Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] в особі представника адвоката Пустового Б.В. звернулася до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обгрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 12.07.2024 року, о 18 год. 40 хв., в м. Києві, вул. Кирилівська, 111, водій [PERSON] , [INFO] керуючи маршрутним транспортним засобом марки «Богдан», номер [NUMBER] , не оцінив дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, через що здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 2.3б, 11.4 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 26.09.2024р. у справі №758/10287/24 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За змістом звіту про оцінку майна №105404 від 21.08.24р., який був складений оцінювачем [PERSON] , вартість відновлювального ремонту «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] складає 234 213,76 грн. Згідно рахунку-фактури № 22/08 від 22 серпня 2024р., акту виконаних робіт від 02.10.2024р. квитанції №66140735 23 грудня 2024р., вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] та фактично понесених Позивачем витрат склала 234 207,00грн.,крім того, Позивач понесла витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу Toyota Corolla з реєстраційним номер [NUMBER] з місця ДТП до місця стоянки в розмірі 1 700,00грн. а загальний розмір майнової шкоди завданої внаслідок ДТП складає 234207+1700= 235 907,00грн. Транспортний засіб марки «Богдан», номер 4352 належить Комунальному підприємству «КИЇВПАСТРАНС», код в ЄДРПОУ: 31725604 (далі Відповідач), а водій [PERSON] під час заподіяння шкоди виконував свої трудові обов`язки. Враховуючи те, що [PERSON] працював водієм у КП «Київпастранс» та завдав шкоду під час виконання ним своїх трудових обов`язків, відповідальною особою є саме КП «Київпастранс». З огляду на викладене позивач звертається до суду про стягнення з КП «Київпастранс» на користь позивача фактичну вартість евакуації та проведеного відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Corolla» з реєстраційним номером [NUMBER] в розмірі 235 907,00 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10.03.2025 від представника відповідача КП «Київпастранс» на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Відзив обґрунтований тим, що серед матеріалів позовної заяви відсутній рахунок-фактури від 22.08.2024 №22/08 та акт виконаних робіт від 02.10.2024, що унеможливлює здійснення об`єктивної перевірки відновлювального ремонту Позивача та сум завданого матеріального збитку. Отже, на думку відповідача, позивачем не надано доказів проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля на заявлену в позові суму у розмірі 234 207 грн. 00 коп. У зв`язку з наведеним, представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 12.07.2024 року, о 18 год. 40 хв., в м. Києві, вул. Кирилівська, 111, водій [PERSON] , [INFO] керуючи маршрутним транспортним засобом марки «Богдан», номер [NUMBER] , не оцінив дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, через що здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 2.3б, 11.4 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Подільського районного суду м. Києва від 26.09.2024р. у справі №758/10287/24 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Частиною шостою статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином винна [PERSON] у завданні шкоди доведена належним чином і у даній справі перегляду та доведенню не підлягає. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 10 Постанови №4 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року „Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснено, що особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК. Згідно пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до положень статті 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, обчислюється виходячи із реальної вартості втраченого майна або вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, на момент розгляду справи. За змістом звіту про оцінку майна №105404 від 21.08.24р., який був складений оцінювачем [PERSON] , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] складає 107864,34 грн. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні рахунок-фактури від 22.08.2024 №22/08 та акт виконаних робіт від 02.10.2024, на які посилався у позовній заяві відповідач, проте не додав до позову (не вказав також і в якості додатків до позовної заяви), що унеможливлює здійснення об`єктивної перевірки факту здійснення відновлювального ремонту Позивачем та, відповідно, сум відшкодування. При цьому, в матеріалах справи міститься Звіт № 105404 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля «Toyota Corolla» державний номерний знак [NUMBER] , з якого вбачається, що вартість матеріального збитку завданого власнику вищевказаного легкового автомобіля в результаті його пошкодження при ДТП складає 107 864 грн 34 коп. Відповідно до положень статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Транспортний засіб марки «Богдан», номер 4352 належить Комунальному підприємству «КИЇВПАСТРАНС», код в ЄДРПОУ: 31725604 (далі Відповідач), а водій [PERSON] під час заподіяння шкоди виконував свої трудові обов`язки. За правилами частини першої статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Враховуючи те, що третя особа працював водієм у відповідача та завдав шкоду під час виконання ним своїх трудових обов`язків, відповідальною особою є саме відповідач. З огляду на викладене з відповідача на користь позивача слід стягнути вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Toyota Corolla» з реєстраційним номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП, що складає 107 864 грн 34 коп., а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000 грн, суд дійшов до наступних висновків. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial