Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] ,\~у якому\~просить суд\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь\~заборгованість\~за Кредитним\~договором №\~4882928від 20.05.2021 у розмірі 29 340,00 грн., витрати на правничу допомогу 6\~000 грн.\~та витрати по сплаті судового збору. Позов обґрунтовано тим, що 20.05.2021 року між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» укладений в електронній формі кредитний договір № 4882928, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн., строком на\~30\~днів.\~Проте,\~відповідачем не\~виконані належним\~чином кредитні\~зобов`язання.\~13.09.2021\~згідно умов\~Договору відступлення\~прав вимоги\~№ 07Т,\~ТОВ «МІЛОАН»\~відступило право\~вимоги за\~Кредитним Договором\~№ 4882928\~від 20.05.2021\~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«ДІДЖИ ФІНАНС»,\~а відповідно\~ТОВ «ДІДЖИ\~ФІНАНС» набуло\~права вимоги\~до Відповідача.\~Згідно Договору\~відступлення права\~вимоги сума\~боргу перед\~Новим кредитором\~(ТОВ\~«ДІДЖИ ФІНАНС»)\~є обґрунтованою\~та документально\~підтвердженою та\~становить 29\~340,00\~грн.,\~з яких:\~-\~заборгованість за\~тілом кредиту\~становить 10\~000\~грн.;\~-\~заборгованість за\~відсотками становить\~18\~640,00\~грн.;\~-\~заборгованість за\~комісійними винагородами\~становить \~700,00\~грн. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу 6\~000 грн. Ухвалою від 15.04.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом/повідомленням сторін. Представник відповідача надав відзив на позов де зазначив, що жодним доказом який надано позивачем не доведено факт : укладення кредитного договору; надання ТОВ Мілоан кредитних коштів за кредитним договором; відступлення права вимоги та наявність будь-якої заборгованості, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову. Представник позивача надала відповідь на відзив, зазначила що на підставі заяви відповідача поданої у його власному кабінеті на офіційному веб-сайті URL https://miloan.ua/. Відповідачу було направлено електронне повідомлення з одноразовим ідентифікатором , яким останній підтвердив прийняття умов Кредитного договору № 4882928 від 20.05.2021 р. На підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти. Відповідач належним чином умови договору не виконав у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Вважає що позивачем надані усі наявні докази відступлення права вимоги. Просила задовольнити позов повністю. Представник відповідача Кірюшин А.А. надав заперечення на відповідь на відзив де просив відмовити у задоволенні позову. Представником позивача надані додаткові пояснення на позов, просила позов задовольнити в повному обсязі. За клопотанням представника відповідача ухвалами від 11.09.2024 витребувані докази. Ухвалою від 02.04.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду. Ухвалою суду від 02.04.2025 за клопотанням представника позивача витребувані докази. У судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову на підставах викладених у відзиві на позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. позов підтримав у повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Суд, вислухав представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 20.05.2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» укладений в електронній формі договір про споживчий кредит № 4882928,\~згідно з умовами якого відповідач отримав 10 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Пунктом 6 цього договору визначено порядок його укладення. Договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця. Для підписання договору позичальник використовує одноразовий ідентифікатор. Після укладення кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в його особистому кабінеті. Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. За умовами договору ТОВ «Мілоан» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 10 000 грн на умовах строковості, зворотності і платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Комісія за надання кредиту: 700 грн., нараховується одноразово. Проценти за користування кредитом: 2 640 грн., нараховуються за ставкою 0,88 від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Кредит надається строком на 30 днів з 20.05.2021. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 19.06.2021. Кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на картковий рахунок позичальника. Вказаний договір було підписано відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. З платіжного доручення № 46709549 від 20.05.2021 вбачається, що ТОВ «Мілоан» здійснило переказ коштів на рахунок [PERSON] на суму 10 000,00 грн. Підписавши кредитний договір, графік платежів, паспорт споживчого кредиту відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчого кредиту від ТОВ «Мілоан». Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20). Зазначений договір є чинним та підлягає виконанню сторонами. При цьому спірний договір та його умови в судовому порядку не оскаржувалися, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін та відповідно до статей 628, 629 ЦК України є обов`язковими для виконання. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, позичальник свої зобов`язання за кредитним договором у погоджені сторонами строки не виконав, суму кредиту та проценти за користування ним не сплатив. \~ За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19. Зі змісту статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону). Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 13.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» укладений договір відступлення прав вимоги № 07Т,\~відповідно до\~якого право\~вимоги за\~кредитним договором\~№\~4882928від 20.05.2021 передано позивачу від первісного кредитора. \~Згідно виписки\~з особового\~рахунку за\~кредитним договором\~№\~4882928від 20.05.2021\~станом на 20.02.2024 сума заборгованості\~відповідача становить\~29\~340, 00 грн.,\~з них прострочена заборгованість за сумою кредиту становить - 10 000,00 грн., прострочена заборгованість за комісією становить 700,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам становить 18 640, 00 грн. Згідно із ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Як передбачено ч. 1 ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст.ст.\~514,\~516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 27.10.2023 позивач направив відповідачу вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором, в якій [PERSON] повідомлялось про заміну кредитора та необхідність погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 29\~340,00 грн. Оскільки обов`язки боржника [PERSON] перед кредитором виконані не були, то укладаючи 13.09.2021 договір факторингу № 07Т, ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право грошової вимоги до [PERSON] , на що вказує доданий до договору акт приймання-передачі реєстру прав вимог та витяг з додатку до договору. Отже, судом встановлено, що у відповідності до\~ст. 512 ЦК України, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 4882928 від 20.05.2021. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення статей\~1048,1050 ЦК України\~про сплату процентів, тому умова про розмір процентної ставки за кредитним договором є істотною для договорів даного виду, згода позичальника з цією умовою є обов`язковою. Згідно з презумпцією правомірності правочину, що визначена\~статтею 204 ЦК України, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як визначено частиною 1\~статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), як визначено частиною 2\~статті 530 Цивільного кодексу України. Строк\~виконання зобов`язання\~за кредитним\~договором\~№ 4882928від\~20.05.2021 закінчився, позичальником не виконані зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії за надання кредиту. До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості за договором № 4882928 від 20.05.2021, з якого вбачається, що за період з 13.09.2021 по 20.02.2024 загальна сума заборгованості становить 29 340,00 грн, яка складається з: 10 000,00 грн \~- тіло кредиту; 18\~640, 00 грн\~- відсотки за користування кредитом; 700,00 грн\~- комісійна винагорода. Положеннями пункту 2.3.1.2. зокрема, передбачено пролонгацію на стандартних (базових) умовах, а саме, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах. Проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6. договору. Відповідно до п. 1.6 кредитного договору № 4882928 стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 1.5.1. договору про споживчий кредит № 4882928 від 20.05.2021 комісія за надання кредиту: 700,00 грн, яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Тобто, сторони погодили порядок нарахування комісії за надання кредиту, вказаний пункт договору не оспорений відповідачем та не визнаний судом недійсним. З наведеного вбачається, що підписанням договору про споживчий кредит № 4882928 сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довів відсутність заборгованості. Таким чином, враховуючи викладене, позовні ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 4882928 від 20.05.2021 у розмірі 29 340, 00 грн є обґрунтованими. Доводи відповідача та представника відповідача про те, що відповідач категорично заперечує факт отримання кредитних коштів спростовуються випискою по рахунку [PERSON] у АТ КБ «Приватбанк» з якої вбачається що 20.05.2021 на його рахунок надійшов переказ. Коментар: виплата займу від Мілоан, в сумі 10\~000, 00 грн. Щодо стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 6 000 грн., суд виходить з наступного. До витрат пов`язаних з розглядом справи, також належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи підлягають розподілу між сторонами витрати на правничу допомогу адвоката. \~ \~ \~ \~ \~ \~Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: \~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 4 ст. 137 ЦПК України) На підтвердження\~понесених позивачем\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу \~надано:Договір № 42649746 про надання правової допомоги від 11.12.2023, укладений між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», відповідно до п. 4.4. якого вартість юридичної допомоги встановлюється в акті про надання правової допомоги; акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом, відповідно до якого адвокатом надано послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів (консультацій) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» - 1,5 години загальною вартістю 2 250,00 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості\~3 години загальною вартістю 3 000,00 грн; формування додатків до позовної заяви (письмові докази)\~1 година загальною вартістю 750,00 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~У разі\~недотримання вимог\~частини четвертої\~цієї статті\~суд може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України) Представником відповідача було заявлено про зменшення розміру витрат на правову допомогу до 500 грн. Однак суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу підлягають задоволенню, оскільки позивачем були дотримані критерії розумності їх вартості. Тому з відповідача на користь позивача має бути стягнута правнича (правова) допомога у розмірі 6 000,00 грн. \~ \~ \~ \~ На підставі вищевикладеного, суд, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, а також вказані обставини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Судові витрати по справі підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрат по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved