Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

У січні 2025 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що між відповідачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» 10 вересня 2021 року було укладено кредитний договір № 784759 (далі Договір). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника. Також, відповідач за допомогою мережі Інтернет перейшов на офіційний сайт товариства www.moneyveo.ua, ознайомився з правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, після чого виявив бажання отримати кошти, подавши відповідну заяву. Згідно умов Договору, [PERSON] було надано кредит у виді кредитної лінії в розмірі 9250,00 грн та передбачено сплату процентів в розмірі 1,98% за кожен день користування, 1,98% за умови продовження строку дисконтного періоду та 1,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ними. Між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу та додаткові угоди до нього, відповідно до умов яких ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, яким є, зокрема: [PERSON] 05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу та додаткові угоди до нього, відповідно до умов яких ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі прав вимог, яким, зокрема, є [PERSON] 06 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, яким, зокрема, є [PERSON] . У зв`язку з невиконанням умов Договору у відповідачки виникла заборгованість в сумі 38276,05 грн, яка складається із заборгованості за: тілом кредиту 9250,00 грн, та відсотками 29026,05 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість, оскільки [PERSON] своє зобов`язання за договором не виконала. 23 вересня 2024 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області було постановлено направити дану справу за підсудністю до Решетилівського районного суду Полтавської області. 18 лютого 2025 року дана справа надійшла до Решетилівського районного суду. Ухвалою судді Решетилівського районного суду від 19 лютого 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 19 березня 2025 року. За клопотанням відповідачки судове засідання було відкладене на 06 травня 2025 року. У судове засідання 06 травня 2025 року представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 3-11). Відповідачка про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла (а.с. 100). Відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому ЦПК України, не подала, будь-яких заяв чи клопотань від відповідачки до суду не надходило. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини справи, установлені судом Судом установлено, що 10 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 784759388 (звор. а.с. 14 - а.с. 17). Відповідачка підписала Договір одноразовим ідентифікатором MNV5Т54Р, що підтверджується, зокрема: довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» (а.с. 26). Відповідно до п. 1.1. Договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у виді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 9250,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 9250,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 08 жовтня 2021 року (п. 1.3. Договору). Згідно з п. 1.7. Договору, кредитна лінія надається строком на 28 днів від дати отримання кредиту позичальником. Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. Договору, строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду (п. 1.8. Договору). Пунктом 1.9. Договору передбачено, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: на період строку, зазначеного в п. 1.7. Договору 1.98% від суми кредиту за кожний день користування ним; за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. Договору, з наступного дня після закінчення строку, вказаного в п. 1.7. Договору 1,98% за кожний в день від суми кредиту за кожний день користування; після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8. Договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою, що становить 1,98% в день від суми кредиту за кожний день користування ними. Невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця: www.moneyveo.ua (пункт 4.1 договору). Відповідно до положень п. 4.2. Договору, строк дії договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.7. договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту, передбачених п. 1.8. та п. 1.12.1. Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору діють до повного їх виконання. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України (пункт 4.3 договору). Згідно з п. 4.4. Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між сторонами договору в якості підпису позичальника буде використовуватися електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Також, до позову було додано Паспорт споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 784759388 від 10 вересня 2021 року, Правила надання грошових коштів у позику, Порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «MONEYVEO» та Алгоритм дій ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» стосовно укладання кредитних договорів, які не містять підписів [PERSON] (а.с. 13-14, 18-24, 27-33, 34-35). Згідно платіжного доручення від 10 вересня 2021 року та роздрукованого електронного переліку транзакцій з авторизаційними даними, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало [PERSON] грошові кошти в сумі 9250,00 грн (а.с. 36, 37-38). Згідно розрахунків заборгованості, у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором № 784759388 в сумі 38276,05 грн, яка складається із заборгованості за: тілом кредиту 9250,00 грн, та відсотками 29026,05 грн (а.с. 70, 71, 72). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» права вимоги боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги (а.с. 39-44). Згідно з п. 1.3. договору факторингу, право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому. Також, 28 листопада 2019 року, 31 грудня 2020 року, 31 грудня 2021 року, 31 грудня 2022 року та 31 грудня 2023 року були підписані додаткові угоди до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (звор. а.с. 44, а.с. 45-49, 50, звор. а.с. 50, 51). Згідно реєстру прав вимоги № 159 від 09 листопада 2021 року, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором «№ 784759388 (звор. а.с. 51-52). У подальшому, 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги (а.с. 53-57). Також, 05 серпня 2020 року, 10 серпня 2020 року, 21 жовтня 2020 року, 03 серпня 2021 року та 30 грудня 2022 року були підписані додаткові угоди до договору факторингу № 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року (звор. а.с. 57, а.с. 58, звор. а.с. 58, а.с. 59, 60). Згідно реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право грошової вимоги до [PERSON] (а.с. 61-62). 06 березня 2024 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 06/03/24, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 63-67). Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 06/03/24 від 06 березня 2024 року, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 784759388 (а.с. 68-69). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (стаття 1077 ЦК України). Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, неповідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту. Даний висновок суду базується на висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 01 лютого 2018 року у справі № 569/8962/16-ц. У порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1\~ст. 641 ЦК України,\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1,2 ст. 1046 ЦК). Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.\~Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12\~цього Закону, є оригіналом такого документа.\~Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.\~Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України\~«Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи\~\~(вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету\~\~і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі\~Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20. Таким чином судом установлено, що між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем було укладено Договір у формі електронного документу, із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому були перераховані кредитні кошти. Внаслідок невиконання своїх зобов`язань у відповідачки утворилась заборгованість за Договором на загальну суму 38276,05 грн, яка складається із заборгованості за: тілом кредиту 9250,00 грн, та відсотками 29026,05 грн. Суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем, оскільки відповідачкою не було надано власного розрахунку заборгованості для спростування доводів, на які посилається позивач. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 38276,05 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 9250,00 грн, та відсотками 29026,05 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № 10288 від 17 вересня 2024 року установлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,00 грн (а.с. 2). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 1). Враховуючи вищезазначене, те, що позовну заяву було подано у електронному вигляді, тобто застосовується коефіцієнт\~0,8\~для пониження\~відповідного розміру\~ставки судового\~збору, та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідачки у справі в розмірі 2422,00 грн на користь позивача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, які понесла сторона позивача слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем було подано: договір про надання правничої допомоги № 22/02/24-02 від 22 лютого 2024 року (далі Договір 1) (а.с. 73-74); протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 22/02/24-02 від 22 лютого 2024 року (звор. а.с. 74); додаткову угоду № 6 до договору про надання правничої допомоги № 22/02/24-02 від 22 лютого 2024 року (а.с. 75-77); акт прийому-передачі наданих послуг від 06 березня 2024 року (звор. а.с. 77); та довіреність від 04 грудня 2024 року (звор. а.с. 78). Відповідно до Договору 1, укладеного між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» (клієнт) та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п. 3.1. Договору 1, отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в Протоколі погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 22/02/24-02 від 22 лютого 2024 року (п. 3.3. Договору). Після належного виконання доручення адвокатське бюро надає клієнту акт прийому-передачі наданих послуг (п. 3.4. Договору). Сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується на користь адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта (п. 3.6. Договору). Згідно додаткової угоди № 6 до договору про надання правничої допомоги № 22/02/24-02 від 22 лютого 2024 року, адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу, зокрема: по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 784759388 від 10 вересня 2021 року, який зазначений під порядковим номером 198 (а.с. 75-77). Відповідно до акту прийому передачі наданих послуг від 06 березня 2024 року, Адвокатське бюро «Тараненко та партнери» надало ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» наступні юридичні послуги по стягненню заборгованості за кредитним договором № 784759388 від 10 вересня 2021 року: складання позовної заяви про стягнення заборгованості 4000,00 грн; вивчення матеріалів справи 1000,00 грн, та надання усної консультації 1000,00 грн (звор. а.с. 77). Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вищевказаний висновок Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду зазначений у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Будь-яких заяв чи клопотань від відповідачки щодо зменшення розміру судових витрат до суду не надходило. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що з відповідачки необхідно стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, які понесла сторона позивача. На підставі викладеного та,

Outcome: approved