Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

У січня 2025 року ТЗОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення 35792 грн 33 коп заборгованості за кредитним договором №7020337 від 10 листопада 2023 року. Позов обгрунтований тим, що 10 листопада 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений електронний договір про надання споживчого кредиту №7020337,\~предметом якого є 10500 грн,\~строк кредитування\~15 днів, дата погашення кредиту-23 лютого 2024 року, процентна ставка 3,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісія за надання кредиту- 7,00 % від суми кредиту одноразово, вказані грошові кошти перераховані на платіжну картку відповідача. 26 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТЗОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ, згідно якого ТОВ «Мілоан» відступило право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем [PERSON] .. Умови кредитного договору відповідачем не виконуються, внаслідок чого станом на час відступлення права вимоги заборгованість склала 35792 грн 33 коп, яка обрахована ТОВ «Мілоан». Представник позивача Мих В.О. позов підтримує, просить розглянути справу за відсутності. Згідно з ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, про що їх заперечення відсутні. Відповідно до відзиву від 19 березня 2025 року представник відповідача\~адвоката Гордієць Л.В. частково визнає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості тіла кредиту в сумі 6122 грн 67 коп, за відсотками 16612 грн 07 коп в межах строку кредитування до 22 лютого 2024 року, що становить 22734 грн 74 коп, в іншій частині позовних вимог просить відмовити, зазначає, що позивачем не доведено наявність підстав для стягнення з відповідача відсотків та комісій за користуванням кредитом за межами строку кредитування. У відповіді від 26 березня 2025 року на відзив представник позивача Білотіл П.П. підтримує позовні вимоги, зазначає, що відповідач у повній мірі проінформована про умови надання кредиту, сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю в якій надано позику, строк та умови кредитування, згідно яких позичальник має право неодноразово поновлювати пільговий період (пролонгація) та збільшувати строк кредитування, договором передбачено зміну строку кредитування пропорційно строку пролонгації, нові дати та заборгованість зазначається в оновленому графіку платежів, що розміщені в особистому кабінеті відповідача. Позивачем надані докази, а саме довідка про щоденні нарахування та погашення, що підтверджує 5 разів відповідачу пролонгацію кредитування, розмір комісії, в результаті чого строк кредитування було збільшено на 19 днів, тобто до 13 березня 2023 року. Також договором передбачено сплата комісії за надання кредиту. Інші заяви, клопотання сторін станом на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Фактичні обставини та мотиви, з яких виходить суд, із застосованими нормами права. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України). Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до ч.3 ст.11 якого електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною; електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2023 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] , як фізичною особою, було укладено електронний договір про споживчий кредит №7020337, підписаний шляхом використання електронного підпису відповідача із використанням одноразового ідентифікатора 560154 та номеру телефону відповідача [PERSON] [NUMBER] , зазначеного нею в анкеті позичальника, предметом якого є 10500 грн кредиту, строком на 15 днів з 10 листопада 2023 року, термін повернення кредиту, процентів і комісії 23 лютого 2024 року; процентна ставка - 1,16% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, комісія за надання кредиту- 7,00 %, стандартна (базова) процентна ставка 3,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно платіжного доручення №114871995 ТОВ «Мілоан» від 10 листопада 2023 року перераховано [PERSON] 10500 грн згідно договору №7020337 на картку отримувача №444111ХХХХХХ1415. Будь-яких доказів на спростування цих обставин відповідачем не надано. 26 березня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТЗОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №104-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило право грошової вимоги, зокрема і по кредитному договору №7020337 від 10 листопада 2023 року, позичальником по якому є відповідач [PERSON] , що підтверджується також і випискою з Реєстру боржників від 26 березня2024 року. Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Докази на підтвердження недійсності кредитного договору від 10 листопада 2023 року та договору відступлення прав вимоги до нього від 26 березня 2024 року,- станом на час розгляду справи відсутні. За таких обставин позивач відповідно до ст.514\~ЦК\~України набув прав кредитора по вищезазначеному договору від 26 березня 2024 року. Відповідно до наданої позивачем виписки з особового рахунку відповідач [PERSON] має заборгованість за даним кредитним договором станом на час набуття права вимоги по ньому 26 березня 2024 року,-35792 грн 33 коп, з яких 8012 грн 67 коп- прострочене тіло кредиту, 27044 грн 66 коп прострочені відсотки, 735 грн - заборгованість за комісією. Доказів на спростування наведеного відповідачем не надано, зокрема і щодо посилань на відсутність у позивача доказів на підтвердження нарахування відсотків поза межами строку дії договору кредитування, при цьому ч.3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом, тобто сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них, в іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони, тобто доказування є юридичним обов`язком сторін, зокрема і відповідача. За поданими суду доказами попередній кредитор виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного договору, а відповідач свої зобов`язання за договором належно не виконала ні первинному кредитору, ні позивачу, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором, яка згідно з наданим позивачем розрахунком становить 35792 грн 67 коп. За даних обставин у судовому засіданні встановлені підстави для застосування до спірних правовідносин сторін правил згідно з ст.1049\~ЦК\~України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610\~ЦК\~України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до\~ч.1\~ст.625\~ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також судом при розгляді справи враховано, що сторонами, із врахуванням свободи визначення умов договору відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України,\~погоджені умови\~сплати відповідачем\~процентів (1,16%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день користування\~кредитом,\~3,5\~%-стандартна\~(базова)\~процентна ставка\~за кожен\~день строку\~користування кредитом)\~та комісії\~(735\~грн)\~по споживчому\~договору від\~10 листопада 2023\~року,\~що станом\~на час\~розгляду справи\~у встановленому\~порядку не\~спростовано,\~при цьому\~відповідач,\~як позичальник,\~отримала грошові кошти, власником яких вона не була, і отримала можливість певний час правомірно не повертати надані їй грошові кошти, натомість у неї виникло зобов`язання повернути грошові кошти у встановлений строк та сплатити визначені договором проценти та комісію за користування кредитом. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 2422 грн 40 коп судового збору відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: approved