Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

До Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вказаний позов через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», згідно з яким представниця позивача\~ Сімчук Яна Віталіївна просила стягнути з відповідачки: -заборгованість за Договором № 479511-КС-002 про надання кредиту від 13 червня 2024 року, що становить 180 395,38 гривень; -судові витрати у розмірі 2 422,40 гривень. Стислий виклад позиції позивача. 13 червня 2024 року між позивачем та відповідачкою було укладено Договір №479511-КС-002 про надання кредиту (далі - Договір/Кредитний договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надавши кредит у розмірі 50\~000,00 гривень, разом з цим, відповідачка порушила свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 180 395,38 гривень, що складається з: -суми прострочених платежів по тілу кредиту 50 000,00 гривень; -суми прострочених платежів по процентах 122 895,38 гривень; -суми прострочених платежів за комісією 7 500,00 гривень. Стислий виклад заперечень відповідачки. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, вважається такою, що належним чином повідомлялась про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не подала. Водночас обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Процесуальні дії у справі. 6 лютого 2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та витребувано з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю. 4 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 13 червня 2024 року між позивачем та відповідачкою було укладено Договір №479511-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору, відповідачка отримала кредит у розмірі 50 000,00 гривень на засадах строковості, поворотності та платності, і зобов`язалася повернути зазначені грошові кошти, а також сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, передбачених Договором кредиту та Правилами надання грошових коштів у кредит, що підтверджується витребуваною з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацією. Разом з тим відповідачка належним чином не виконала свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 180 395,38 гривень, що складається з: -суми прострочених платежів по тілу кредиту 50 000,00 гривень; -суми прострочених платежів по процентах 122 895,38 гривень; -суми прострочених платежів за комісією 7 500,00 гривень. Водночас статтями 12, 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, та норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). У відповідності до приписів частини 8 статті 178\~ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами, оскільки відповідачкою у встановлений судом строк відзив на позов не подано. З фактичних обставин справи встановлено, що позивач у повному обсязі виконав умови укладеного з відповідачкою Договору, натомість відповідачка не виконала свої договірні зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість. Розмір заборгованості не спростовано відповідачкою жодними належними доказами. Разом з цим, частина 1 статті 526\~ЦК України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за\~кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір\~є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 8 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. На підставі викладеного, надавши оцінку аргументам сторін та фактичним обставинам справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved