Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю\~"ІННОВА ФІНАНС" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 липня 2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику №4602270724, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 10 000 грн. шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти на умовах, передбачених договором. Умовами договору передбачено строк кредиту (строк дії договору) 360 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п.2.5 договору. Відповідно до п.7.4 договору, за порушення позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, щодо діяла у період прострочення, але не мільше ніж 15% від суми простроченого платежу. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документу, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст.3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію». Всупереч умовам договору позики та вимог ст.ст.525,530,536,610,612 ЦК України відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатив. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором №4602270724 від 11.07.2024 складає 37789 грн., у тому числі: 10 000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 23700 грн. заборгованість за процентами; 4089 грн. пеня за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Проценти нараховувались по 15.01.2025 року включно. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 37789 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.01.2025 позовну заяву передано за підсудністю на розгляд Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 12.03.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання представник позивача ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог процесуального закону. Заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність суду не подала. Відзив на позовну заяву не подала. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Судом встановлено, що 11.07.2024 між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем [PERSON] було укладено договір надання грошових коштів у позику №4602270724 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» надав позичальникові [PERSON] кредит у розмірі 10000 грн. на споживчі потреби, а відповідач зобов`язалася одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.2.5 кредитного договору строк кредиту (строк дії договору) - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до договору. Відповідно до п.2.6 кредитного договору тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.2.5 цього договору (п.2.6.1 кредитного договору). Відповідно до п.2.8.1 кредитного договору орієнтовна реальна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 9089,90% річних. Відповідно до п.2.9.1 кредитного договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 64000 грн. Відповідно до п.3.1, п.3.2 кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточних рахунок Позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Дата надання кредиту - 11.07.2024 або наступний за ним календарний день. Відповідно до п.7.4 кредитного договору за порушення позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Кредитний договір та додаток до кредитного договору (Графік платежів), а також паспорт споживчого кредиту були підписаний відповідачем [PERSON] 11.07.2024 з використанням одноразового ідентифікатора 1829. Факт перерахування позивачем через ТОВ ФК «Контрактовий дім» грошових коштів у сумі 10000 грн. (номер транзакції 1438030848) на картковий рахунок № [NUMBER] , зазначений відповідачем у кредитному договорі та анкеті клієнта, підтверджено листом ТОВ ФК «Контрактовий дім» від 13.01.2025 №7/6971, та відповідачем не спростовано отримання грошових коштів у зазначеній сумі. Згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначає правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис \~. Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Частиною третьою статті 11 цього Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом \~надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12\~цього Закону; \~заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12\~цього Закону; \~вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною дванадцятою статті 11 Закону\~України «Про електронну комерцію» встановлено, що\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12\~Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено факт укладення 11.07.2024 з відповідачем [PERSON] договору надання грошових коштів у позику №4602270724 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодилася на визначені у ньому умови кредитування, взяла на себе відповідні зобов`язання. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 10000 грн., у свою чергу відповідач взяті на себе зобов`язання відповідач належним чином не виконувала та допустила виникнення заборгованості. Заборгованість відповідача за договором про надання грошових коштів у позику від 11 липня 2024 року №4602270724 станом на 15.01.2025 становить 37789 грн., з яких: 10 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 23700 грн - заборгованість за процентами; 4089,00 грн. пеня. Відповідач не надала суду заперечень на позов та будь-яких доказів на їх підтвердження. Доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ТОВ «Іннова Фінанс» відповідачем суду не надано та не доведено відсутність заборгованості. За таких обставин, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Іннова Фінанс» стягненню підлягає заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 000 грн. та заборгованість за процентами 23700 грн. Щодо стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі 4089,00 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022, а також п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, суд вважає, що нарахування неустойки за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача неустойки в сумі 4089 грн. слід відмовити. За таких обставин, суд приходить до висновку, що загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Фінанс» становить 33700 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту 10 000 гривень та заборгованості за процентами - 23700 грн., а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №43 від 14.01.2025. Таким чином, з відповідача на користь позивача пропорційної до задоволеної частини позовних вимог, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2160,78 грн.

Outcome: partial