Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

28.02.2025 через систему «Електронний суд», представник\~ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість за Договором кредитної лінії № 873774415 від 29.12.2021 року у розмірі 50488,44 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не погашає заборгованість за вказаним договором, що є підставою для позивача звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 12.03.2025 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у вказаній позовній заяві просить суд проводити розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду він повідомлявся у передбачений законом спосіб та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2021 між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено Договір кредитної лінії № 873774415, за яким кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі від 2000,00 до 50000,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Строк дії договору становить 5 років, а нарахування процентів здійснюється за базовою процентною ставкою (2% в день) або дисконтною процентною ставкою (0,99% в день або 0,49% в день). Також позивачем надано паспорт споживчого кредиту з інформацією про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, орієнтовну реальну річну процентну ставку, загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту. Вказаний договір та паспорт було підписано сторонами у відповідності до положень Закону України «Про електронну комерцію», про що надано довідку про ідентифікацію. 28 листопада 2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» був укладений договір факторингу №28/1118-01, згідно з яким права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, перейшли до ТОВ «Таліон Плюс»; при цьому право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, у тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. 31 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно з якою договір факторингу №28/1118-01 був викладений у новій редакції. Згідно п.4.1. Договору наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. 31 грудня 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» була укладена додаткова угода №27 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якою строк дії зазначеного договору факторингу продовжено до 31.12.2022 включно. 31 грудня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №31 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якою строк дії зазначеного договору факторингу продовжено до 31.12.2023 включно. 31 грудня 2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» була укладена додаткова угода №32 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжено до 31.12.2024 року строк дії зазначеного договору факторингу, доповнено його пунктом 11.10 та розділ 3 Договору «Фінансування та порядок розрахунків» викладено у новій редакції. В подальшому, 02 травня 2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та позивачем був укладений договір факторингу №02/0524-01/01.02-11/24, згідно з яким права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги перейшли до позивача; при цьому право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Перевіряючи законність та обґрунтованість позовних вимог, суд зважає на правову позицією Верховного Суду, викладену в постанові від 01 листопада 2023 року у справі № 462/2056/20, відповідно до якої засадничі принципи цивільного судочинства «змагальність і диспозитивність» покладають на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Згідно з цивільним процесуальним законом тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків. Відповідно до ч. 2 ст. 11\~ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1 та 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 1054\~ЦК України,за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Закон України «Про електронну комерцію визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512\~ЦК України кредитор\~у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1\~ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За приписами\~ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно статей\~626\~,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України, передбачено,що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1ст. 612\~ЦК України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2\~ст. 615 ЦК України) Згідно із\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до\~ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно\~статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За розрахунком, наданим позивачем, який є предметом спору у справі, відповідач має борг у сумі 50488,44\~грн., що складається із 9998,51 грн. заборгованості по тілу кредиту та 40489,93 грн. заборгованості по відсоткам,\~що є аналогічною сумою заборгованості, визначеною попереднім кредитором. Таким чином, даючи юридичну оцінку доказам, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач отримав кредитні кошти, але свої зобов`язання по їх поверненню не виконав, а отже зобов`язаний повернути позивачу, який набув право вимоги за Договором кредитної лінії № 873774415 від 29.12.2021 року, борг в розмірі 50488,44 грн., у зв`язку з чим позов слід задовольнити. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved