Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що на підставі судового наказу Путивльського районного суду Сумської області від 15 жовтня 2024 року з нього на користь відповідача стягуються аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У зв`язку з тим, що на його утриманні перебуває ще дві дитини, а саме дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , на яких з нього також стягується по 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також на його утриманні перебувають його батьки - мати пенсіонерка та безробітний батько, просить зменшити розмір стягуваних аліментів до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про підтримання позову, розгляд справи просив проводити у його відсутність та відсутність позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.35). Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву не подавала, в силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином про час і місце судового засідання (а.с.25, 33,34зв.). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Як убачається з матеріалів справи, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , на утримання якої, на підставі судового наказу Путивльського районного суду Сумської області від 15 жовтня 2024 року, позивач сплачує на користь матері - [PERSON] , відповідача у справі, аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.12-13,17). Також, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , на утримання якої, на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, виданої державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 18 грудня 2017 року, позивач сплачує аліменти на користь її матері - [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-11,18,31). Крім того, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , на утримання якого, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження, виданої державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 21 квітня 2023 року, позивач сплачує аліменти на користь його матері [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.8-9, 6). Мати позивача - [PERSON] є пенсіонером за віком (а.с.15). Відповідно до довідки №64/310 від 31 січня 2025 року виданої командиром військової частини [NUMBER] , [PERSON] перебуває на військовій службі по мобілізації (а.с.14). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184\~СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 182\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснено в п.п.17, 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про зменшення розміру аліментів відповідно до положень ст.192\~СК України є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України\~\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, та на положення ч.5 ст.183 СК України, суд дійшов висновку про доцільність зменшення розміру аліментів, стягуваних з [PERSON] , до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи те, що позивач сплачує аліменти на підставі судового наказу Путивльського районного суду Сумської області від 15 жовтня 2024 року, цей судовий наказ необхідно відкликати за відсутності заборгованості в зв`язку з ухваленням нового рішення у справі. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved