Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

06 березня 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2031816453 у розмірі 31\~774,15 грн., а також судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9\~200,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 17.07.2020 року між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2031816453 за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит на споживчі потреби з фіксованою ставкою 40,00% за користування кредитом. Загальний розмір кредиту 20\~853,00 грн. АТ «ОТП БАНК» виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. В свою чергу відповідач не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості станом на 21.06.2024 загальний розмір заборгованості становить 31\~774,15 грн., яка складається з: 16\~408,27 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15\~365,88 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом. 21.06.2024 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором, який був укладений з відповідачем. Також, у зв`язку з розглядом даної справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 200,00 грн. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року у вказаній справі було відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 01 квітня 2025 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви з додатками. Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 17 липня 2020 року між між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний Договір № 2031816453, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 20\~853,00 грн., на строк до 17 липня 2025 року, з фіксованою процентною ставкою 40,00 % річних (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Акціонерне товариство «ОТП БАНК» виконало взяті на себе зобов`язанні та видало Відповідачу кредит у розмірі 20\~853,00 грн., що підтверджується заявою на видачу готівки № 302Т02GU4C від 17 липня 2020 року (зв. бік а.с. 11). У подальшому, 21 червня 2024 року між Акціонерним товариством «ОТП БАНК» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» як фактором було укладено Договір факторингу № 21/06/24, відповідно до якого Акціонерне товариство «ОТП БАНК» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» свої права вимоги, а Фактор приймає право грошової вимоги , що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеними між Клієнтом і Боржниками, в розмірі портфеля заборгованості згідно реєстру Боржників (а.с. 12-17). Згідно з Реєстром боржників № 1 до Договору факторингу від 21 червня 2024 року № 21/06/24, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право вимоги за договором № 2031816453 від 17 липня 2020 року укладеним з [PERSON] , загальна сума заборгованості 31\~774,15 грн., яка складається з: 16\~408,27 грн. заборгованість за тілом кредиту;, 15\~365,88 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с. 18-19). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» є правонаступником Акціонерного товариства «ОТП БАНК» та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з Відповідачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості станом на на 21.06.2024 загальний розмір заборгованості становить 31\~774,15 грн., яка складається з: 16\~408,27 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15\~365,88 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом (а.с. 32). Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2031816453 від 17 липня 2020 року року у загальному розмірі 31\~774,15 грн., яка складається з: 16\~408,27 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15\~365,88 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» правничу допомогу у вказаній справі надавав адвокат Литвиненко О.І., що підтверджується Договором про надання правничої допомоги від 03 липня 2024 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Литвиненко О.І. (а.с. 33-35). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень,\~наведених у\~п.\~48\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~«Про застосування\~судами законодавства\~про судові\~витрати у\~цивільних справах»\~від 17.10.2014\~року №10\~визначено,\~що підстави,\~межі та\~порядок відшкодування\~судових витрат\~на правову\~допомогу,\~надану в\~суді регламентовано\~ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 15 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» та адвокатом Литвиненко О.І. було підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 1 (а.с. 36), в якому зазначено, що вартість наданих юридичних послуг становить всього 9 200,00 грн., витрачено 4,6 годин часу (первинна консультація 1\~000,00 грн., правовий аналіз наявних документів у замовника по справі 4\~000,00 грн., підготовка позовної заяви 4 200,00 грн.) На підтвердження оплати позивачем вищевказаних послуг адвоката надано платіжну інструкцію № 4946 від 01.10.2024 року на суму 9 200,00 грн. (а.с. 38). Позивач дійсно отримав правову допомогу від адвоката Литвиненко О.І., а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 9 200,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг зі збору та аналізу доказів, складання позовної заяви та подання її до суду, а також витрачений на вказані послуги час (4,6 годин), є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial