Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

14 лютого 2025 року представник Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , з яким укладено договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за №2498 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1384/27829. Фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу є споживання природного газу за вищевказаною адресою. З 01.01.2020 по 01.12.2024 щомісяця відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем до сплати нараховується: з 01.01.2020 277,24 грн; з 01.07.2020 318,58 грн; з 01.01.2021 566,68 грн; з 01.02.2021 511,04 грн; з 01.01.2022 426,10 грн; з 01.01.2023 469,39 грн; з 01.01.2024 397,41 грн, за послуги з розподілу природного газу. Станом на 01 грудня 2024 року сума заборгованості за послуги з розподілу природного газу відповідача становила 17013,31 грн. АТ «ОГС «Полтавагаз» виконує належним чином умови договору розподілу природного газу, у свою чергу відповідач ухиляється від сплати наданих послуг. У зв`язку з тим, що відповідач не здійснює своєчасну оплату за надані послуги з розподілу природного газу, представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги природного газу за період з січня 2020 року по грудень 2024 року включно в сумі 17013,31 грн та судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 19 лютого 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження призначене судове засідання на 19 березня 2025 року та постановлено здійснювати виклик відповідача шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. 19 березня 2025 року судове засідання було відкладене на 06 травня 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання 06 травня 2025 року представник позивача не з`явився, 06 травня 2025 року до суду надійшла заява представниці позивача про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 49). Відповідач у судові засідання 19 березня 2025 року та 06 травня 2025 року не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду невідомі (а. с. 37, 44). Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Тому, з огляду на положення ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, і давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов АТ «ОГС «Полтавагаз» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Фактичні обставини справи, установлені судом Судом установлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність, зокрема щодо розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (основний) (а.с. 13-14). Відповідач [PERSON] , ознайомившись з умовами Типового договору розподілу природного газу, приєднався до умов Договору, особисто підписавши заяву приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) (а.с. 8). Даний типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (пункт 1.1. Договору). Відповідно до пункту 1.2. Договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі Кодекс газорозподільчих систем). При вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем (пункт 2.3. Договору). Відповідно до пунктів 6.1.-6.4. договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Згідно п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до картки абонента АТ «ОГС «Полтавагаз» споживачу [PERSON] присвоєно персональний код ідентифікації споживача (ЕІС-код) 56ХМ26J210021760, о/р [NUMBER] як суб`єкта ринку природного газу за адресою об`єкта розподілу природного газу: [ADDRESS] (а.с. 7). Тобто відповідач [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , номер особового рахунку [NUMBER] . Як вбачається з картки абонента АТ «ОГС «Полтавагаз» [PERSON] , заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з січня 2020 року по листопад 2024 року включно складає 17013,31 грн. (а.с. 7). 09 грудня 2024 року позивач направляв на адресу відповідача претензію з вимогою оплатити вартість наданих послуг з розподілу природного газу в сумі 17013,31 грн (а.с. 11, 12). Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 25 травня 2022 року відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу із [PERSON] на користь АТ «ОГС «Полтавагаз», у зв`язку з неможливістю установити зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 18). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Суд зазначає, що правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано\~Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494\~\~(далі - Кодексом ГРМ),\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про ринок природного газу»\~суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, газовидобувне підприємство, споживач. Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу»\~передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього\~Кодексу, згідно з якимоператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 15 червня 2017 року № 778 ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території м. Полтава та Полтавської області (крім міст Кременчук, Лубни, Горішні Плавні, Лубенського, Пирятинського, Оржицького, Гребінківського, Гадяцького, Семенівського, Кременчуцького районів та села Радянське Кобеляцького району Полтавської області), де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ «ПОЛТАВАГАЗ». Згідно з пунктом 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави\~3\~розділу\~VІ\~цього\~Кодексу. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в\~розділі VI цього Кодексу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498\~(далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України\~за формою Типового договору розподілу природного газу. Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20 (провадження № 61-11470св21). Таким чином між сторонами існують договірні правовідносини, оформлені шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу. До того ж суд зазначає, що факт приєднання побутового споживача [PERSON] до умов зазначеного договору відбулось, зокрема, шляхом вчинення ним дій щодо щомісячного споживання різних об`ємів природного газу, що підтверджується зміною показань газового лічильника за адресою споживача та вбачається з розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідача. Приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. [PERSON] отримував послуги з постачання природного газу, оплачував їх, та відповідно отримував і послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, однак систематично не сплачував вартість отриманих ним послуг. Постановою НКРЕКП № 3037 від 24.12.2019 (з змінами та доповненнями) встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2020 по 01.07.2020 в розмірі 1,14 грн за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ), з 01.07.2020 по 1,308 грн. за 1 куб. м, на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП № 2460 від 16.12.2020 встановлено тариф на послуги розподілу природного газу\~у розмірі 1,93 грн за 1 куб. м. на місяць (без урахування ПДВ); зазначена постанова набрала чинності з 01 січня 2021 року. Постановою № 129 від 30.01.2021 було внесено зміни в попередню постанову та зазначено наступне - «1) в абзаці другому пункту 1 цифри «1,93» замінити цифрами «1,78». Вказана вище постанова набрала чинності 01.02.2021\~. Постановою НКРЕКП № 2764 від 22 грудня 2021 року, яка набрала чинності 01.01.2022, встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,76 грн за 1 куб.м. на місяць (без урахування ПДВ). Таким чином, за період з січня 2020 року по листопад 2024 року включно, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та укладеного Договору у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у сумі 17013,31 грн. Відповідач зазначеного розрахунку не спростував та своїх розрахунків не навів. Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги- послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавцями комунальних послуг, послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 67 Житлового кодексу України установлено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) беруться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Згідно з ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу, фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем. Враховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що [PERSON] приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, отримував послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконав, оплату не здійснював. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищенаведене, суд вбачає наявними підстави для стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № 449 від 21 січня 2025 року позивачем сплачений судовий збір в розмірі 2779,90 грн (а. с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а. с. 31). Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~164\~ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. З матеріалів справи установлено, що 25 травня 2022 року Решетилівським районним судом у справі № 546/263/22 постановлено ухвалу про відмову у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON] на користь АТ «ОГС «Полтавагаз» заборгованості за послуги розподілу природного газу (а. с. 18). Згідно з довідкою, виданою Решетилівським районним судом Полтавської області, судовий збір в сумі 248,10 грн, сплачений АТ «Полтавагаз» 23 лютого 2022 року за квитанцією № 1826, зараховано до спеціального фонду державного бюджету України та враховано у справі № 546/263/22 (а. с. 47, 48). З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі на користь позивача у розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved