Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором позики, інфляційних втрат, 3% річних. В обґрунтування\~позову,\~позивач вказує,\~що між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~27.04.2018\~укладено договір\~позики серія\~ННС№271322\~від 27.04.2018\~ на\~суму 23346,00\~(двадцять\~три тисячі\~триста сорок\~шість,\~00)\~доларів США,\~що згідно\~з курсом\~Національного банку\~України на\~31\~грудня 2020\~року складало\~607000,00\~грн. Даний договір позики було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Алексик Т.В. 27.04.2018, який зареєстровано в реєстрі за №675. Відповідно до пункту 4.2. договору позики зазначено, що: «Про виконання зобов`язання Позикодавець повинен видати письмову розписку Позичальнику про підтвердження цього факту, що відповідає вимогам ст.. 545 Цивільного кодексу України». Так, за змістом розписки від 25.04.2023 року складеною позивачем [PERSON] мовою оригіналу вказане наступне: «Я, [PERSON] , проживающий по адресу: [ADDRESS] налоговый номер 2574014473, паспорт [NUMBER] получил денежные средства от [PERSON] , зарегистрированного по адресу: [ADDRESS] налоговый номер [NUMBER] , паспорт № [NUMBER] выдан 14.10.2019 г., в сумме 2733(две тысячи семьсот тридцать три) долларов США в качестве частичного возврата долга по договору займа от 27 апреля 2018 г. зарегистрированному в реестре за №675. Указанную сумму получил на руки 25 апреля 2023 г. в полном объеме. Расписка мной написана собственноручно» Дата складання розписки 25.04.2023 року, містить підпис відповідача [PERSON] , оригінал розписки знаходиться у [PERSON] . Згідно пункту 8.3 даного Договору, зазначено, що договір посвідчено за згодою дружини позикодавця [PERSON] , заява засвідчена приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Алексик Т.В. 27.04.2018 року №669 та за згодою дружини Позичальника, та за згодою дружини Позичальника [PERSON] , заява засвідчена приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Харківської області Алексик Т.В. 27.04.2018 року по реєстру №672 Згідно пункту 8.3. Договору Сторони свідчать, що укладення договору відповідає їх інтересам, волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін, договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені у ньому. Таким чином на виконання зазначених умов договору позивачем [PERSON] (який по договору позики виступав Позикодавцем) написано розписку про часткове повернення коштів у сумі 2733,00 доларів США, в якості часткового повернення боргу по договору позики від 27.04.2018 року. відповідач [PERSON] власноруч підписав зазначену розписку. В зв`язку з тим , що відбулось часткове повернення боргу, оригінал розписки, у відповідність до умов Договору позики, був переданий позивачу [PERSON] , і залишився на його зберіганні. Зазначена розписка підписана сторонами без будь-яких заперечень, застережень та зауважень, що свідчить про вільне волевиявлення сторін при її складанні. Позивач звертає увагу, що підписана сторонами розписка, яка складена відповідно до умов договору позики є належним і допустимим доказом, яке свідчить про часткове погашення боргових зобов`язань за договором позики від 27.04.2018 року., а також тотожним є факт визнання загальної суми боргу у розмірі - 23346,00 доларів США, так як в змісті розписки йде посилання на договір позики. Дана обставина і докази вказують на те, що відповідач [PERSON] підтвердив виникле зобов`язання, при підписанні розписки його волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідало його внутрішній волі, відповідало реальній домовленості сторін. При цьому будь-яких доказів на спростування даного факту відповідачем не подано. Просить суд звернути увагу, що зазначена розписка від 25.04.2023 підписана сторонами без будь-яких заперечень, застережень та зауважень, що свідчить про вільне волевиявлення сторін при їх складанні. Зі змісту договору позики від 27.04.2018 року також вбачається, що договір позики підписаний сторонами без будь-яких застережень та зауважень, свідчить про вільне волевиявлення сторін при його укладанні. Відповідачем не надано жодного доказу того, що він звертався до позивача з приводу роз`яснення йому положень і умов договору, які були йому незрозумілі або за додатковою інформацією щодо умов позики. Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачем [PERSON] або [PERSON] в момент підписання договору позики було недодержано вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, докази які підтверджують зворотне відсутні, відповідач суду не надав. Як і не надано доказів вчинення [PERSON] відносно [PERSON] будь-яких протиправних дій, спрямованих на примушування до укладення договору позики 27.04.2018 року. В силу вимог закону письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Позивач, зазначає, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику (реальне настання наслідків). В той же час, відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань у визначені строки не виконав, грошові кошти взяті в позику у повному розмірі не повернув, а повернув лише незначну її частину, тобто частково виконав боргове зобов`язання, таким чином на день звернення з цією позовною заявою до суду, зобов`язання не було виконане у повному обсязі. На всі нагадування та пропозиції позивача повернути залишок після часткового повернення боргу - грошових коштів взятих в позику, Відповідач лише обіцяв виконати свій обов`язок, натомість не вчинив жодної дії направленої на повне погашення і реальне виконання зобов`язання. Позивач зазначив, що за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість саме не повернута сума грошових коштів за договором позики - розміром 507081,52 (п`ятсот сім тисяч вісімдесят одна гривня 52 копійок) грн.. Також, позивач [PERSON] просить стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Позивачем надано розрахунок 3% річних нарахованих на прострочену суму та інфляційних втрат. 18 грудня 2024 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача, була постановлена ухвала про відкриття провадження у справі та розгляд за правилами загального позовного провадження, призначене відкрите судове засідання. Направлено відповідачеві копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачеві подати до суду відзив на позов в установлений строк. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив. Запропоновано відповідачу подати до суду в установлений законодавством строк заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. Згідно з ч. 1\~ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення на його адресу, підтверджену довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру, рекомендованого листа, з відміткою «вручено адресату». Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК,\~стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.\~280,\~281,\~282 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК. Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактично сторони уклали договір позики серії ННС №271322 від 27.04.2018 р. за яким Позивач передав Відповідачу грошові кошти на суму 607000 (шістсот сім тисяч) гривень, що відповідає еквіваленту 23346 (двадцять три тисячі триста сорок шість)доларів США, строком повернення до 27.04.2023 р.. Сторони

Outcome: approved