Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

У грудні 2024 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (далі- ПрАТ СК «ВУСО») звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом про стягнення з [PERSON] суми завданої матеріальної шкоди у розмірі 42 968,75 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПрАТ СК «ВУСО» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 6044241-02-10-01-5 від 12.09.2022, за яким застраховано автомобіль марки «Hyundai Ioniq», д.н.з. [NUMBER] . 28.11.2022 в м. Києві, по прилеглій території за адресою: пр-т Перемоги, 67 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного транспортного засобу та транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована не була. В результаті ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки вказана подія є страховим випадком. Згідно умов договору страхування позивач сплатив на рахунки СТО суму страхового відшкодування в розмірі 42 968,75 грн. Із урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування завдане внаслідок ДТП. Ухвалою суду від 07.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подачі відзиву, а позивачу - відповіді на відзив. 14.02.2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, у якому останній заперечив позовні вимоги та просив суд відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що позивач долучив до позовної заяви лист ПАТ «Акціонерне товариство «Укргазбанк» про те, шо пошкоджений автомобіль, яким керував [PERSON] (і який є власником даного автомобіля) знаходиться в заставі банку, а тому банк просить перерахувати кошти за заподіяні авто збитки саме йому. Однак, даний лист не містить підпису посадової особи вищевказаного банку, а тому такий доказ не можна вважати належним і допустимим. Крім того, додатком 6 до позову є копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на потерпілого в результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , а також посвідчення водія на ім`я [PERSON] , [INFO] , яка не має жодного відношення ані до учасників судової справи, ані до згаданої дорожньо-транспортної пригоди. Також Акт прийому-передачі виконаних робіт № 268 від 05.01.2023 року не містить підпису [PERSON] . Отже, позивач належними і допустити доказами не довів порушення саме його прав з боку відповідача, рівно к і не довів наявність у нього права вимоги до відповідача, а тому є підстави для відмову у задоволенні позову повністю. 25.02.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, який зазначає, що відшкодування здійснюється на підставі договору страхування, а не лише підпису власника транспортного засобу. Відповідно до умов договору страхування виплата відшкодування можлива за наявності підтверджуючих документів, зокрема рахунку-фактури та акту виконаних робіт, які засвідчують факт проведення ремонту. Відповідальність за погодження ремонту лежить на страховій компанії, яка приймає рішення про виплату, а не на власнику автомобіля. Чинне законодавство не встановлює обов`язковість підпису власника на акті прийому-передачі виконаних робіт як єдину підставу для виплати страхового відшкодування. Після виплати страхового відшкодування страховик набуває права суброгації - права вимагати від винної особи повернення виплаченої суми. У даному випадку ПрАТ СК «ВУСО» здійснило страхову виплату на суму 42 968,75 грн, що підтверджується страховим актом № 2266885-1 від 08.12.2022 року та платіжною інструкцією № 39254 від 08.12.2022 року. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими та відповідають чинному законодавству. Зазначає, що [PERSON] керувала транспортним засобом, який зареєстрований на [PERSON] , що підтверджується схемою з місця ДТП. Також, до відповіді на відзив долучено протокол електронного цифрового підпису документа - листа ПАТ «Акціонерне товариство «Укргазбанк» № 172/30865/2022 від 05.12.2022 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив позовні вимоги з підстав, наведених у відзиві. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне. 12.09.2022 між ПрАТ СК «ВУСО» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 6044241-02-10-01-5 від 12.09.2022, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспорту, а саме автомобіля марки «Hyundai Ioniq», д.н.з. [NUMBER] . 28.11.2022 о 16 год. 30 хв. в м. Києві, по прилеглій території за адресою: пр-т Перемоги, 67, керуючи транспортним засобом-автомобілем марки «Hyundai Sonata», д.н.з. [NUMBER] , при виїзді на перехрестя не надав перевагу в русі автомобілю марки «Hyundai Ioniq», д.н.з. [NUMBER] , який рухався з правового боку, що призвело до зіткнення та механічних пошкоджень зазначених транспортних засобів. Зазначені обставини та вина [PERSON] , [INFO] , підтверджена постановою Святошинського районного суду міста Києва від 22.12.2022 у справі № 759/17614/22, якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення. Постанова суду не оскаржувалася та набрала законної сили 03.01.2023 року. У відповідності до ст. 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню. Актом огляду транспортного засобу від 29.11.2022 зафіксовано назву деталей та опис пошкоджень автомобіля марки «Hyundai Ioniq», д.н.з. [NUMBER] Згідно рахунку-фактури № 268 від 29.11.2022, виданого ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Hyundai Ioniq», д.н.з. [NUMBER] , становить 42 968,75 грн. Відповідно до листа АБ «Укргазбанк» № 172/30865/2022 від 05.12.2022 року банк повідомив ПрАТ СК «ВУСО» про те, що автомобіль марки «Hyundai Ioniq», д.н.з. [NUMBER] , перебуває у заставі банку, власник [PERSON] (ІПН [NUMBER] ), та просив згідно договору страхування № 6044241-02-10-01-5 від 12.09.2022 перерахувати фактичний розмір збитку безпосередньо на рахунок СТО. На основі договору ПрАТ СК «ВУСО» складено страховий акт № 2266885-1 від 08.12.2022, яким визнано вказаний випадок страховою подією та визначено суму страхового відшкодування у розмірі 42 968,75 грн, що підлягає до виплати ФОП [PERSON] . Фактичну виплату страхового відшкодування у сумі 42 968,75 грн згідно страхового акту на користь ФОП [PERSON] підтверджено платіжним дорученням № 39254 від 08.12.2022 року. Після цього, 05.01.2023 року ФОП [PERSON] складено Акт прийому-передачі виконаних робіт № 268 від 05.01.2023 року на суму 42 968,75 грн. Встановлено також, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , застрахована не була. Позивач стверджує, що виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору про добровільне страхування, він набув право вимоги до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних зі страховою виплатою потерпілому у розмірі 42 968,75 грн за настання страхового випадку. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим суб`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку. Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Із роз`яснень, викладених у п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 108 Закону України «Про страхування». Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статтею 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Відповідно до наведених положень, в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування до страховика переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілого у деліктному зобов`язанні. У порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. ПрАТ СК «ВУСО» здійснило страхову виплату на суму 42 968,75 грн, що підтверджується страховим актом № 2266885-1 від 08.12.2022 року та платіжною інструкцією № 39254 від 08.12.2022 року. Виплату здійснено на рахунок станції технічного обслуговування, яка виконувала ремонт транспортного засобу, що не заборонено положеннями чинного законодавства. При цьому, доводи відповідача щодо заперечення позовних вимог жодним чином не спростовують факту заподіяння шкоди, виплати страхового відшкодування страховиком за наслідками дорожньо-транспортної пригоди та відсутності у відповідача договору страхування цивільно-правової відповідальності. Відтак, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved