Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

У квітні 2025 року на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення, в обґрунтування якої вона зазначила, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 24 квітня 2025 року позов [PERSON] до Другої бориспільської державної нотаріальної контори було задоволено повністю: визнано незаконною та скасовано постанову державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори №626/02-31 від 25 квітня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач на підставі укладеного з адвокатом Малаховою В.О. договору про надання правової (правничої) допомоги №6-ЦП від 1 березня 2024 року поніс витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17250 гривень 00 копійок. Крім того, [PERSON] витратила грошові кошти в розмірі 167 гривень 00 копійок на відправку кореспонденції поштою. Тому представник позивача Малахова В.О. просить суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Другої бориспільської\~державної нотаріальної\~конторипонесені [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 17417 гривень 00 копійок. У судовому засіданні представник позивача Малахова В.О. підтримує заяву та наполягає на її задоволенні. Завідувач Другої\~бориспільської державної\~нотаріальної контори\~Скрипка А.О.заперечує проти задоволення заяви та посилається на те, що деякі послуги, оплату за які [PERSON] просить стягнути з відповідача, позивач отримала ще до винесення оскаржуваної постанови. Крім того, представник позивача\~Малахова В.О. намагається включити до оплати своїх послуг її участь як представника у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, де Друга бориспільська державна нотаріальна контора бере участь лише як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Тому представник відповідача Скрипка А.О. просить суд відмовити у задоволенні заяви представника позивача Малахової В.О. про ухвалення додаткового рішення. Заслухавши представників сторін та дослідивши матеріали цивільної справи суд встановив такі обставини. 1 березня 2024 року між [PERSON] та адвокатом Малаховою В.О. був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги №6-ЦП (а.с.28-31 т.2), яким визначено, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких зазначені в додатку №1. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 24 квітня 2025 року (а.с.7-15 т.2) було задоволено позов [PERSON] до Другої бориспільської державної нотаріальної контори: визнано незаконною та скасовано постанову державного нотаріуса Другої бориспільської державної нотаріальної контори №626/02-31 від 25 квітня 2024 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії; а також задоволено позов [PERSON] до [PERSON] : визначено [PERSON] додатковий строк у три місяці, відлік якого починати від дати набрання рішенням суду законної сили, для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 грудня 2021 року у справі № 927/237/20). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. В іншій постанові від 31 березня 2020 року у справі №726/549/19 Верховний Суд наголосив на тому, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial