Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 06 серпня 2011 року він з відповідачкою уклав шлюб, який був зареєстрований у Баглійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 141. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх двох років сімейне життя з відповідачкою погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на подружнє життя. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки; із січня місяця 2025 р. з відповідачкою проживають окремо. Тому позивач просить суд шлюб з відповідачкою розірвати. Ухвалою Царичанського районного суду від 12 березня 2025 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.16). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 4). \~Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилась, про місце, день та час слухання справи була повідомленою належним чином згідно з порядком, встановленим ст. 128 ЦПК України (а.с. 19, 26). Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзиву на позов не подавала. 02 травня 2025 року судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 06 серпня 2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №141 (а.с. 22). Сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 14.05.2014 р. (а.с.10), доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 20.01.2022 р. (а.с.11). У сторін протилежні погляди на подружнє життя, сторони проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та інтересам дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved