Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 21.06.2024 року вона уклала з відповідачкою [PERSON] Договір позики (далі - Договір) посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Олинцем В.П., який зареєстровано в реєстрі за № 44. Відповідно до п. 1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 168\~480 доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим Договором строк не пізніше 21.06.2025 року. 05.07.2024 року вона уклала з відповідачкою [PERSON] Договір позики (далі - Договір) посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мурашко Л.О., який зареєстровано в реєстрі за № 2990. Відповідно до п. 1 Договору Позикодавець передав, а Позичальник прийняла позику в сумі 2\~209\~746,10 гривень, що є еквівалентом 54\~500 доларів США 00 центів згідно курсу Національного Банку України станом на 05 липня 2024 року (1 дол. = 40,5458). Відповідно до п. 2 Договору Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві готівкою або у безготівковому порядку позику в сумі, що буде еквівалентно суми 54\~500 доларів США 00 центів згідно курсу Національного Банку України на день повернення позики в строк до 05 липня 2025 року. 22.08.2024 року вона звернулася до відповідачки з вимогою про дострокове повернення позики. Вважає, що строк для повернення суми позики за вищевказаними договорами сплив 03.09.2024 року. Станом на день подання позовної заяви до суду відповідачка не повернула позику та не надала відповіді на лист-вимогу. Таким чином, оскільки відповідачка не повернула суму позики у добровільному порядку просить стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість: - в сумі 168\~480 доларів США, згідно Договору позики від 21.06.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Олинцем В.П. та зареєстровано в реєстрі за № 44; - в сумі 54\~000 доларів США, згідно Договору позики від 05.07.2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мурашко Л.О. та зареєстровано в реєстрі за № 2990. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.10.2024 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі № 569/18464/24 за позовом [PERSON] (адреса реєстрації: [ADDRESS] , адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] ) до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення боргу за договором позики. Підготовче судове засідання призначено на 25\~листопада 2024\~року об\~11\~год. в приміщенні Рівненського міського суду (м. Рівне, вул. Шкільна, 1). 25.11.2024 року відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, про час і дату розгляду справи повідомлялася належним чином. Відзиву на позовну заяву не подала. Підготовче судове засідання відкладено на 18.12.2024 року на 12 год. 00 хв. Представником адвокатом Перуновим В.В. подано через підсистему «Електронний суд» 16.12.2024 року заяву про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17.12.2024 року заяву представника [PERSON] адвоката Перунова В.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням програми ВКЗ залишено без задоволення. 18.12.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Перуновим В.В. подано заяву, в якій просить відкласти розгляд справи на іншу дату в зв`язку із перебуванням представників позивачки адвокатів Перунова В.В. та Задорожного Ю.В. в інших судових справах, що розглядаються в м. Львів. 18.12.2024 року представник відповідачки адвокат Лазарчук Г.В. в підготовчому судовому засіданні заявила усне клопотання та просить визнати явку позивача в судове засідання обов`язковою, оскільки для правильного вирішення вищезазначеної справи необхідно з`ясувати обставини, що мають істотне значення для розгляду справи. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18.12.2024 року явку позивача у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики визнано обов`язковою. Зобов`язано позивачку надати безпосередньо в судове засідання Рівненського міського суду Рівненської області, яке відбудеться 05 лютого 2025 року об 11 год. 30 хв. оригінал розписки від 21.06.2024 року, копія якої була долучена позивачкою до позову для огляду і дослідження в судовому засіданні Рівненського міського суду Рівненської області. 05.02.2025 року позивачка та її представник адвокат Перунов В.В. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримали, не заперечують проти закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином. Представником адвокатом Лазарчук Г.В. подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області 04.02.2025 року клопотання, в якому просила відкласти судове засідання на іншу дату в зв`язку з її зайнятістю в іншому судовому засіданні у справі про визнання особи недієздатною без надання будь-яких доказів, на підтвердження вказаних обставин. За результатом підготовчого провадження, суд прийшов до висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. 06.03.2025 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідачки адвокатом Лазарчук Г.В. подано клопотання про витребування доказів. Своє клопотання вона обґрунтувала тим, що необхідним для\~встановлення істини\~є інформація\~з Кам`янець-Подільської\~ДПІ ГУ\~ДФС у\~Хмельницькій області\~щодо доходів\~позивачки [PERSON] \~за останні\~5\~років та\~перебування її\~на податковому\~обліку Вказана обставина є необхідною з метою встановлення наявності або ж відсутності реальної можливості надання у позику 168 480 доларів США та 54 000 доларів США в 2024 році, адже для того, щоб позичити вказану суму грошових коштів їх потрібно мати та отримати законним способом. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06.03.2025 року витребувано з Кам`янець-Подільського ДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області інформацію щодо доходів [PERSON] за останні 5 років та перебування її на податковому обліку. Також, 06.03.2025 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідачки адвокатом Лазарчук Г.В. подано зустрічний позов до [PERSON] про визнання недійсними договорів позики від 21.06.2024 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Олинцем В.П. зареєстрованим в реєстрі № 44 та від 05.07.2024 року посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Мурашко Л.О. зареєстрованим в реєстрі № 2990. Вказаний позов обґрунтовано тим, що має місце укладання фіктивних правочинів, які собою замінюють зовсім інші правовідносини та не направлені на реальне виконання укладених договорів, як зі сторони позивачки так і зі сторони відповідачки, а укладені під впливом тяжкої обставини наявності штучного боргу та психологічного тиску з боку позивачки; договори містять твердження, які не відповідають дійсності та спростовуються самими ж матеріалами долученими до позовної заяви; має місце укладання договорів під примусом, фізичним та психологічним тиском, що є окремою підставою визнання таких договорів недійсним. 06.03.2025 року на судовому засіданні суд ухвалив зустрічний позов повернути відповідачці у зв`язку з пропуском строку на його подання та не зазначенням поважних причин пропуску такого строку, без клопотання про його поновлення, як цього вимагає ч. 1 ст. 127 ЦПК України, ч. 1 ст. 193 ЦПК України. Також, 06.03.2025 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідачки адвокатом Лазарчук Г.В. подано клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи, яке обґрунтоване наступними обставинами: « [PERSON] працювала без офіційного оформлення СК «Карго» за адресою: [ADDRESS] , де виконувала функції менеджера. [PERSON] повідомили про наявність нестачі грошових коштів по Рівненському відділенню в сумі 250 тисяч доларів США. В подальшому, Позивачка, яка була куратором відділення Рівненської області приїхала разом із двома чоловіками, які теж працювали на вказану фірму, до Рівного та протягом декількох днів перебували за місцем роботи [PERSON] , вчиняючи на неї тиск, зобов`язуючи її визнати нестачу, яка жодними документами не була підтверджена. Такі дії щодо [PERSON] мали тривалий характер, містили ознаки залякування та примусу, остання знаходилась в стані тривалого стресу та була залякана. Такий стан [PERSON] був обумовлений тим, що основним засновником фірми, в якій вона працювала без належного офіційного оформлення, був [PERSON] на прізвище « [PERSON] », який має зв`язки в «кримінальному світі», наразі оголошений в міжнародний розшук та позбавлений громадянства України на підставі Указу Президента України. Тож, переймаючись за свій стан, своє фізичне та психологічне здоров`я, [PERSON] погодилась на умови [PERSON] , щодо підпису фіктивного Договору позики від 21.06.2024 року та Договору позики від 05.07.2024 року, з метою уникнення тиску та погроз. Весь цей час на [PERSON] вчинявся тиск, надсилались погрози та залякування. Після цього [PERSON] не з`являлась на робочому місці, жодного розрахунку з нею проведено не було, як і офіційного оформлення. Стосовно оформлення Договорів позики, то нотаріусів, до яких звернулись особи були визначені [PERSON] , грошові кошти у нотаріусів від [PERSON] для [PERSON] не передавались. Вже після виходу від нотаріусів та підпису фіктивних Договорів позик, [PERSON] , яка постійно була в супроводі двох чоловіків, вимагала підписання розписки про начебто передачу грошових коштів, хоча самі грошові кошти ніхто нікому не передавав. [PERSON] погодилась на підписання розписок, оскільки перебувала у стані примусу та була залякана своїми колишніми колегами, які мають достатній вплив на сфери життя (як їй здається). Позивачка, скориставшись вразливим становищем відповідачки, психологічно вчиняючи на неї тиск, погрожуючи їй розправою зі сторони власників фірми СК «Карго», що мають зв`язки в кримінальному середовищі, погрожуючи неіснуючим боргом підкорила волю [PERSON] та вмовила її підписати договір на вкрай невигідних для [PERSON] умовах, яка не отримала грошові кошти за вказаним договором та підписала як сам договір так і розписку під примусом в розпачі та побоюванні за своє життя. [PERSON] обіцяла, що після такого підписання договору вона до [PERSON] не буде мати жодних претензій, чим ввела в оману останню.». З цих же підстав, 06.03.2025 року представник відповідачки адвокат Лазарчук Г.В. заявила клопотання про виклик свідків, які зможуть підтвердити наведені обставини. Представник позивача, адвокат Перунов В.В. у судовому засіданні заперечив проти задоволення вказаного клопотання та заяви про виклик свідків. 06.03.2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення судової експертизи та виклик свідків з підстав їх подання поза строками, визначеними ч. 2 ст. 76, ч. 1 ст. 127 та ч. 1 ст. 193 ЦПК України. Також у судовому засідання представник відповідачки адвокат Лазарчук Г.В. заперечила проти задоволення позовних вимог. На підтвердження своїх доводів представник навела ті ж обставинами, якими обґрунтовувала заявлені нею клопотання та зустрічний позов (щодо неотримання коштів та вчинення на відповідачку психологічного тиску збоку позивачки). Представник позивача - адвокат Перунов В.Л. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. 01.04.2025 року до Рівненського міського суду Рівненської області від Головного управління ДПС у Хмельницькій області надійшли документи, витребувані ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06.03.2025 року. 04.04.2025 року представником позивачки - адвокатом Перуновим В.Л. через систему «Електронний суд» подано клопотання про долучення доказів, у якому представник просив поновити строк на долучення доказів та долучити до матеріалів справи податкові декларації платника єдиного податку ФОП за 2023 та 2024 роки, відповідно до яких обсяг доходу позивачки за цей період становить 9 849 502 грн. Вказаний дохід перевищує суму позики за спірними договорами, що свідчить про те, що в позивачки були законні доходи для надання такої суми в позику. На судове засідання 09.04.2025 року з`явився представник позивачки - адвокат Перунов В.Л., відповідачка та її представник адвокат Лазарчук Г.В. не з`явилися та в черговий раз подали клопотання про відкладення судового засідання. Представник позивачки адвокат Перунов В.В. в судовому засіданні 08.05.2025 року позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить ї х задоволити. Представник відповідачки адвокат Лазарчук Г.В. в судовому засіданні 08.05.2025 року позовні вимоги не визнала, просить в їх задоволенні відмовити. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 21.06.2024 року між [PERSON] як позикодавцем та [PERSON] як позичальником укладено Договір позики (далі - Договір), який посвідчений приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Олинцем В.П. та зареєстровано в реєстрі за № 44. Відповідно до п. 1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти в сумі 168\~480 (сто шістдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят доларів США, а позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим Договором строк - не пізніше 21.06.2025 (двадцять першого червня дві тисячі двадцять п`ятого) року. Якщо після закінчення терміну дії договору жодна із сторін не вимагатиме розірвання даного договору, то цей договір вважається чинним на тих же умовах і на той самий термін, тобто на наступний рік. Передача вказаної суми позики у розмірі 168\~480 доларів США [PERSON] підтверджується копією письмової розписки від 21.06.2024 року. Відповідно до п. 8 Договору Позикодавець має право в будь-який час вимагати від позичальника дострокове повернення суми позики, при цьому Позикодавець зобов`язаний прийняти дострокове виконання та надати розписку про одержання відповідної суми. 05.07.2024 року між [PERSON] як позикодавцем та [PERSON] як позичальником укладено Договір позики (далі - Договір), який посвідчено приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу, Мурашко Л.О. та зареєстровано в реєстрі за № 2990. Відповідно до п. 1 Договору, Позикодавець передав, а Позичальник прийняла позику в сумі 2\~209\~746 (два мільйони двісті дев`ять тисяч сімсот сорок шість) гривень 10 (десять) копійок, що є еквівалентом суми 54\~500 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот) доларів США 00 центів згідно курсу Національного Банку України станом на 05 липня 2024 року (1 дол. = 40,5458 грн.). Передача вказаної суми позики у розмірі 54\~500 доларів США [PERSON] підтверджується копією письмової розписки від 05.07.2024 року. Відповідно до абз. 2 п. 2 Позикодавець має право в будь-який час вимагати від позичальника дострокове повернення суми позики. 22.08.2024 року позивачка звернулася до відповідачки з листом-вимогою про дострокове повернення позики за Договором позики від 21.06.2024 року та Договором позики від 05.07.2024 року, де позивачка просила повернути суми позик протягом семи днів з дня пред`явлення вимоги (день пред`явлення це дата вимоги). Згідно роздруківки відстеження руху посилки № 2901601888887, квитанцією від 22.08.2024 року № 289 вбачається, що лист-вимогу відповідачка отримала 27.08.2024 року. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. При цьому, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не тільки факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує,змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована,зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 3, 8 ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. У частині 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином судом встановлено наявність між позивачкою і відповідачкою правовідносин за договорами позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документів, на підставі яких доказується факт укладення договорів позики і їх умов, а саме, що між сторонами: позивачкою [PERSON] , як Позикодавцем та відповідачкою [PERSON] , як Позичальником, укладено Договір позики грошових коштів від 21.06.2024 року у сумі 168\~480 доларів США, що підтверджується письмовою розпискою від 21.06.2024 року та Договір позики грошових коштів від 05.07.2024 року у сумі 2\~209\~746 (два мільйони двісті дев`ять тисяч сімсот сорок шість) гривень 10 (десять) копійок, що є еквівалентом суми 54\~500 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот) доларів США 00 центів згідно курсу Національного Банку України станом на 05 липня 2024 року, що підтверджується письмовою розпискою від 05.07.2024 року. Податковою звітністю\~позивачки та\~інформацією наданою\~Державною податковою\~службою України\~щодо доходу\~позивачки за\~2020-2025 роки, яка наявна у матеріалах справи підтверджується, що її задекларований дохід був достатнім для укладення договору та надання суми позики за спірними договорами. Згідно листа-вимоги від 22.08.2024 року, роздруківки відстеження руху посилки № 2901601888887, квитанцією від 22.08.2024 року № 289, строк на повернення суми позики за договорами позики від 21.06.2024 року та 05.07.2024 року сплив 03.09.2024 року. Доказів про повне чи часткове виконання зобов`язання (повернення частини суми позики) відповідачкою не надано суду. Доводи, наведені представницею відповідачки адвокатом Лазарчук Г.В. щодо фіктивності, удаваності, вчинення під психологічним тиском та впливом на вкрай невигідних умовах для відповідачки [PERSON] , укладеного договору позики суд відхиляє у зв`язку з їхньою недоведеністю належними та допустимими доказами. Усі заявлені представницею відповідачки клопотання та зустрічний позов подані поза строками для вчинення відповідних процесуальних дій без обґрунтування поважності причин для пропуску таких строків. Будь-яких доказів, які підтверджують вказані доводи, відповідачкою не надано. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ч. 2 ст. 524 ЦК України) і в такому разі сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України). Поряд із цим, Велика Палата Верховного Суду за наслідками розгляду справи № 464/3790/16-ц, зробила висновки, які виклала у постанові від 16 січня 2019 року (провадження № 14-465цс18). Так, посилаючись на вимоги ст.ст. 1046 та 1049 ЦК України Велика Палата Верховного Суду вказала, що укладення, так і виконання окремих договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми як в іноземній валюті, так в національній валюті України. Отже, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконала, грошові кошти (борг) позивачу у встановлений строк (до 03 вересня 2024 року) не повернула, у зв`язку чим неповернуті гроші підлягають стягненню на користь позивача у примусовому порядку, а тому суд знаходить правові підстави для задоволення позовних вимог. Також суд враховує і те, що у розписках від 21.06.2024 року та 05.07.2024 року зазначено, що передача суми позики позичальнику відбулася в іноземній валюті, а також те, що відповідно до 5 договору позики від 21.06.2024 року, сторони домовилися, що розрахунок за цим договором здійснюється у валюті: долари США. З огляду на положення ч. 1 ст. 1046 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строк, у розмірі та у тій саме валюті, яка визначена договором позики. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви до суду у розмірі 12 112, 00 грн.

Outcome: approved