строк кредиту становить 350 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 27 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту 27.07.2024 року. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 10000,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 24.05.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 24/05/2024 згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за договором перед позивачем не сплачена і складає 60398,25 грн., з яких 9999,00 грн.\~тіло кредиту, 50398,27 грн. заборгованість за проценти грн., а також 12000,00 грн.\~нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів. Окрім того, 13.09.2023 року між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір про надання споживчого кредиту № 7063639, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 11100,00 грн., строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Відповідач не виконував своїх обов`язків за кредитним договором, через що виникла заборгованість у розмірі 28934,88грн., з яких: тіло кредиту\~11100,00 грн., сума процентів за користування кредитом 17834,380 грн., нараховані проценти за 60 календарних днів\~13253,40грн., що підтверджено розрахунком. 27 травня 2027 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ «Аветус Україна» передало (відступило) за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» їх прийняло, відповідно до Витягу з реєстру боржників. В тому числі щодо заборгованості відповідача. Станом на час звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором перед позивачем не сплачена і складає 42187,78 грн., що складається з 11100,00 грн. - сума основного боргу, та 17834,38 грн. - сума процентів за користування кредитом, 13253,40 грн. - нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів. Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, що й стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст.\~3,\~12,\~13,\~20\~ЦК України, ст.ст.\~12,\~13,\~44 ЦПК України). Із розрахунку заборгованості по кредитному договору № 3892373 від 12.08.2023 року, встановлено, що позичальник (відповідач) ухиляється від взятих на себе зобов`язань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом, а саме: не сплачує проценти за користування кредитом, не проводить погашення кредиту у строки, передбачені кредитним договором, його заборгованість за кредитним договором № 3892373 складається з 9999,00 грн.\~тіло кредиту, 50398,27 грн. заборгованість за проценти грн., а також 12000,00 грн.\~нараховані позивачем відсотки за 60 календарних днів та за кредитним договором №7063639 від 13.09.2023 року складається з 11100,00 грн. - сума основного боргу, та 17834,38 грн. - сума процентів за користування кредитом, 13253,40 грн. - нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів. Заперечення щодо зазначеного розрахунку заборгованості за кредитним договором від відповідача до суду не надходили, контррозрахунок не надано. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу судом відзначається таке. Відповідно до положень ч. 1 3 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст.\~137\~ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до умов ч. 6 ст.\~137\~ЦПК України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання від відповідача про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката із зазначенням обґрунтування на спростування співмірності витрат відповідача на правничу допомогу до суду не надходило. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи,

Outcome: approved