Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

17.12.2024р. Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Пінг-Понг (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1598601 від 18.02.2020р. у розмірі 39 600 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.02.2020р. за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ Мілоан відповідачкою [PERSON] було подано Заяву на отримання кредиту № 1598601. У відповідності до умов кредитного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитного договору. ТОВ Мілоан було направлено відповідачці електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідачка підтвердила прийняття умов Договору про споживчий кредит № 1598601 від 18.02.2020р. Кредитний договір знаходиться у власному кабінеті відповідачки на офіційному веб-сайті товариства. Відповідно до умов кредитного договору, відповідачка до укладення Договору отримала проєкт цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами та Правилами, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною договору. 02/18/2020р. ТОВ Мілоан на підставі платіжного доручення відповідачці були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12 000 грн. 01.04.2020р. згідно умов Договору факторингу №01/04 ТОВ Мілоан відступило право вимоги за кредитним договором № 1598601 від 18.02.2020р. на користь ТОВ Фінансова компанія Довіра і гарантія, а останнє відповідно набуло права вимоги до відповідачки. 13.12.2021р. між ТОВ Фінансова компанія Довіра і гарантія та позивачем укладено Договір факторингу №1/4, у відповідності до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 1598601 від 18.02.2020р. Відповідно до Додатку № 1 до договору факторингу сума боргу перед ТОВ ФК ПІНГ-ПОНГ становить 39 600 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 12 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками становить 26 400 грн. 00 коп.; заборгованість за комісією становить 1 200 грн. 00 коп.; Відповідачці було направлено повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ Мілоан до ТОВ Фінансова компанія Довіра та гарантія, однак відповідачка не виконала свого обов`язку щодо повернення кредиту та припинила повертати наданий їй кредит, в зв`язку з чим позивач просив стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором у заявленому розмірі. Також просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн. 00 коп. 13.01.2025р. представницею позивача Волянською К.Я. надано на адресу суду заяву про виконання ухвали суду, в якій остання вказує, що відповідно до п.п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 кредитного договору сума (загальний розмір) кредиту становить 12 000 грн.; кредит надається загальним строком на 28 днів з 18.02.2020р. на строк кредитування; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 17.03.2020р.; комісія за надання кредиту: 1200.00 грн., яка нараховується за ставкою 12% від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом 8 400грн., які нараховуються за ставкою 2.50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Кредит було видано на платіжну картку позичальника. А тому представниця позивача посилається на те, що позивачем доведено факт укладання відповідачкою договору про споживчий кредит в електронній формі, обґрунтовано розмір заборгованості за вказаним договором, тому позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Також 17.01.2025р., за клопотанням представниці позивача Волянської К.Я., ухвалою суду від Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк було витребувано докази: 1) інформацію щодо наявності у [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) карткового рахунку відкритого у банку станом на 18.02.2020р.; 2) інформацію щодо належності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; 3) виписку з банківського рахунку [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 18.02.2020р. по 21.02.2020р. Представники позивача Лановий Є.М. та Волянська К.Я. в судові засідання 27.03.2025р. та 13.05.2025р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у позовній заяві та у заяві від 30.12.2024р., клопотанні від 13.01.2025р. представники позивача просили розглядати позовну заяву за їх відсутності, дали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судові засідання 27.03.2025р. та 13.05.2025р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час та місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 13.05.2025р. судом в порядку, визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне. 18.02.2020р. в особистому кабінеті на сайті ТОВ Мілоан https://miloan.ua/ Сторожук Т.О. подала заявку на отримання кредиту № 1598601, в якій виявила бажання на отримання кредиту у сумі 12 000 грн. 00 коп. на строк 28 днів, з кінцевою датою повернення кредиту - 17.03.2020р., під 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування. У ній же зазначено про надані позичальницею згоди на фінансовий моніторинг, правила кредитування, бюро кредитних історій. А також міститься перелік дій щодо процесу оформлення та розгляду заяви, а саме за 18.02.2020р. у погодинному розрізі: о 10:14:50 - заповнення заяви; о 10:15:16 автоматична перевірка; о 10:15:25 - перевірка у БКІ; о 10:15:44 - підтвердження зміни умов; о 10:15:44 - скоринг; о 10:28:42 - обробляється; о 10:28:44 - підписання договору; о 10:29:35 - оброблено; Рішенням товариства від 18.02.2020р. заявка на отримання кредиту погоджена. Погоджені умови кредитування: заявлена сума - 14 999 грн., замовлений строк - 28 днів, погоджена сума - 12 000 грн., погоджений строк - 28 днів, комісія за надання кредиту - 10% одноразово; ставка процентів - 2,50 % за кожен день користування. 18.02.20202р. [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано кредитний договір № 1598601 від 18.02.2020р. укладений між нею та ТОВ Мілоан, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3 Договору надати позичальнику гротові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1 .4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Сума (загальний розмір) кредиту становить 12 000 грн. Кредит надається строком на 28 днів з 18.02.2020р. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) - 17.03.2020р. Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту складають 9 600 грн. в грошовому виразі та 1,043% відсотків річних у процентному значенні, і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Комісія за надання кредиту становить 1 200 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 8 400 грн, які нараховуються за ставкою 2,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,50% відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п. 1.1-1.6 розд. 1 кредитного договору № 1598601). У п. 2.1 розд. 2 кредитного договору № 1598601 передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом безготівкового переказу на картковий рахунок, зареєстрований для цієї мети в особистому кабінеті. Позичальник сплачує позикодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування ним у розмірах визначених п.п. 1.5.1-1.5.2, 1.6 кредитного договору. Нарахування процентів здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату фактичного повернення кредиту на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей п. 2.2.3 договору (п.п. 2.1-2.2.2 розд.2 кредитного договору № 1598601). Також, у п. 2.2.3 розд. 2 кредитного договору № 1598601, сторони погодили, зокрема, що проценти нараховуються за стандартною ставкою, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним у п. 1.4, якщо позичальник продовжує користуватися кредитом. У випадку невиконання позичальником умов договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем визначеним у п. 1.4 договору продовжують нараховуватися за базовою ставкою, згідно п. 1.6. договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинено. Право відступлення вимоги за цим кредитним договором передбачено у п.п. 3.2.6 розд. 3. Відповідно до п.п. 6.1 та 6.2 розд. 6 кредитного договору № 1598601, кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства miloan.ua. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Згідно п. 7.1 розд. 7 кредитного договору № 1598601, договір, що складається з Правил та індивідуальної частини (з додатками №1 та №2), набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника. Відповідно до копії платіжного доручення № 15431406 від 18.02.2020р. ТОВ Мілоан перерахувало на картковий рахунок [PERSON] маска картки [NUMBER] кошти в сумі 12 000 грн. з визначенням призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ Мілоан згідно договору 1598601. У довідці АТ КБ ПриватБанк від 31.01.2025р. зазначено, що відповідачці було емітовано картку № [NUMBER] , та у виписці по картці за період з 18.02.2020р. до 21.02.2020р. міститься інформація про зарахування 18.02.2020р. на картку коштів у сумі 12 000 грн. 00 коп. через систему Liqpay. У розрахунку заборгованості виготовленому ТОВ Мілоан за кредитним договором № 1598601 за період з 18.02.2020р. до 16.05.2020р. міститься інформація про надання кредиту та про щоденні нарахування та погашення за кредитом, з якої вбачається, що 18.02.2020р. позивачці надано кредит у розмірі 12 000 грн., та вказаної ж дати нарахована одноразова комісія за оформлення кредиту у розмірі 1 200 грн. (п.1.5.1 розд.1 кредитного договору). Після чого, у період з 19.02.2020р. до 17.03.2020р. відбувалося нарахування процентів, 300 грн. у день, на підставі п. 1.5.2 договору за ставкою 2,5% від суми заборгованості за кожен день користування кредитом, в межах погоджено строку кредитування до 17.03.2020р. (28 днів). А вже починаючи з 18.03.2020р. і до 16.05.2020р. проценти нараховувалися у вказаному ж розмірі, виходячи із погодженої сторонами відсоткової ставки, відповідно до п.п. 1.6, 2.2.3 кредитного договору (у випадку невиконання позичальником умов договору щодо своєчасного повернення кредиту, проценти з дня наступного за днем визначеним у п. 1.4 договору (17.03.2020р.) продовжують нараховуватися за ставкою у п. 1.6 договору протягом 60 днів). Заборгованість за тілом кредиту становить 12 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками становить 26 400 грн. 00 коп.; заборгованість за комісією становить 1 200 грн. 00 коп. 01.04.2020р. між ТОВ Мілоан та ТОВ Фінансова компанія Довіра і гарантія було укладено договір факторингу №01/04, за умовами якого ТОВ Мілоан за плату відступило право вимоги за кредитним договором № 1598601 від 18.02.2020р. на користь ТОВ Фінансова компанія Довіра і гарантія, а останнє відповідно набуло права вимоги до відповідачки, що підтверджується договором факторингу №01/04 від 01.04.2020р., витягом з додатку до договору факторингу № 01/04 від 01.04.2020р. в якому зазначено боржником [PERSON] , номер договору 1598601, дату договору 18.02.2020р. та суму заборгованості як 39 600 грн.: заборгованість за тілом кредиту становить 12 000 грн. 00 коп.; заборгованість за відсотками становить 26 400 грн. 00 коп.; заборгованість за комісією становить 1 200 грн. 00 коп., а також платіжними інструкціями між ТОВ ВІН ФІНАНС та ТОВ Мілоан про фінансування за отримання платежів згідно договору факторингу № 01/04 на а.с. 41-45. 13.12.2021р. між ТОВ Фінансова компанія Довіра і гарантія (нова назва ТОВ ВІН ФІНАНС) та позивачем укладено Договір факторингу №1/4, у відповідності до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язався відступити факторові право грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах, зокрема і до [PERSON] за договором про споживчий кредитним договором № 1598601 від 18.02.2020р., що підтверджується договором факторингу №1/4, витягом з Додатку до вказаного договору факторингу між ТОВ ВІН ФІНАНС та ТОВ ФК Пінг-Понг. Доказів які б спростовували надані позивачем розрахунки заборгованості за кредитним договором № 1598601 від 18.02.2020р. та доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань за ними відповідачкою суду не надано. 07.08.2024р. між ТОВ ФК ПІН-ПОНГ та адвокатом Білецьким Б.М. укладено договір № 43657029 про надання правової допомоги відповідно до якого (розд. 2) адвокат прийняв на себе зобов`язання з виконання наступних дій з надання правової допомоги: представляти інтереси клієнта у судах загальної юрисдикції, надання консультацій, висновків, та вчиняти інші дій визначені у цьому ж розділі договору. У розділі 4 договору визначено порядок здійснення розрахунків, та вартість послуг які складаються з вартості юридичних послуг у тарифній сітці та гонорару вказаному у п.4.9 договору як 6 000 грн. за прийняття позитивного рішення. Тарифна сітка містить наступні вартісні показники, зокрема щодо: ознайомлення з матеріалами - 3 000 грн. за 1 том; участь у судовому засіданні 3 000 грн. за 1 годину; написання заяви чи клопотання - 1500-3000 грн.; адвокатський запит 1500-3000грн.; позовна заява - 3500-7000 грн. У додатковій угоді до договору № 43657029 про надання правової допомоги від 11.11.2024р. сторони доповнили його розділ предмет договору наступним пунктом: адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] 11.11.2024р. сторонами підписано Акт про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом, у якому наявні наступні показники: правовий аналіз обставин правовідносин та надання правових рекомендацій - 1,5 год. загальна вартість 2 250 грн.; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, попередній розрахунок суми судових витрат - 3 год. загальна вартість 3 000 грн.; формування додатків до позовної заяви - 1 год. загальна вартість 750 грн. Встановив вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України Про електронну комерцію № 675-VШ від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VШ). У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VШ зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі логін-пароль, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VШ електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VШ електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону № 675-VШ в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 07.10.2020р. під час розгляду справи № 127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020р. у справі № 732/670/19, від 23.03.2020р. у справі №404/502/18, від 14.06.2022р. у справі №757/40395/20. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставин, враховуючи те, що кредитний договір укладений між сторонами, встановлює обов`язок відповідачки повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, в тому числі і щодо сплати процентів за ставкою 2,5% від фактичної суми заборгованості в межах строку кредитування та у разі несвоєчасного повернення кредиту - протягом 60 днів, та одноразової комісії за послугу з видачі кредиту, а також те, що відповідачка не виконала взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, доведеність переходу прав вимоги за цим договором до позивача, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач також просить стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн. 00 коп. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність № 5076-VІ від 05.07.2012р. (далі - Закон № 5076-VІ) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VІ). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2022р. у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі Схід / Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано договір від про надання правової допомоги, додаткову угоду до нього та акт на підтвердження факту надання правової допомоги. Таким чином враховуючи вищевикладене, предмет та складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, зазначених в акті на підтвердження факту надання правової допомоги, а також засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідачки судових витрат на професійну правничу допомогу надану в суді в сумі 4 000 грн. 00 коп. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved