Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

19.09.2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява [PERSON] в особі представника адвоката Бабій Л.В. до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом, згідно прохальної частини якої просить суд: визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на суму недоотриманої пенсії, яка за життя належала [PERSON] , 1947 року народження, який помер [INFO] за період з 01.08.2014 року по [INFO] включно та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь [PERSON] , [INFO] , грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01.08.2014 року по 21.01.2020 рік включно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що предметом даного позову є кошти недоотриманих пенсійних виплат, які за життя належали померлому [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та які увійшли до спадкового майна. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/1905/2020 від 25.03.2020 року було частково задоволено адміністративний позов [PERSON] до Головного управління ПФУ в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити [PERSON] заборгованість з пенсії за період з 01.08.2014 року по 21.01.2020 рік. Рішення набрало законної сили 07.08.2020 року. Згідно довідки пенсійного органу Єлісєєву призначено пенсію за період з 01.08.2014 року по 21.01.2020 рік у сумі 92\~278,98 грн. [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з недоотриманої пенсії в загальній сумі 92\~278,98 грн., оскільки вказана сума так і не була виплачена відповідачем. У встановлений законом строк, позивач звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Тараса Андрійовича з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Приватним нотаріусом з метою отримання відомостей щодо складу спадщини було надіслано запит до відповідача. Останнім листом від 19.08.2022 року надано інформацію щодо відсутності недоотриманої пенсії. У зв`язку з чим, приватним нотаріусом Гончаренко Т.А. не було видано позивачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті її батька. З огляду на незаконні та необґрунтовані дії відповідача, які полягали у невиплаті пенсійних виплат померлому [PERSON] та, як наслідок, у кінцевому рахунку спричинили порушення прав позивача, позивач вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені в повному обсязі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.09.2024 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 08.10.2024 року від представника позивача [PERSON] адвоката Бабій Л.В. через підсистему «Електронний суд» надійшла заява на виконання ухвали суду про залишення позову без руху. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 19.11.2024 року від представника позивача [PERSON] адвоката Бабій Л.В. до суду надійшло клопотання про долучення доказів. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.01.2025 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено. 11.02.2025 року на адресу суду надійшли витребувані матеріали. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Від представника позивача [PERSON] адвоката Бабій Л.В. до суду надано заяву з проханням розгляд справи провести за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву, який би відповідав вимогам статті 178 ЦПК України, чи будь-яких письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів, заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову, до суду не надав. Суд, дослідивши подані сторонами докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і для вирішення спору по суті, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Разом із цим, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 12, 81 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року у справі №520/1905/2020, позовні вимоги [PERSON] задоволені частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити [PERSON] заборгованість з пенсії за період з 01.08.2014 року по 21.01.2020 рік. Рішення суду в частині виплати [PERSON] пенсії у межах суми стягнення за один місяць звернути до негайного виконання. Зазначене рішення набрало законної сили 07.08.2020 року. [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.07.2022 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що складено актовий запис №532. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] , [INFO] , є донькою померлого [PERSON] . Згідно повідомлення начальника відділу опрацювання пенсійної документації №2, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , перебував на обліку та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Помер [INFO] , актовий запис №532. Недоотриманої пенсії немає. Згідно листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Олексія Гончаренка від 11.11.2024 року, вбачається, що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренком Т.А. заведено спадкову справу №20/2022 після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Станом на 11.11.2024 року неможливо видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на суму недоотриманої спадкодавцем пенсії, тому що відсутній склад спадкового майна. Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №2000-0502-8/52773 від 19.08.2022 року та листа №2000-0502-8/41130 від 07.03.2024 року недоотриманої [PERSON] пенсії немає. На виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.01.2025 року, Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області надано відповідь №2000-0802-7/20569, з якої вбачається, що [PERSON] перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», помер [INFO] . Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.03.2020 року у справі №520/1905/2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити [PERSON] заборгованість з пенсії за період з 01.08.2014 року по 21.01.2020 рік. Допущено негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць. На виконання рішення суду в частині негайного виконання [PERSON] в травні 2020 року виплачена пенсія за серпень 2014 року в розмірі 1\~042,19 грн. Розмір нарахованої пенсії за період з 01.09.2014 року по 21.01.2020 року становить (детальний розрахунок) 90\~645,45 грн. На виконання рішення суду [PERSON] за період з 01.09.2014 року по 21.01.2020 нараховані пенсійні кошти за минулий період в розмірі 90\~645,45 грн. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст частини 3 статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину. Тобто, суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 06.07.2020 року по справі №750/8819/19. Враховуючи викладене, суми пенсії, неодержані померлим за життя, передаються членам його сім`ї у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 по справі №638/19167/19 зазначив, що тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати. За викладених обставин, суд першої інстанції встановивши, що позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, зробив правильний висновок про задоволення позовних вимог у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд помилково вважав, що до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та помилково скасував законне і обґрунтоване рішення суду першої інстанції. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати. [PERSON] за життя не одержав нараховану на виконання рішення суду різницю в пенсії за період з 01.09.2014 року по 21.01.2020 рік, яка згідно розрахунку становить 90\~645,45 грн. Позивач, як донька померлого звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з метою отримання цих коштів, однак вони позивачу виплачені не були. Таким чином, загальна сума недоотриманої пенсії померлим [PERSON] становить 90\~645,45 грн. Сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій пенсійного фонду, який не виконував у добровільному порядку судове рішення, що набрало законної сили, і яким пенсійний орган було зобов`язано провести нарахування та виплату підвищення до пенсії (постанови Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 673/393/19, від 27 серпня 2020 року у справі № 804/536/18). Позивач є спадкоємцем за законом, яка у встановлений законом строк звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка, а відтак позивач успадкувала належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до статті 1227 ЦК України у тому розмірі, в якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача. Подібні висновки щодо розгляду спорів, які стосуються виплати недоодержаних сум пенсії, в порядку цивільного судочинства за позовом спадкоємця до органу пенсійного фонду, неодноразово висловлені Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 284/252/17 (позов про стягнення з органу пенсійного фонду у порядку спадкування неодержані за життя спадкодавиці (матері позивача) підвищення до пенсії й додаткової пенсії, щорічної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28 квітня 2022 року у справі № 428/3913/20 (позов про стягнення недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера в порядку спадкування), від 30 листопада 2022 року справа № 638/19167/19 (спір щодо стягнення спадщини у вигляді недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера). Відтак, враховуючи вищезазначене, лише у змагальному судовому процесі, суд відповідної юрисдикції має можливість, зокрема, встановити, необхідні для вирішення спору щодо виплати недоотриманої за життя суми пенсії, фактичні обставини, зокрема: поточну суму заборгованості органу пенсійного фонду, яка виникла, зокрема, у зв`язку з невиконанням рішення суду за життя пенсіонера, шляхом витребування у органу пенсійного фонду відповідної довідки із зазначенням конкретної суми, яка залишилася невиплаченою; статус позивача у справі щодо стягнення недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (член сім`ї/особа, що перебувала на утриманні померлого пенсіонера/спадкоємець);наявність інших осіб з аналогічним статусом, які також претендують/мають право на отримання недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера; дату звернення позивача із заявою до пенсійного фонду про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера; подання позивачем всіх необхідних документів; процедури, за якої у особи виникло відповідне право (суд має встановити, в якому порядку особа звернулася за недоотриманою пенсією у зв`язку зі смертю пенсіонера - як член сім`ї, який проживав разом із пенсіонером на день його смерті/особа, яка перебувала на його утриманні або як спадкоємець). Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, то сума недоотриманої [PERSON] пенсії, що належала йому за життя і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини. А відтак позивач, прийнявши спадщину від померлого, має право на отримання всієї суми недоотриманої пенсії. Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, оскільки позивач, у встановленому законом порядку, набула права власності на недоотриману суму пенсії, шляхом її спадкування після смерті матері. Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду по справі № 428/6685/19 від 23.09.2020 року. Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача грошові кошти у вигляді недоотриманої пенсії за період з 01.08.2014 року по 21.01.2020 року включно, проте згідно розрахунку, надано позивачем, розмір нарахованої, але не виплаченої пенсії за період 01.09.2014 року по 21.01.2020 року становить 90\~645,45 грн., оскільки в травні 2020 року [PERSON] виплачено пенсію за серпень 2014 року у розмірі 1\~042,19 грн. Враховуючи, що позивач має право як спадкоємець на отримання нарахованих, але не виплачених в повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши в сукупності надані докази, а також беручи до уваги те, що згідно статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно з частиною 1\~статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial