Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду 11 березня 2025 року з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі №210/4826/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що під час подання позовної заяви позивачем заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи у розмірі 12922,40 грн, які складаються з витрат на судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правову допомогу, яка орієнтовно складає 10500 грн. Фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках розгляду справи №210/7189/24 в суді першої інстанції становить 10500 грн, що підтверджується Актом про отримання правової допомоги від 14.10.2024 та квитанцією про оплату зазначеної правової допомоги від 14.10.2024. Враховуючи викладене, просить суд ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10500 гривень. Сторони при розгляді справи присутніми не були. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Представник позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. В заяві про ухвалення додаткового рішення просив суд розгляд заяви здійснити без виклику сторін. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку всіх учасників справи. Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі\~або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом із тим, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 31 жовтня 2022 року у справі № 236/3503/20-ц (провадження № 61-19531св21). Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №742/2585/19, від 03 лютого 2021 року у справі №522/24585/17. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Позивачем при поданні позовної заяви до суду було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом даної справи. Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року позовні вимоги Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«КЕШ ТУ\~ГОУ» до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором задоволено. Стягнуто з\~[PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» ЄДРПОУ 42228158\~заборгованість за кредитним договором № 194610 від 27.05.2021 року,\~у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з яких: 2000 (дві тисячі) гривень прострочена заборгованість за сумою кредиту; 8200 (вісім тисяч двісті) гривень прострочена заборгованість за процентами. Стягнуто з\~[PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» ЄДРПОУ 42228158 суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) (а.с.60-63). З матеріалів справи вбачається, що докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу було подано з додержанням строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано: Договір про надання правової допомоги від 29.12.2023; Довіреність від 30.12.2024; Акт про отримання правової допомоги від 14.10.2024; Платіжну інструкцію №32596 від 14.10.2024; Рахунок від 14.10.2024 (а.с. 25-26, 68, 69, 72, 73). Під час ухвалення рішення, судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки у позовній заяві позивачем було вказано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. За правилами статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 14-16723св20) зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Аналогічна позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі №640/24023/21, відповідно до якої «відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами». Від відповідача [PERSON] клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу не надходило. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу та стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрат на професійну правову допомогу в розмірі 10500 (десять тисяч п`ятсот) гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved