Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Даний позов вмотивує тим, що 14 січня 2013 року вона [PERSON] , яка народилась [INFO] у селі Верхній Вербіж Коломийського району, Івано-Франківської області, уклала шлюб з [PERSON] , який народився [INFO] у селі Великий Ключів, Коломийського району, Івано-Франківської області, та зазначає, що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис № 1. Зазначає, що від цього шлюбу у них з відповідачем є дитина: [PERSON] , який народився [INFO] про, що в Книзі реєстрації народжень у виконавчому комітеті Верхньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, 11 квітня 2016 року зроблено відповідний запис № 7. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, вони проживають окремо, та зазначає, що були конфлікти, та вказує, що вони втратили почуття поваги та любові між собою. Зазначає позивач, що переконана, в тому, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтресам та інтересам дитини. Позивач вказує, що їхня спільна дитина проживає з нею. Просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] , та [PERSON] , малолітню дитину [PERSON] , [INFO] просить залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Витрати просить поклати на відповідача. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак попередньо подала до суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, у встановленому законом порядку. Поперденьо подав до суду заяву в якій просив дану справу про розірвання шлюбу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає та підтримує в повному обсязі. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 січня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрували шлюб у Виконкомі Верхньовербізької сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1 (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження дитини [PERSON] , [INFO] , вбачається, що батьками дитини є сторони по справі (а.с.8). Згідно копії витягів з реєстру територіальної громади, вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу Українишлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, позивач має право на залишення прізвища« [PERSON] ». В Постанові від 15 січня 2020 року по справі № 200/952/18 Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. В ході розгляду даної справи, судом не було встановлено наявність спору щодо того з ким із сторін буде проживати спільна малолітня дитина, а тому суд вважає за можливе залишити малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , проживати разом з матір`ю, як про те просила позивач. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved