Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків завданих знищенням речі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.09.2024 року у м.Дніпро на перехресті пр.Миру та вул.Юрія Липи, водій Салманов керуючи автомобілем «Honda» номерний знак [NUMBER] не виконав вимог правил дорожнього руху та допустив зіткнення із автомобілем «Skoda» д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] який рухався в попутному напрямку з правого боку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пункту 1.18 розділу 34 ПДР України за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2025 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Експертом авто товарознавцем [PERSON] за заявою [PERSON] складено Висновок експерта №10011 від 11 жовтня 2024 року, яким визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda» у розмірі 31 293 (тридцять одна тисяча двісті дев`яносто три гривні) 06 копійок. Внаслідок завданої ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження а чоловік позивача постраждав. Найбільші моральні страждання спричинив факт що її чоловік потрапив у ДТП що стало для [PERSON] величезним психологічним потрясінням. Вона Була змушена переживати глибоке хвилювання, страх за можливі ускладнення та непередбачувані наслідки для його здоров`я. Окрім цього тривалий період після ДТП позивач відчувала емоційну напругу, безсоння, втрату апетиту, підвищену тривожність що негативно позначилося на її загальному психологічному стані. Вона змушена була витрачати свій час, нерви та зусилля на вирішення наслідків ДТП що ще більше посилювало її моральні страждання. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути на її користь із відповідача суму відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 11 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. 12 травня 2025 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. Дослідивши докази, повно та всебічно вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22.09.2024 року у м.Дніпро на перехресті пр.Миру та вул.Юрія Липи, водій Салманов керуючи автомобілем «Honda» номерний знак [NUMBER] не виконав вимог правил дорожнього руху та допустив зіткнення із автомобілем «Skoda» д.н.з [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] який рухався в попутному напрямку з правого боку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги пункту 1.18 розділу 34 ПДР України за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16.01.2025 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Експертом авто товарознавцем [PERSON] за заявою [PERSON] складено Висновок експерта №10011 від 11 жовтня 2024 року, яким визначено вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda» у розмірі 31 293 (тридцять одна тисяча двісті дев`яносто три гривні) 06 копійок. Внаслідок завданої ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження а чоловік позивача постраждав. Найбільші моральні страждання спричинив факт що її чоловік потрапив у ДТП що стало для [PERSON] величезним психологічним потрясінням. Вона Була змушена переживати глибоке хвилювання, страх за можливі ускладнення та непередбачувані наслідки для його здоров`я. Окрім цього тривалий період після ДТП позивач відчувала емоційну напругу, безсоння, втрату апетиту, підвищену тривожність що негативно позначилося на її загальному психологічному стані. Вона змушена була витрачати свій час, нерви та зусилля на вирішення наслідків ДТП що ще більше посилювало її моральні страждання. На підставі вищевикладеного позивач просить суд стягнути на її користь із відповідача суму відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП. Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України «Про страхування» (85/96-ВР) та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За частиною 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно з статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Частиною першою статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Приписами ЦК України у взаємозв`язку із ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що сторони вільні в погоджені умов договору. Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначається ліміт відповідальності страхувальника, а також розмір франшизи, на суму якої зменшується страхове відшкодування. Згідно з висновку якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у №755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої їм унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу у межах страхових сум (ліміту) визначеного договором. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи з того, що матеріали справи містять висновок експерта № 10011 від 11 жовтня 2024 року експерт автотоварознавця [PERSON] ,, відтак заявлені вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню в частині відшкодування матеріальної шкоди. Щодо відшкодування витрат пов`язаних з розглядом справи суд роз`яснює позивачу що ним не було надано доказів про сплату послуг адвоката, тому у зв`язку з цим суд не має можливості задовольнити данну вимогу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за можливе стягнути з відповідача судові витрати по справі у розмірі 1 211 (одна тисячв двісті одинадцять гривень) 20 копійок.

Outcome: partial