Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У вересні 2022 року [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Венгер Андрій Валерійович, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області про визначення місця проживання дитини та визначення порядку участі батька у вихованні дитини. Позов обгрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син постійно проживає з позивачем, мати повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про нього, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. При цьому, позивач ніколи не перешкоджала і немає наміру в подальшому перешкоджати спілкуванню батька з дитиною. Батько дитини іноді приходить до сина, бере його гуляти та в гості до себе, але у зв`язку з цим виникають проблеми. Так, 11.08.2022 року відповідач без згоди позивача хотів забрати дитину із дитячого садочка, при цьому не мав наміру повідомляти куди саме і на який термін, у зв`язку з чим позивач змушена була звернутися до відділення поліції для врегулювання конфлікту. Такі суперечки виникають постійно. Крім того, відповідач погрожує відібрати сина і проживати з ним окремо від матері. Представник позивача зазначає, що проживання малолітньої дитини разом з матір`ю відповідає інтересам дитини, син прив`язаний до матері та психологічно не готовий проживати разом з батьком, разом з тим, позивачем створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Просить суд визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] або проживання. Процесуальні дії по справі. Подані заяви (клопотання) сторін. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 04.10.2022 оку відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с.27). Ухвалою суду від 26.10.2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.41). Ухвалою суду від 16.11.2022 року провадження по даній справі зупинено до припинення перебування відповідача [PERSON] у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан (а.с.50). Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями Хотинського районного суду Чернівецької області від 16.01.2023 року, справу розподілено в провадження судді Ковальчук Т.М. Ухвалою судді від 19.01.2023 року прийнято цивільну справу до провадження (а.с.55). Ухвалою суду від 24.02.2025 року поновлено провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Зобов`язано Службу у справах дітей Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області, як органу опіки та піклування, надати суду висновок щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (а.с.88-89). 19.03.2025 року Службою у справах дітей Хотинської міської ради надано до суду висновок органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю (а.с.97). 07.04.2025 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про зупинення провадження у справі, у зв`язку з продовженням ним проходження військової служби (а.с.101-102). Ухвалою суду від 05.05.2025 року відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі (а.с.105-106). Аргументи учасників справи Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.100), в матеріалах справи наявна заява від позивача про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с.94). Відповідач [PERSON] в судове засідання 05.05.2025 о 14:00 год не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, що вбачається з його заяви від 07.04.2025 поданої на адресу суду (а.с.101), в матеріалах справи наявна заява відповідача від 10.11.2022, в якій він зазначав, що вимоги позивача не визнає (а.с.47); інших заяв або клопотань з викладеною позицією щодо позовних вимог до суду від відповідача не надходило, відзив на позов не подавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області Брус С.В. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у відсутності представника служби у справах дітей, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.104). Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Фактичні обставини встановлені судом Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.07.2016 по 22.02.2022 року, який розірвано рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 22.02.2022 року /справа №724/2025/21/ (а.с.9-12). Від сумісного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження ?дитини: серії [NUMBER] , виданим повторно 29.10.2021 Хотинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дністровському районі Чернівецької області Південно - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) (а.с.8). Позивач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживає малолітній син [PERSON] , [INFO] та мати [PERSON] , 1965 р.н., що підтверджується відомостями з реєстру Хотинської територіальної громади від 12.08.2022 та довідкою виконавчого комітету Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області від 12.08.2022 року за №1663 (а.с.7,13). Позивач [PERSON] офіційно працевлаштована, працює державним реєстратором центру надання адміністративних послуг Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області; крім того, перебуває на обліку в ГУ Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію (а.с.15-16). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями Хотинської територіальної громади від 30.09.2022 (а.с.25-26). З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] 03.11.2022 призваний на військову службу за мобілізацією та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідками [INFO] та витягом з наказу командира військової частини (а.с.67-70,102). З довідки інспектора ЮП СП Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області Руснака О. від 25.08.2022, затвердженої начальником ВП №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області встановлено, що ним проводилась перевірка за зверненнями [PERSON] та [PERSON] , зокрема, 11.08.2022 до ВП №2 (м.Хотин) Дністровського РВП ГУНП звернувся [PERSON] з приводу конфлікту, який виник у нього з [PERSON] через мололітнього сина [PERSON] , 2018 р.н., та звернулася [PERSON] з приводу того, що [PERSON] вчинив з нею сварку, хотів без згоди заявниці забрати із садочка їх спільного сина [PERSON] . За результатами перевірки звернень було встановлено, що малолітня дитина проживає з матір`ю після розлучення батьків та між колишнім подружжям виникають непорозуміння із приводу участі батька у вихованні сина. 11.08.2022 [PERSON] прийшов до дошкільного навчального закладу «Сонечко», у якому навчався малолітній [PERSON] , 2018 р.н, та хотів без погодження із [PERSON] тимчасово забрати сина до себе. У зв`язку з цим між батьками дитини виникла суперечка. За наслідками перевірки з батьками дитини була проведена профілактична бесіда по недопущенню протиправної поведінки в подальшому та рекомендовано звернутися з даного питання до Служби у справах дітей Хотинської міської ради або до суду (а.с.17-18). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області від 17.03.2025 року, щодо визначення місця проживання малолітного [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] біля матері [PERSON] . При цьому зазначений орган виходив з того, що батьки дитини перебували у зареєстрованому шлюбі. Після розірвання шлюбу в лютому 2022 року малолітній [PERSON] залишився мешкати разом з матір?ю, [PERSON] . Наразі мати з сином мешкають за адресою: [ADDRESS] ; дитина навчається у 1 класі «Хотинського опорного академічного ліцею» Хотинської міської ради (довідка виконкому Хотинської міської ради №1042 від 11.03.2025 та довідка «Хотинського опорного академічного ліцею» Хотинської міської ради № 01-22-77 від 12.03.2025). [PERSON] 12.10.2022 подав до служби у справах дітей письмову заяву про те, що він не заперечує щодо визначення місця проживання малолітнього сина разом з колишньою дружиною [PERSON] за місцем її реєстрації. Наразі [PERSON] проходить службу в Збройних Силах України. Інших заяв від [PERSON] щодо визначення місця проживання його сина [PERSON] до Служби у справах дітей не надходило (а.с.97). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (частина перша статті 160 СК України). Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, суди мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновку органу опіки та піклування. Однак найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання судді, яке має ґрунтуватися на внутрішній оцінці всіх обставин в їх сукупності. Адже не можна піддавати формалізму долю дитини, яка через те, що батьки не змогли зберегти шлюб, не повинна бути позбавлена щасливого та спокійного дитинства. Таким чином, при вирішенні таких спорів доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку. Враховуючи вказані норми матеріального права, суд враховує вік дитини (7 років) і те, що між сином та матір`ю існує тісний зв`язок, розірвання якого може призвести до негативного впливу на розвиток дитини, а також враховується, що батько дитини наразі проходить військову службу. Виходячи із обставин справи, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини та забезпечити доброзичливе спілкування один з одним, суд вважає, що визначення місце проживання малолітньої дитини сторін у справі з матір`ю, буде відповідати якнайкращим інтересам дитини, сприятиме повноцінному вихованню та розвитку. Також суд зауважує, що визначення місця проживання дитини з матір`ю не впливатиме на взаємовідносини дитини з батьком, оскільки визначення місця проживання дітей з однім із батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, а в першу чергу, відносин між батьками, а також встановлення можливості їхнього спільного спілкування та проведення часу з дитиною, визначене у цій справі місце проживання дитини може бути змінено як за згодою батьків, так і в судовому порядку. Враховуючи викладене, проаналізувавши обставини справи, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, матеріально-побутові умови проживання та достатній рівень комфорту обох з батьків, а також висновок органу опіки та піклування та інші обставини, суд дійшов висновку, що проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю відповідатиме принципу «найкращих інтересів дитини». Між тим, прохання позивача в позові про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю за місцем її реєстрації або проживання, судом до уваги не приймаються, з огляду на те, що право свободи пересування та вільного вибору місця проживання гарантовано ст. 33 Конституції України. Також, питання свободи пересування та вільного вибору місця проживання врегульовано нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та іншими підзаконними нормативними актами. А враховуючи рівність прав та обов`язків батьків, мати дитини, позивачка по справі, повинна повідомляти батька дитини, відповідача по справі, про місце проживання дитини, на зміну якого (проживання) кожна сторона має право в силу закону. Розподіл судових витрат Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 22.09.2022 року позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у сумі 992,40 грн (а.с.5). Оскільки позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому судові витрати по сплаті судового збору у сумі 992,40 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному об`ємі.

Outcome: approved