Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

26.07.2024 представник позивача адвокат Мірошниченко А.В. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» виплатити заборгованість по заробітній платі [PERSON] у розмірі 37522,92 грн та витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] працював у ТОВ «Технополіс-1» з 26.08.2021 по 31.08.2023 на посаді продавця консультанта філії 1 департаменту з роздрібної торгівлі. На момент звільнення заборгованість по невиплаченій заробітній платі склала далася з невиплаченої заробітної плати за липень та серпень 2023 року. При зверненні позивача до відповідача про виплату заробітної плати, йому було відмовлено в усній формі через відсутність грошових коштів. Невиплачена заробітна плата за останні два місяці роботи позивача відповідно до довідки ОК-7 склала 37522, 92 грн, які він і просить стягнути з відповідача на свою користь, а також витрати на професійну правничу допомогу . 31.07.2024 за ухвалою судді Ковпаківського районного суду м. Суми Титаренко В.В. матеріали справи за вищевказаною позовною заявою були передані на розгляд за підсудністю до Києво Святошинського районного суду Київської області. 07.10.2024 суддею Києво Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвою І.О. постановлено ухвалу про передачу справи за позовом [PERSON] \~ до\~ТОВ \~«Технополіс \~1»\~про стягнення\~заробітної плати на розгляд за підсудністю до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за зареєстрованим місцем проживання позивача. 18.03.2025 справа надійшла до Охтирського міськрайонного суду Сумської області і відповідно до протоколу автоматизованого розподілу передана у провадження судді Соколової Н.О. 19.03.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області провадження у справі відкрито, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, отримавши копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження у справі, своїм правом на подачу відзиву до суду не скористався, будь яких заяв суду не надав. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов такого. Встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Технополіс 1» з 26.08.2021 по 31.08.2023, був прийнятий на роботу продавцем консультантом філії 1 департаменту з роздрібної торгівлі і звільнився на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП за згодою сторін. Дана обставина підтверджується записами у трудовій книжці [PERSON] ( а.с. 8-11). Позивач вказує, що йому не було виплачено відповідачем нараховану заробітну плату за два останні місяці роботи в сумі 37522,92 грн. Вказана сума, на його думку, підтверджується довідкою ОК-7, де вказано сума за 07 місяць 2023 року 16775,12 грн, за 08 місяць 2023 року - 20747, 80 грн ( а.с. 7). Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень\~ст.12 ЦПК України,особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Частиною 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Статтею 43 Конституції України\~закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Стаття 55 Конституції України\~наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 1ст. 94\~ КЗпП України, ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Відповідно до ч. 1 ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ч. 1\~ст. 47 КЗпП, роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені\~статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Статтею 116 КЗпП\~передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Згідно з ч. 1 та ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити,із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Всупереч цьому, позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві про невиплату відповідачем нарахованої заробітної плати за липень серпень 2023 у сумі 37522,92 грн. Подана позивачем довідка ОК-7 містить відомості про суми заробітної плати, з якої сплачується єдиний соціальний внесок, та страховий стаж за період із 2011 року, однак дана довідка не є доказом, що ця заробітна плата не виплачена позивачу. Крім того, позивач не вказав у позовні заяві про те, що він звертався до відповідача із вимогою про надання відомостей щодо невиплаченої заробітної плати та не скористався своїм правом на звернення до суду із заявою про витребування доказів, як це передбачено чинним законодавством. Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд не надав достатніх доказів на підтвердження існування заборгованості відповідача перед позивачем, тому приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed