Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він та [PERSON] з 23.07.2007 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 12.08.2014 було розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу [PERSON] залишила сім`ю і з тих пір проживає окремо, син залишився проживати разом із батьком. Із 2015 року відповідачка не виконує покладенні на неї законом обов`язки по вихованню неповнолітнього сина, не провідує його, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує. Крім цього відповідачка ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Тому [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Окрім того позивач зауважує, що з моменту розірвання шлюбу і по даний час [PERSON] не надавала жодних коштів на утримання неповнолітнього сина. 13 вересня 2024 Лановецьким районним судом Тернопільської області судовим наказом стягнуто з [PERSON] в користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.09.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Однак сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання сина, а тому просить змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 3 500,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідачка своїм процесуальним правом на відзив не скористалася, заперечення проти позову не надала. Судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір позивач просить стягнути з відповідачки. Ухвалою суду від 04.12.2024 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07 січня 2025 року. Ухвалою суду від 07.01.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06 лютого 2025 року. Задоволено клопотання представника позивачки про виклик у судове засідання свідків та заслуховування думки дитини. 06 лютого 2025 року в судовому засіданні оголошено перерву до 06.03.2025. 06 березня 2025 року справа не слухалася у зв`язку з перебуванням головуючого у відпустці. Ухвалою суду від 04.04.2025 залучено до участі у справі військову частину [NUMBER] , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, задоволено клопотання представника позивачки про долучення письмових доказів до матеріалів справи, в судовому засіданні оголошено перерву до 24 квітня 2025 року. Ухвалою суду від 24.04.2025 задоволено клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - військової частини [NUMBER] про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 01.05.2025. 29 квітня 2025 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - військової частини [NUMBER] , на адресу суду надійшли письмові пояснення у справі, у яких викладено заперечення проти позову в частині вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , оскільки прийняття судом рішення про задоволення вказаної вимоги може зачепити інтереси та вплинути на обов`язки військової частини [NUMBER] , так як в/ч [NUMBER] є структурним підрозділом Державної спеціалізованої служби транспорту, яка входить до системи Міністерства оборони України. У поданих додаткових поясненнях представник в/ч [NUMBER] зазначає, що позивачем подано даний позов з метою подальшого звільнення його з військової служби, а не для забезпечення прав та законних інтересів дитини, вважає, що позивач не обґрунтував як саме позбавлення батьківських прав відповідачки забезпечить захист прав та законних інтересів дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що відповідачка [PERSON] з того часу, як вони розлучилися, жодного разу не зустрілася зі своїм сином і не зателефонувала до нього, не цікавилася його життям. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх материнських обов`язків . При цьому, жодних перешкод у спілкуванні матері з сином не було, ніхто не забороняв і не забороняє їй приймати участь у його вихованні. Вважає, що задоволення позову буде в інтересах дитини. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області в судовому засіданні пояснила, що під час розгляду питання щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав на комісії з питань захисту прав дитини спілкувалася в телефонному режимі із [PERSON] , при цьому остання не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав стосовно сина [PERSON] . У вересні 2024 року надала висновок служби у справах дітей Лановецької міської ради про визнання [PERSON] таким, що самостійно займається вихованням неповнолітнього сина [PERSON] , а також у листопаді 2024 року комісією з питань захисту прав дитини Лановецької міської ради було визнано доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітнього сина [PERSON] . Висновок комісії мотивований у першу чергу турботою про найкращі інтереси дитини. Вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є мамою позивача, бабусею неповнолітнього [PERSON] , який на даний час проживає з нею. З відповідачкою вона востаннє спілкувалася у 2018 році у телефонному режимі. Після розірвання шлюбу відповідачка забрала свої речі, покинула будинок спільного проживання, і з того часу не приїжджає до сина, не підтримує ні морально, ні матеріально. Позовні вимоги позивача підтримує. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - військової частини [NUMBER] , в судове засідання не з`явився, хоч про час і місце слухання справи третя особа була повідомлена належним чином, не повідомив суду причини неявки. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про день, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомила та не подала відзиву на позов. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до статті 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою «Заочний розгляд справи» ЦПК України. Ураховуючи те, що відповідачка, яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явилася у судове засідання, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, то

Outcome: partial