Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Адвокат Мироненко С.М., яка діє в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області, звернулася до суду з заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серія [NUMBER] від 21 липня 1981 року, виданої на ім`я « [PERSON] », після виправлення « [PERSON] ». Заява обґрунтована тим, що згідно з свідоцтвом про народження прізвище, ім`я, та по-батькові заявниці « [PERSON] » [INFO] . Після реєстрації шлюбу 4 серпня 1984 року з [PERSON] , заявниця змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». У травні 2024 року вона звернулася до відділу перерахунків пенсії № 2 Головного управління Пенсійного фонду Харківської області з питання нарахування їй пенсії, але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що у трудовій книжці у відомостях про працівника ім`я на російській мові не відповідає даним паспорта. У судове засідання заявник та її представник не з`явилися, адвокат Мироненко С.М., яка діє в інтересах [PERSON] надала суду заяву, у якій просить здійснити розгляд заяви за їх відсутності, вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області Морозова Н.А. у судове засідання не з`явилася, надавши заяву, у якій просить здійснити розгляд справи без участі представника заінтересованої особи та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.01.1966, виданого В.Рогозянською сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис № 03 [PERSON] народилася [INFO] (а.с. 10). Також прізвище заявника « [PERSON] » зазначено у свідоцтві про восьмирічну освіту та атестаті № [NUMBER] (а.с. 21, 20). [PERSON] та [PERSON] 04.08.1984 уклали шлюб, і заявник змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 88 (а.с. 11). З копії паспорта громадянина України серії № [NUMBER] , копії ідентифікаційного коду та пенсійного посвідчення № [NUMBER] вбачається, що прізвище заявника « [PERSON] » (а.с. 7-8; 9, 18). Як вбачається з трудової книжки заявника [NUMBER] спочатку вона була заповнена на російській мові « [PERSON] », після реєстрації шлюбу в трудовій було виконано зміни і зазначено « [PERSON] », тобто прізвище і по-батькові у трудовій книжці було заповнено на російській мові (а.с. 12-15). Відповідно до довідки начальника відділу кадрів та старшого інспектора відділу кадрів Державного науково-виробничого підприємства «Об`єднання комунар» Державного космічного агентства України № 14-ОК-9 від 23.01.2025- [PERSON] , [INFO] , дійсно працювала на ДНВП «Об`єднання Комунар» з 21.07.1981 наказ № 614-к від 11.08.1981 по 09.07.1984 наказ № 580-к від 10.07.1984. Записка про прийом та записка про звільнення мають силу наказу. ДНВП «Об`єднання Комунар» неодноразово було перейменовано і в останнє указом Президента України від 09.12.2010 № 1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» Національне космічне агентство України перейменовано на Державне космічне агентство України (а.с. 17). 09.05.2024 [PERSON] звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України про нарахування їй пенсії на її поточний рахунок (а.с. 19). Рішенням заступника начальника відділу перерахунків пенсії № 2 та головного спеціаліста № 203950010611 від 17.05.2024 про пенсійне забезпечення - [PERSON] відмовлено у перерахунку пенсії, т.я. за результатами розгляду документів періоди трудової діяльності згідно з наданою до заяви трудовою книжкою [NUMBER] не можуть бути враховані при перерахунку пенсії, оскільки в відомостях про працівника ім`я на російській мові не відповідає даним паспорта (а.с. 16). Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що на підставі п. 6 ст. 273 ЦПК суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, зокрема, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року (далі Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2 Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Згідно з п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорта або свідоцтва про народження. За положенням п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Відповідно до п. 2.7 у разі необхідності власник або уповноважений ним орган видає працівникам на їх прохання завірені виписки з трудових книжок відомостей про роботу. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 (далі Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п. 2 Порядку). Згідно з п. 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Відповідно до п. 26 Порядку, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. У відповідності до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Верховний Суд неодноразово зазначав, зокрема в постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення Заявниці її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Заявниця не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у її трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Допущені у документі невідповідності є перешкодою реалізації заявницею права на призначення пенсії. Суд виходить з вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України за якою доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для заявника юридичне значення та необхідне для оформлення заявником пенсії. Аналізуючи докази, суд дійшов висновку, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] трудової книжки серія [NUMBER] від 21 липня 1981 року, виданої на ім`я « [PERSON] », після виправлення « [PERSON] ». Таким чином, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved