Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача: - в порядку спадкування неотриманні за життя спадкодавцем [PERSON] , суми пенсійних виплат за рішенням Житомирського окружного суду від 23.06.2021 по справі №240/4318/21 у розмір 531\~652,71 грн.; - відшкодування витрат зі сплати судового збору у розмір 5316,53 грн.; - відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 58\~165,27 грн. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . В подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайлом С.Ю. за заявою про прийняття спадщини, поданою позивачем, було заведено спадкову справу №55/2024. Згідно довідки, виданою приватним нотаріусом від 16.09.2024 року, позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом та за законом першої черги згідно ст. 1261 ЦК України. Представник вказує, що згідно заповіту, складеного [PERSON] 04.10.2024 року, все належне майно остання заповіла позивачу, яке вона успадкувала. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/4318/21 від 23.06.2021 було задоволено позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій. Вказаним рішенням суду відповідача зобов`язано здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам. Рішення набрало законної сили 13.12.2021 року. До того ж, 25.05.2022 року Житомирським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист №10471 2022 р. на виконання рішення суду у справі 240/4318/21, за яким відкрито виконавче провадження від 12.07.2022 №69373139. Також, представник зауважує, що [PERSON] почала отримувати виплати підвищення до пенсії у розмір двох мінімальних заробітних плат, починаючи з листопада 2022 року і отримувала їх до своєї смерті, однак, отримати суми за період з 17.07.2018 по [INFO] не встигла. Представник у позові посилається на власний розрахунок підвищення до пенсії [PERSON] , що становить 531\~652, 71 грн., оскільки на скерований до відповідача адвокатський запит 04.02.2025 про надання інформації щодо нарахованого та виплаченого за рішенням суду підвищення до пенсії [PERSON] відповіді не отримав. Тому, представник вважає, що відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, порушено право позивача отримати на її користь заборговану суму за рішенням суду як спадкоємця, а тому посилаючись на вимоги норм законодавства, що врегульовують питання переходу права та обов`язків спадкодавця до спадкоємців, просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області недоотриману за життя [PERSON] пенсію в сумі 531\~652,71 грн. Ухвалою суду від 03.03.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому сторона зауважує, що покладений судом обов`язок здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії здійснюється з одночасним застосуванням вимог законодавства у сфері бюджетного врегулювання. Так, зокрема, виплата донарахування може бути здійснена виключно за наявності відповідного бюджетного фінансування з Державного бюджету України. Відповідач вказує на те, що за померлою [PERSON] обраховується заборгованість з виконання судового рішення на суму 470\~840,91 грн., погашення якої відбувається згідно з вимогами Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 за № 649. Вказуючи на відповідні обставини, відповідач просить відмовити у задоволені позову. Представником позивача подано до суду відповідь на відзив, у якому він зазначає про необґрунтованість поданого відзиву відповідачем. Вказує на безпідставність у відмові у захисті порушених прав позивача. Вважає позицію відповідача хибною та не погоджується з нею. Наполягає на задоволенні позовних вимог. Судом встановлено наступні обставини. Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/4318/21 від 23.06.2021 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії [PERSON] як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік. [PERSON] померла [INFO] . У копії довідки, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забігайлом С.Ю. від 16.09.2024 за місцем вимоги суд вбачає, що відповідно до матеріалів спадкової справи №55/2024, заведеної 20.05.2024 року після смерті гр. [PERSON] єдиною спадкоємицею по заповіту (в тому числі єдиною спадкоємицею першої черги по закону за ст. 1261 ЦК України) є її донька [PERSON] , [INFO] . Згідно Розрахунку суми,\~що підлягають\~виплаті по\~пенсійній справі\~918130110229\~ [PERSON] ,\~на виконання\~рішення Житомирського\~окружного адміністративного\~суду від\~23.06.2021\~по справі\~№240/4318/21\~щодо нарахування\~та виплати\~підвищення до\~пенсії,\~непрацюючим пенсіонерам,\~які проживають\~на територіях\~радіоактивного забруднення\~(ст.\~39\~Закону України«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»), загальна сума заборгованості за період з 17.07.2018 по 31.01.2024 становить 470\~840,91 грн. За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями 52\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне пенсійне\~страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що членам сім`ї спадкодавця передаються (або включаються до складу спадщини у разі відсутності членів сім`ї) ті суми соціальних виплат, які належали спадкодавцю за життя, проте, не були одержані ним. Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Враховуючи указане, спадкоємець померлого має право отримати нараховану доплату пенсії, яка належала пенсіонерові й залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У постанові від 15 грудня 2023 року у справі № 805/2628/18-а Верховний Суд навів висновок, що «тільки у змагальному судовому процесі, суд відповідної юрисдикції має можливість, зокрема, встановити необхідні для вирішення спору щодо виплати неодоотриманої за життя суми пенсії, фактичні обставини, зокрема: поточну суму заборгованості органу пенсійного фонду, яка виникла, зокрема, у зв`язку з невиконанням рішення суду за життя пенсіонера, шляхом витребування в органу пенсійного фонду відповідної довідки із зазначенням конкретної суми, яка залишилася невиплаченою». Саме такі відомості про заборговану суму доплати, розрахунок якої виконано відповідачем як повноважним органом на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі № 240/4318/21, приймається судом до уваги як належний доказ на підтвердження відповідний даних. Суд погоджується із доводами відповідача з приводу того, що процесу виконання рішення суду в частині виплати пенсійних нарахувань передує процес їх розрахунку, який покладається у виключну компетенцію відповідача. Втручання суду цивільної юрисдикції в дискреційні повноваження органу, визначеного положеннями законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення, фактично спотворюватиме саму сутність інституту соціального забезпечення як визначених положеннями законодавства пільг та гарантій. Отже, оскільки після смерті [PERSON] наявне спадкове майно, яке складається з недоотриманої доплати пенсії, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у частині стягнення з відповідача грошової суми як підвищення до пенсії в розмірі 470\~840,91 грн, обґрунтованість якої є доведеною. Судові витрати, згідно зі ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне. Відповідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial