Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з\~\~позовом до Катлабузької селищної ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності. З позовної заяви, вбачається, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , залишила заповіт на ім`я позивача. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] залишилося спадкове майно, яке складалося із: земельної ділянки площею 0,6000 гектарів, кадастровий номер 5122383900:01:003:0114, земельної ділянки площею 3,8551 гектарів, кадастровий номер 5122383900:01:001:1363, земельної ділянки площею 1,9956 гектарів, кадастровий номер 5122383900:01:003:0129, які розташовані на території Старотроянівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та які передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; частини житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , частина належна померлій, а частина [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина, [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , заведена Єфимовою Т.І., приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, 06.09.2024 року за №112/2024 рік, що підтверджує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78253676 від 06.09.2024 року. Спадщину, яка залишилася після померлої [INFO] [PERSON] ,\~ [INFO] ,позивач прийняла в порядку ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, тобто позивач, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину фактично, тому що постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Спадкоємців, передбачених ст.1241 Цивільного кодексу України, пережившого чоловіка, немає. 26.09.2024 року на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від імені позивача [PERSON] , [INFO] , було видано: свідоцтва про право на спадщину за законом на: земельну ділянку площею 0,6000 гектарів, кадастровий номер 5122383900:01:003:0114, земельну ділянку площею 3,8551 гектарів, кадастровий номер 5122383900:01:001:1363, земельну ділянку площею 1,9956 гектарів, кадастровий номер 5122383900:01:003:0129, які розташовані на території Старотроянівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та які передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач, [PERSON] , [INFO] , відповідно до ст.1223 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Спадкоємцем усього спадкового майна, яке залишилося після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , є позивач, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до виписки з погосподарської книги №69/15-14 від 17.02.2025 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належав до складу колгоспних дворів, згідно записів погосподарської книги №2, особовий рахунок № [NUMBER] . Станом на 13.06.1991 року до складу колгоспного двору входили: [PERSON] , 1940 року народження, який помер [INFO] , голова колгоспного двору, члени колгоспного двору: [PERSON] ,\~ [INFO] ,дружина, та [PERSON] , [INFO] , дочка. 1/3 частка у майні колгоспного двору, а саме зазначеного житлового будинку належна позивачу, [PERSON] , [INFO] , на праві власності. 1/3 частка у майні колгоспного двору, а саме зазначеного житлового будинку належна голові двору [PERSON] , 1940 року народження, який помер [INFO] ,\~перейшла у\~порядку спадкування\~спадкоємцю за\~законом,\~тобто дружині,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,яка померла [INFO] . Померлій [INFO] [PERSON] , [INFO] , також належна своя 1/3 частку у майні колгоспного двору, таким чином була власником 2/3 часток, на яку має право спадкоємець за заповітом, позивач, [PERSON] , [INFO] . Також КП КМР «БТІ» надала довідку за №78 від 31.01.2025 року відносно того, що право власності на житловий будинок не зареєстровано. Під час звернення до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Єфимової Т.І. позивачу було надано роз`яснення за №82/02-14 від 14.02.2025 року щодо того, що з доданих документів відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджують право власності на житловий будинок, що не можливо видати свідоцтва про право власності на спадщину, тому радили звернуться до суду. В зв`язку з зазначеним, позивач просила суд: - визнати за позивачем, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право власності на житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS] , та складається з: житловий будинок літ.А1, загальна площа 106,0 кв.м., житлова площа 62,3 кв.м., господарські будівлі: літня кухня літ.Б, гараж літ.В, сараї літ.Г, Д, З1, И, вбиральняі літ.Е, К, навіс літ.Ж, надвірні споруди 1-4, у тому числі на 1/3 частку за правом власності, та на 2/3 частки як за колишнім членом колгоспного двору в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачем було надано заяву, відповідно до якої вона підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без їх участі. Представник відповідача Катлабузької селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, суд ухвалює рішення за відсутності учасників справи за наявності законних підстав наявних в матеріалах справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 28.09.2002 р., актовий запис №\~33, [PERSON] , помер [INFO] . Згідно заяви спрямованої до Кілійської державної нотаріальної контори, [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , залишила заповіт на ім`я [PERSON] , посвідчений виконавчим комітетом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області 31.05.2016 року за реєстровим №217. Як вказано в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 17.01.2023 р., актовий запис №\~30, [PERSON] , померла [INFO] . Спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , заведена Єфимовою Т.І., приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, 06.09.2024 року за №112/2024 рік, що підтверджує витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №78253676 від 06.09.2024 року. 26.09.2024 року на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину від імені позивача [PERSON] , [INFO] , було видано: свідоцтва про право на спадщину за законом на: земельну ділянку площею 0,6000 гектарів, кадастровий номер 5122383900:01:003:0114, земельну ділянку площею 3,8551 гектарів, кадастровий номер 5122383900:01:001:1363, земельну ділянку площею 1,9956 гектарів, кадастровий номер 5122383900:01:003:0129, які розташовані на території Старотроянівської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, та які передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до виписки з погосподарської книги №69/15-14 від 17.02.2025 року, яка видана старостою Старотроянівського старостинського округу Катлабузької селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , належав до складу колгоспних дворів, згідно записів погосподарської книги №2, особовий рахунок № [NUMBER] . Станом на 13.06.1991 року до складу колгоспного двору входили: [PERSON] , 1940 року народження, який помер [INFO] , [PERSON] ,\~ [INFO] ,дружина, та [PERSON] , [INFO] , дочка. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , відповідно до технічного паспорту, виготовленим комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» згідно до характеристики будинку, господарських будівель та споруд складається з: житловий будинок літ.А1, загальна площа 106,0 кв.м., житлова площа 62,3 кв.м., господарські будівлі: літня кухня літ.Б, гараж літ.В, сарай літ.Г, сарай літ. Д, вбиральня літ. Е, навіс літ.Ж, сарай літ.З1, сарай літ.И, вбиральня літ. К, надвірні споруди №1-4. Згідно довідки №78 від 31.01.2025 року наданої КП КМР «БТІ», право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано. При розгляді і вирішенні справи судом застосовано наступні норми права: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно\~ статті\~ 41 Конституції України\~ кожен\~ має\~ право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,\~ визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1-2 \~ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення \~нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається \~виходячи з рівності часток всіх членів двору \~включаючи неповнолітніх та непрацездатних. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність\~ в СРСР» 1990 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України,\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При\~виборі і\~застосуванні норми\~права до\~спірних правовідносин\~суд враховує\~висновки щодо\~застосування відповідних\~норм права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту\~ в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню.

Outcome: approved