Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

15 січня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04 жовтня 2022 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через непорозуміння, а тому відповідач покинув сім`ю та почав проживати окремо. Подружні відносини припинили, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер, збереження сім`ї неможливе. Через органи РАЦС розірвати шлюб не є можливим, оскільки відповідач не бажає спілкуватися. Враховуючи викладене, позивач просить суд шлюб розірвати, не надавати строк на примирення, відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач у своїй заяві просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала, термін на примирення просила не надавати (вх. № 2032 від 28.04.2025 р.). Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням, яке повернулося на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК\~та правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі №906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18, судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.\~Крім того, про розгляд справи відповідач повідомлений згідно з ч.11 ст.128\~ЦПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив не надав, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило. У відповідності до ч.3 ст.211, ст.223\~ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належних чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи. Враховуючи письмову згоду позивача на заочний розгляд справи, з урахуванням положень ст. ст.280, 281 ЦПК Україн, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 04 жовтня 2022 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 156); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 10). Від шлюбу подружжя дітей не має. Спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та порушуватиме інтереси сторін, суд доходить висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України відповідач має право надалі йменуватися дошлюбним прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved