Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до відповідача [PERSON] , в якій позивач просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованість за договором про надання кредиту в розмірі 162552,83 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що 25.11.2011 між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № R52120146753В, відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 93000,00 грн із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 18,00% річних, зі строком повернення до 25.11.2018 року. 22 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» був укладений договір відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. 29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» був укладений договір факторингу № 29/01/19-1, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Отже, на даний час усі права кредитора за кредитним договором № R52120146753В від 25.11.2011 належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс». У зв`язку з невиконаням відповідачем своїх зобов`язань, передбачених вищевказаним кредитним договором, [PERSON] має непогашену заборгованість в розмірі 93175,46 грн, яка складається з: загальної суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 71754,51 грн; заборгованості за відсотками в розмірі 21421,25 грн, суми комісії 0 грн. Також позивачем, відповідно до ст.\~625\~ЦК України нараховано 3% річних у розмірі 14378,00 грн та індекс інфляції у розмірі 54999,07 грн за період з 22.06.2015 року по 23.02.2022 року. Загальна сума заборгованості складає 162552,83 грн. (а.с. 2-3). Представник позивача в судові засідання 18.04.2025 та 05.05.2025 не з`явився, подав клопотання, в якому просив розглядати дану справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 37). Від відповідача [PERSON] , повідомленого про розгляд справи належним чином, відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило. Суд завчасно (18.04.2025 року) повідомляв відповідача, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. 39). Отже, відповідно до ч.\~11 ст. 128 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2025 року витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб, щодо адреси проживання та номеру телефону\~\~ [PERSON] , \~ [INFO] \~(а.с. 30-31). Ухвалою судді від 25 березня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду по суті (а.с. 35). 01 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача (а.с. 37). Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. 25 листопада 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № R52120146753В відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 93000,00 грн, а позичальник зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором. Позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі до 25.11.2018 або достроково. Проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою 15,99% річних з урахуванням можливості автоматичного її збільшення або зменшення (а.с. 4-10). Факт надання банком [PERSON] кредитних коштів у розмірі 93000,00 грн. підтверджується копією меморіального ордеру від 25 листопада 2011 року (а.с. 9). Відповідно до розрахунка заборгованості за кредитним договором № R52120146753В, заборгованість [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» станом на 22.06.2015 складає 93175,76 грн, з яких: 71754,51 грн заборгованість за кредитом, 21421,25 грн заборгованість по відсоткам\~(а.с. 10). 22 червня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору свої Права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює Ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Пунктом 3.1.3. договору передбачено, що право вимоги переходить до Нового кредитора з моменту зарахування коштів у розмірі договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає новим кредитором і відношенню до Боржників стосовно їх Заборгованостей по Кредитним договорам та їх зобов`язань по Договорам Забезпечення, що не засвідчені нотаріально, а також по відношенню до Поручителів, Майнових поручителів стосовно їх зобов`язань по Договорам забезпечення. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існувала момент переходу цих прав. Пунктом 4.1. договору визначено, ціна договору складає 2231409,27 грн. (а.с. 11-13). Пунктом 5.2. вищезазначеного договору передбачено, що первісний кредитор зобов`язується передати Новому кредитору Документацію протягом 60 календарних днів з дня зарахування на рахунок Первісного кредитора грошових коштів в сумі, що вказана в п. 4.1 цього Договору, але не пізніше останнього дня кварталу в якому відбувалось укладання цього Договору. Передача документації оформлюється актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками Сторін та скріплюється печатками Сторін. Так, в матеріалах справи міститься акт приймання-передачі документації до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22 червня 2015 року, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв наступну документацію, зокрема за кредитним договором № R52120146753В від 25.11.2011, боржник [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 1 до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 220615нв від 22 червня 2015 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №R5212014675В у загальному розмірі 93175,76 грн. (а.с. 15). 29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», був укладений договір факторингу № 29/01/19-1, відповідно до умов якого Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові Права Вимоги до Боржників в розмірі Портфеля Заборгованості. Пунктом 6.2.3. передбачено, що Права Вимоги переходять до Фактора з моменту підписання сторонами цього Договору, та за умови виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 7.1 цього Договору, після чого Фактор стає Новим Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання Фактором та Клієнтом умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення Права Вимоги. Додаткового оформлення відступлення Права Вимоги у цих випадках не вимагається. Сторони домовились, що Ліміт Фінансування складає 100000,00 грн. Фактор здійснює Фінансування Клієнта шляхом сплати 100% Ліміту Фінансування, що вказаний в п. 7.1 цього Договору, на банківський рахунок Клієнта, не пізніше десяти банківських днів, з дати підписання Сторонами цього Договору (п.п. 7.1., 7.2.), на підтвердження чого суду надано платіжне доручення № 43 від 29 січня 2019 року (а.с. 17-19, 22). Відповідно до витягу з акту приймання-передачі документації боржників до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» прийняло документацію щодо боржника [PERSON] за кредитним договором № R521201467553В (а.с. 21). Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 93175,76 грн за кредитним договором № № R52120146753В (а.с. 20). Позивачем, у відповідності до ст.\~625\~ЦК України здійснено розрахунок 3% річних: 3% річних = [Сума боргу] ? [Процентна ставка (%)] / 100% ? [Кількість днів] / [Кількість днів у році] = 71754,51?3% / 100%?2438 днів / 365 днів = 14378,00 грн. Індекс інфляції розраховується щляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Індекси інфляції, що перемножуються 100,5 х 100,9 х 101,0 х 100,7 х 99,5 х 99,4 х 99,7 х 100,7 х 100,7 х 100,1 х 99,8 х 100,2 х 99,7 х 100,8 х 100,8 х 100,3 х 100,2 х 99,4 х 99,8 х 100,5 х 101,0 х 101,3 х 100,9 х 101,3 х 101,0 х 101,7 х 100,7 х 101,3 х 100,2 х 100,1 х 99,8 х 101,2 х 100,9 х 100,8 х 100,6 х 101,3 х 101,6 = 122,48%; сума заборгованості 71754,51 грн; збитки від інфляції 54999,07 грн, сума боргу з урахуванням інфляції 126753,58 грн; (а.с. 2-3). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. В силу ч. 1 ст.\~14\~ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Так, судом достовірно встановлено, що [PERSON] зобов`язання з приводу повернення кредитних коштів за кредитним договором № R52120146753B не виконано ні первісному кредитору Акціонерному товариству «ВТБ Банк», а ні наступним Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансовій компанії «Довіра та Гарантія», згодом Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансовій компанії «Прайм Альянс», у зв`язку з чим у відповідача наявна заборгованість у розмірі 93175,76 грн. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Статтею 514\~ЦК України передбачено, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Прайм Альянс» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору № R52120146753B від 25 листопада 2011 року, що був укладений між первісним кредитором Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» та [PERSON] . Тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 93175,76 грн, з яких: 71754,51 грн - сума основного боргу за тілом кредиту; 21421,25 грн - сума боргу за відсотками; 0 грн - сума боргу за комісією. Щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань та 3 процентів річних від простроченої суми боргу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом вказаної норми нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Верховного Суду України від 6 червня 2012 року у справі №6-49цс12, постанова Верховного Суду України від 24 жовтня 2011 року у справі №6-38цс11). Проценти, передбачені ст. 625 ЦК України, за своєю природою відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування чужими грошовими коштами. Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України підставою застосування передбаченою цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вже було встановлено судом, станом на момент переходу права вимоги від АТ «ФК «Довіра та Гарантія» до ТОВ «ФК «Прайм Альянс» (укладення договору факторингу № 29/01/19-1від 29 січня 2019 року) [PERSON] заборгованість за кредитним договором не сплатив, тому позивач на законних підставах висунув вимогу про стягнення з відповідача інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних, передбачених ст. 625 ЦК України. З наданого позивачем розрахунку, проведеного за період прострочення з 22.06.2015 по 23.02.2022, який не спростований Відповідачем, вбачається, що сума інфляційних нарахувань на суму боргу за кредитним договором № R5212014675В від 25 листопада 2011року становить 54999,07 гривень, три проценти річних за прострочення сплати боргу становить 14378,00 гривень, тому суд дійшов висновку, що стягнення зазначених сум з відповідача підлягає задоволенню. Таким чином загальна суму, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] складає 162552,83 грн, з яких 93175,76 грн ( сума простроченого основного боргу 71754,51 грн та 21421,25 грн сума прострочених процентів), 69377,07 грн. індекс інфляції та 3% річних, відповідно до ст. 625 ЦПК, що утворились у період з 22.06.2015 по 23.02.2022. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн, сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved