Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. Доводи позову. Представник позивача [PERSON] - адвокат Сторожук Д.І. 28.10.2022 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи які не заявляються самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Одеської міської ради, орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини, яким просить: - визначити місцем проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , місцем проживання його батька - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, в тому числі витрати на правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача адвокат Строжук Д.І. зазначає, що 15 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. [INFO] в шлюбі у Позивача та Відповідача народився син - [PERSON] . Сімейне життя між Позивачем та Відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Після припинення шлюбних відноси, дитина [PERSON] залишився проживати разом із матір`ю, але сторони не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати їх малолітня дитина. Позивач [PERSON] вважає, що їхньому сину буде краще проживати з ним, ніж з матір`ю, з огляду на те, що Позивач працює та має статус ФОП, має дохід, та достатній необхідний час, який потрібен для нормального психологічного та соціального розвитку дитини, постійне місце проживання. Позивач зовсім не вживає спиртні напої, характеризується добре, активно приймає участь у вихованні дитини. Дитина [PERSON] зареєстрований разом з [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . При цьому, Відповідач характеризує себе з зовсім іншої сторони. Вона ніде не працює, не має самостійного доходу, періодично зловживає спиртними напоями, за дитиною достатньо не доглядає. Бували непоодинокі випадки, коли вона застосовувала до дитини фізичне насилля та психологічне насилля, що було відображено в тому, що вона не зважає на думку дитини, повністю ігнорує його бажання. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, сторони домовилися про те, що відповідачка разом із дитиною з метою безпеки повинні виїхати за кордон. Наразі, малолітній [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебувають у Болгарії, де орендують житло за адресою: [ADDRESS] . Під-час знаходження всього цього часу [PERSON] разом з [PERSON] закордоном, Позивач повністю забезпечував їх, що відображено в тому, що він постійно на банківську картку [PERSON] переказував грошові кошти. В подальшому Позивачу, зі слів Відповідача, стало відоме про те, що вона має бажання жити з іншою людиною, з якою познайомилась в Болгарії. На це позивач не погодився, та не надав дозволу на вивезення сина за кордон. Але не зважаючи на заперечення позивача щодо вивезення дитини, відповідач покинула територію України разом із дитиною. 14.10.2022р. Позивач направив листа до Державної прикордонної служби України, разом з нотаріально оформленою заявою про те, що він заперечую щодо виїзду за кордон його малолітнього сина - [PERSON] . На теперішній час, Відповідачка заборонила Позивачу спілкуватися з їх сином, заблокувала його номер телефону на своєму мобільному пристрої, та в усіх месенджерах. Зазначене призвело до того, що батьківський, зв`язок з дитиною був втрачений. 20.10.2022р. Позивач звернувся до Служб у справах дітей ОМР з заявою про встановлення графіку спілкування з дитиною. Позивач, як Батько, дуже турбуються про стан здоров`я дитини, оскільки дитина має хронічні захворювання, а саме: хронічний атонічний дерматит, хронічний алергічний риніт, що також потребує відповідної дієти. Також Позивачу не відомо про те чи оформила відповідачка медичну страховку на дитину, та чи встала вона консульський облік. Крім того, Позивач маючи доступ до облікового запису Google Відповідача, прослідкував за її образом життя, хронологія якої показала, що відповідачка повертається до дому з готелю дуже пізно, перебуває до пізньої години у кафе та ресторані, при цьому не відомо на кого вона залишає дитину, враховуючи те, що близьких та родичів у Болгарії у відповідача не має. На підставі вищезазначеного, Позивач вважає, що дитині буде краще проживати разом із ним. Доводи зустрічного позову. 05 грудня 2022 року відповідачем [PERSON] було подано до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю, яким просить: - визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] (РНОКПП: [NUMBER] ); - стягнути з [PERSON] , [INFO] , судові витрати. Зустрічна позовна заява [PERSON] мотивована тим, що вона дійсно з 15 жовтня 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . [INFO] в шлюбі у них народився син - [PERSON] . З лютого 2022 року вони з відповідачем [PERSON] проживають окремо, дитина весь цей час проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Причиною їх з відповідачем розлучення послугувала агресивна поведінка відповідача, ним неодноразово вчинялося психологічне та фізичне насильство до неї та до дитини. Фізичне насильство до неї вчинялося також і в присутності дитини, що психологічно травмувало спільного сина. Факт вчинення насильства може бути підтверджений свідками. До Суворовського районного суду м. Одеси нею подано позов про розірвання шлюбу. Після введення на території України воєнного стану в березні 2022 року вона була вимушена виїхати разом із дитиною за межі кордону України задля забезпечення безпеки дитини, відповідач не заперечував проти виїзду дитини за кордон. 02.04.2022 року нею була отримана реєстраційна карта іноземця з наданням тимчасового захисту № [NUMBER], та дитини, що свідчить про можливість законного знаходження її та дитини за кордоном України. На даний час в неї є постійний дохід для забезпечення себе та дитини, так як вона являється засновником та директором ТОВ «УЪРЛД ОФ-БІОТИ» в м. Варна, здійснює професійні косметичні послуги, що підтверджуються відповідними реєстраційними документами. Крім того, в неї є постійне місце проживання в Болгарії, це двокімнатна квартира в місті Варна, де існують всі умови для комфортного проживання дитини, навчання та розвитку сина. В Україні в неї також є постійне місце проживання, проте зважаючи на введення в Україні воєнного стану вона вважаю безпечнішим та комфортнішим для малолітньої дитини проживання за кордоном. Дитина на даний час відвідує державний дитячий садок в м. Варна в Болгарії, отримує необхідні для її віку знання, розвивається, спілкується з іншими дітьми. З лютого до вересня 2022 року відповідач дійсно надавав матеріальну допомогу задля забезпечення дитини, проте з вересня 2022 року дитина знаходиться лише на її утриманні. Під часу окремого проживання з відповідачем вона не перешкоджала спілкуванню дитини із батьком засобами телефонного зв`язку, відеозв`язку, а також особистим зустрічам під час їх перебування у місті Одесі. Але в останню зустріч із дитиною в м. Одесі відповідач знову поводив себе агресивно, що призвело до вимушеного обмеження їх спілкування із ним. Про те, що відповідач заперечує проти перебування дитини за кордоном її стало відомо вже після того як вона виїхала за межі України. З метою побачення із дитиною, відповідач приїзжав до місця їх проживання у м.Варна, але під час зустрічі знов поводив себе агресивно, ображав її , штовхав дитину, погрожував, вчиняв психологічний тиск, у зв`язку із чим її довелося викликати поліцію. Свідком даної події став волонтер [PERSON] , який також написав заяву до органів поліції. Більше того, від народження дитини, її вихованням, розвитком та піклуванням про неї, та її лікуванням займалася вона. Відповідач участі у вихованні та спілкуванні з дитиною здебільшого не приймав. Дитина проживає з нею в злагоді та любові. Шкідливих звичок вона не має, свій вільний час намагається проводити з дитиною та займатися її вихованням, фізичним і духовним розвитком, враховуючи вік дитини, її звичний спосіб життя разом із матір`ю, прив`язаність до матері, позивач вважає, що найбільш гармонійний її розвиток, врівноважений психологічний стан та найсприятливіші для неї можливі лише при проживанні з нею. Водночас проживання разом з батьком, який є схильним до насильства, повернення дитини до України на час введення воєнного часу створить реальну небезпеку життю та здоров`ю дитини, зашкодить його повноцінному розвиткові. Доводи відзиву на зустрічний позов. На зустрічну позовну заяву представником позивача адвокатом Сторожуком Д.І. 04.01.2023 року подано відзив, згідно якого він позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування відзиву на позов зазначив про те, що відповідачка плутається в своїх свідченнях, чим саме вводить суд в оману, виходячі з того, що документу який би свідчив про те, що до [PERSON] були прийняті будь які заходи зі сторони працівників поліції Болгарії на його протиправні дії по відношенню до неї та дитини не існує. Оскільки, вищезазначених дій щодо вчинення психологічного та фізичного насильства над [PERSON] ніколи не відбувалося. Крім того, [PERSON] під час зустрічі зі своїм сином у м.Варна, перебував у супроводі адвокат з колегії адвокатів м. Варна Республіка Болгарія Чорбаджийського П.Г. Волонтер про якого вказує [PERSON] у зустрічному позові, який нібито перебував при конфлікті, не є волонтером, а як виявилося пізніш є її співмешканцем. У зв`язку з тим, що [PERSON] усіляко заважала спілкуванню дитини з батьком, [PERSON] прибувши до м. Варна подарував синові мобільний телефон, для постійного зв`язку та спілкування із ним. [PERSON] в своєму зустрічному позові зазначає про те, що дитина знаходиться на її повному утриманні, але при цьому далі за текстом, говорить про те, що з лютого до вересня 2022 року [PERSON] надавав її матеріальну допомогу для забезпечення дитини. Під час знаходження всього цього часу [PERSON] разом з [PERSON] за закордоном, [PERSON] було перераховано на картковий рахунок відповідачки 184 620, 00 грн. Квартира, в якій наразі перебуває дитина та [PERSON] , була орендована (а саме проплачена за оренду) саме [PERSON] , оскільки [PERSON] ніде не працювала, та не мала доходу. Не зважаючи на все [PERSON] продовжує забезпечувати свого сина. У своєму позові [PERSON] зазначає що, вона має дохід, та має можливість повністю забезпечувати дитину, оскільки є засновником та директором ТОВ «УЪРЛД ОФ БЮТІ» у м. Варна, але згідно Торгового реєстру товариств, зареєстрованих у Болгарії, на ім`я [PERSON] станом на кінець листопада 2022 року, жодного зареєстрованого товариства не зареєстровано, що підтверджується в заяві адвоката Чорбаджийського П.Г. Також [PERSON] в позові зазначає про те, що вона піклується про дитину, дитина перебуває в садику. Але при цьому, не зазначає, коли саме дитина пішла до дитсадку, номер дитсадка, його адреса. В заяві адвоката Чорбаджийського П.Г. , значиться про те, що він зі свого боку намагався з`ясувати в якому ж дитсадку перебуває дитина, але зазначені дії не призвели до позитивного результату. Також, в заяві містить інформація про таке: «....пані [PERSON] підтвердила в розмові 27.11.2022 року, що він разом із сином [PERSON] бере і відвозить дитину до нього, так його мати ходить на роботу і не встигає». З цього вбачається, що чужі люди, займаються піклуванням про дитину, оскільки мати не встигає. В зустрічному позові [PERSON] жодного слова не промовила про те, як себе почуває дитина по стану здоров`я, чи оформлена відповідна медична страховка на дитину. Зазначені факти, підтверджують саме те, що мати дитини не спроможна надати дитині відповідний догляд, та чому батько дитини звернувся до суду з відповідними вимогами, про визначення місця проживання дитини саме з ним. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.11.2022 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2022 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 29 грудня 2023 року постановлено звернутися із судовим доручення про надання правової допомоги до компетентного органу Республіки Болгарія, а саме Державної агенції захисту дітей (Дьржавна агенция за закрила на детето) адреса: вул. «Триадица», № 2, м. Софія, 1051, Республіка Болгарія, адреса електронної пошти: [INFO] , адреса територіального підрозділу Державної агенції захисту дітей в м. Варна (Дьржавна агенция за закрила на детето): вул. «Георгі Раковскі», № 62, м. Варна, Республіка Болгарія, 9000. Вказаною Ухвалою суд доручив компетентному органу Республіки Болгарія, а саме Державній агенції захисту дітей - провести обстеження умов проживання [PERSON] , та малолітнього [PERSON] , за місцем їх проживання за адресою: [ADDRESS] , з метою з`ясування наявності необхідних умов для проживання та виховання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; - вислухати думку малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у присутності психолога, перекладача (у разі необхідності), щодо вирішення спору між батьками про визначення його місця проживання; - надати суду висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] . На адресу суду повернулася згадана справа з документами складеними в ході виконання доручення та Ухвалою суду від 03.03.2025 року провадження по справі відновлено та призначено справу у судове засідання. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10.04.2025 року було закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті. ІІІ. Позиції сторін. У судове засідання позивач за первісним позовом [PERSON] та його представник - адвокат Сторожук Д.І. не з`явились. Через підсистему «Електронний суд» представником позивача - адвокатом Сторожуком Д.І. подано заяву, в якій він зустрічні позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу у їх з позивачем відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, надав до суду письмові пояснення. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову, та про задоволення зустрічного позову. Судом встановлено, що 15.10.2016 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2047 Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області актовий запис про народження від 11.05.2017 № 3162. У жовтні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що підтверджується ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси (справа № 523/12206/22). Відповідно до інформації Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 20.02.2023 № 205ССД/01-29, зареєстроване місце проживання [PERSON] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] з 17.10.2018. Відповідно до договору оренди житлового приміщення від 01.08.2020, [PERSON] орендує квартиру строком на невизначений термін за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, [PERSON] є фізичною особою- підприємцем. Як зазначається у позові, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, сторони домовилися про те, що відповідачка разом із дитиною з метою безпеки повинні виїхати за кордон. Під час знаходження [PERSON] разом з малолітнім [PERSON] за закордоном, позивач забезпечував їх шляхом переказу на банківську картку [PERSON] грошових коштів, що підтверджується платіжними дорученням. Таким чином, за період з березня по серпень 2022 року на картковий рахунок [PERSON] від [PERSON] надійшла загальна сума в розмірі 184 620, 00 грн. Згодом, позивачу стало відомо про те, що відповідачка збирається створити нову родину у Болгарії та вивезти дитину за кордон. Позивач заперечував проти вивезення дитини за кордон у зв`язку із чим 14.10.2022р. направив листа до Державної прикордонної служби України, разом з нотаріально оформленою заявою про те, що він заперечую щодо виїзду за кордон його малолітнього сина - [PERSON] . Наразі, малолітній [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебувають у Болгарії, де орендують житло за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданого пояснення органу опіки та піклування Пересипської ( Суворовської) районної адміністрації ОМР від 14.04.2023 року вбачається, про те, що на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради (протокол засідання від 06.04.2023 № 6)

Outcome: approved