Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ТОВ "Цикл\~Фінанс"\~звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 26200000394337 від 10 грудня 2018 року у розмірі 24539,39 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову зазначено, що 10 грудня 20198 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем укладений кредитний договір № 26200000394337, згідно з умовами якого відповідач отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитом. Згідно з договором факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року, укладеним між АТ «Банк Кредит Дніпро» та позивачем, АТ «Банк Кредит Дніпро» відступив позивачу право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 26200000394337. Заборгованість відповідача за кредитним договором № 26200000394337 складає 21539,39 грн., з яких: 11521,86 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10017,53 грн. заборгованість по відсоткам. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 січня 2025 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Представник позивача\~в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи проводити за відсутністю представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке. Судом встановлено, що 10 грудня 2018 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір № 26200000394337 про встановлення кредитного ліміту. Відповідно до умов вказаного договору, ліміт кредитної лінії становить 10000 грн. Строк кредитування 12 місяців з пролонгацією. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі на строкову заборгованість за кредитом 48,00% річних, на прострочену заборгованість 56,0% річних Пільговий період 66 днів. Розмір процентної ставки протягом пільгового періоду складає 0.01% річних. 28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №28/03/24, відповідно до якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступив позивачу право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 26200000394337. З виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що останній користувався грошовими коштами на підставі кредитного договору № 26200000394337. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 26200000394337, виконаним АТ «Банк Кредит Дніпро», станом на 27 березня 2024 року заборгованість відповідача складає 21539,39 грн., з яких: 11521,86 грн. залишок простроченого кредиту; 10017,53 грн. залишок прострочених процентів. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1\~ст.1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. ст.\~526,\~612,\~625 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступи до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження № 14-308цс18) вказано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Доказів спростування презумпції дійсності укладеного кредитного договору матеріали справи не містять. Відповідач мав процесуальну можливість надати суду докази на спростування презумпції правомірності кредитного договору, однак таким правом не скористався. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем\~документи підтверджують\~укладення відповідачем\~кредитного договору\~та отримання\~кредитних коштів.\~Наданий договір\~відступлення прав\~вимоги підтверджує\~перехід всіх\~прав грошової\~вимоги до [PERSON] , які належали первісному кредитору до позивача у справі. Відповідач не довів належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, відзив на позов не надав. Ураховуючи вищенаведене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд доходить висновку, що відповідач порушив умови договору, на час ухвалення рішення позивачеві за відступлення права вимоги борг не сплатив, за таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Таким чином, позов ТОВ «Цикл Фінанс» до [PERSON] підлягає задоволенню. Позивачем заявлені вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн. Заявлена позивачем сума не може бути безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ( п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, 02 січня 2025 року між ТОВ «Цикл Фінас» та адвокатом Дорошенко М.А. укладено договір про надання правової допомоги № 43453613, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених цим договором; деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами (а.с. 24-28). Відповідно до акту № 26200000394337\~ про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27 січня 2025 року, що підписаний сторонами договору, адвокатом наведено перелік виконаних робіт з урахуванням витраченого часу на суму 6000,00 грн., які оплачено відповідно до платіжної інструкції № 8406 від 27 січня 2025 року. Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін . Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial