Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] [PERSON] одружилась з [PERSON] . За час шлюбу у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що останні роки у них погіршилось сімейне життя, оскільки сторони мають різні погляди на життя, різні характери, що приводить до частих сварок. Відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім"ї, неодноразово припиняли шлюбно-сімейні відносини, однак заради дітей позивачка мирилась, оскільки думала, що чоловік змінить віношення до сім"ї. Позивач вважає, що примирення між ними неможливе, збереження їх сім`ї і подальше спільне проживання з відповідачем є недоцільним. Крім того, позивач бажає вирішити спір про стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки відповідач не надає матеріальну допомогу на їх утримання. Позивач вказує, що відповідач інколи працює неофіційно, декілька днів попрацює, а потім йому не подобається робота, сидить вдома. Він є молодим, матеріально забезпеченим, прецездатним чоловіком. Інших непрацездатних осіб за віком та неповнолітніх дітей, крім дітей сторін на його утриманні немає. За ним на праві власності зареєстровані дві земельні ділянки, які є спільним майном подружжя, придбані за час перебування в шлюбі. На утримання дітей необхідні значні кошти. Донька [PERSON] навчається в 4-му класі, а син [PERSON] - в 3-му класі. Щомісяця за додаткові заняття з німецької мови позивачка платить за кожну дитину по 180 евро. Діти ходять в музичну школу. На місяць за одну дититну потрібно платити по 100 евро. Навчання на курсах малювання на місяць коштує 50 евро. Крім того, значі кошти необхідні на придбання одягу, їжі, лікарств, коли вони хворіють, на відвідування стоматолога для лікування зубів та на різні інші потреби. Позивач пропонує щомісячно стягувати аліменти з відповідача по 5000 /п"ять тисяч/ гривень на кожну дитину. Позивач та її представник\~ про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити з підстав наведених у позові. Відповідач в судове засідання не з"вився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст.12,13,44,76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що позивач\~ 01 жовтня 2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського РУЮ у Закарпатської області за актовим записом №193 (а.с.9). За час шлюбу у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). В судовому засіданні встановлено, що шлюб сторін існує формально, а фактично розпався. За час проживання сторони не примирились. Збереження шлюбу суперечило б\~ інтересам позивача. Так, у відповідності до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.ст. 55, 56 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини,\~ примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника, тощо, інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони є батьками двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та\~ [PERSON] , [INFO] , діти проживають з позивачем (мамою). Також встановлено, що відповідач не має інших утриманців, його стан здоров`я дозволяє працювати та забезпечувати належним чином утримання своїх дітей. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 p., батько(- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст.182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача як аліменти на дитини сторін, суд приймає до уваги встановлені у справі обставини,

Outcome: approved