Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна об`єктом сумісної власності на майно та його поділ, відповідно до якої просить суд: визнати факт проживання однією сім?ю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у період з 2005 року по січень 2021 року; визнати автомобіль KIA SOUL, 2012 року випуску, д.н. [NUMBER] , об?єктом права спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] ; в порядку поділу майна, що є об?єктом права спільної сумісної власності подружжя, [PERSON] і [PERSON] , виділити у власність [PERSON] та визнати за ним право власності на автомобіль KIA SOUL, 2012 року випуску, д.н. [NUMBER] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , грошову компенсацію вартості частки автомобілю KIA SOUL, 2012 року випуску, д.н. [NUMBER] випуску, у розмірі - 140 000 гривень; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що в 2004 році позивач познайомилась з [PERSON] та почали проживати разом без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] . Починаючи з 2005 року по 2021 рік [PERSON] з [PERSON] та донькою [PERSON] проживали в будинку за адресою: [ADDRESS] . Під час шлюбу сторони за спільні кошти придбали автомобіль KIA SOUL, 2012 року випуску, д.н. [NUMBER] , який зареєстровано за [PERSON] в РЕВ-2 ДАІ ГУМВСУ в Одеській області 12.07.2012 року. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, справу розглянути без участі сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заву, відповідно до якого просив суд позов залишити без задоволення у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Транспортний засіб марки KIA SOUL, 2012 року випуску, д.н. [NUMBER] , придбано та зареєстровано за [PERSON] в РЕВ-2 ДАІ ГУМВСУ в Одеській області 12.07.2012 року, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 16.02.2021 року. За фактом вчинення домашнього насильства [PERSON] відносно [PERSON] , на підставі заяви до ЄРДР внесено відомості від 11.02.2021 року N?12021167250000023 про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України. Відповідно до ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» defacto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Транспортний засіб марки KIA Soul, 2012 року випуску, р. н. [NUMBER] , VIN-код: [NUMBER] був зареєстрований за відповідачем 12.07.2012 року, тобто можливо дійти до висновку що вказаний транспортний засіб придбаний відповідачем за спільні з позивачем кошти під час перебування у шлюбі. Відповідно до частини першої статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Частиною другою статті 74 СК України передбачено, що на майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Отже, до майна, що було набуте під час проживання осіб однією сім`єю, застосовуються положення сімейного законодавства, які регулюють правові відносини з приводу права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як передбачено ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у справі власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Як передбачено ч.1, 3 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено статтею 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна об`єктом сумісної власності на майно та його поділ. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved