Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Народження малолітньої [PERSON] було зареєстровано відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Згідно наказу комунального закладу «Центр надання соціальних послуг» Михайло-Лукашівської сільської ради від 06.05.2021 №40-ОД, сім`я [PERSON] знаходиться на обліку як така, що перебуває в складних життєвих обставинах, підставою перебування є - неналежний догляд за дитиною з боку матері, не створення достатніх умов для нормального життя, освіти, соціального та культурного розвитку дитини, постійне зловживання матір`ю спиртними напоями, що впливає на виконання батьківських обов`язків (копія наказу додається). В подальшому, починаючи з травня 2021 року по січень 2024 року Службою у справах дітей виконавчого комітету Михайло-Лукашівської сільської ради було неодноразово проведено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З громадянкою [PERSON] , службою, інспектором СЮП ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та поліцейськими офіцерами громади Михайло- Лукашівської громади, працівниками Центру надання соціальних послуг, протягом всього часу перебування родини на обліку проводились профілактичні та роз`яснювальні роботи з приводу належного виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків. Під час обстежень, Службою постійно зазначалось про недотримання санітарно-гігієнічних умов в приміщеннях житлового будинку, про погану особисту гігієну дитини, брудний одяг, а також під час кожного відвідування - про стан сильного алкогольного сп`яніння у матері [PERSON] та її співмешканця. Зазначене звичайно впливає на можливість виконання своїх батьківських обов`язків, створює умови, які порушують права та інтереси дитини, в стані алкогольного сп`яніння мати не надає доньці достатньої уваги та турботи, не приділяє увагу її соціальному та духовному розвитку, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не здійснює підготовку до дорослого життя. Таким чином, мати фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків. В серпні 2023 році, [PERSON] запрошували на засідання комісій з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Михайло-Лукашівської сільської ради. Матері дитини рекомендувалось змінити поведінку, належним чином займатись утриманням та вихованням доньки та на жаль, позитивного результату проведена робота не дала. У листопаді 2023 року питання щодо стану виконання батьківських обов`язків [PERSON] знову виносились на засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Михайло-Лукашівської сільської ради. За результатами розгляду комісією зазначеного питання, матері малолітньої дитини рекомендувалось змінити поведінку, належним чином займатись утриманням та вихованням її, рекомендовано готувати їжу для малолітньої дитини, дотримуватись елементарних санітарно-гігієнічних норм у приміщенні, придбати книги та іграшки, припинити вживати алкогольні напої та вести аморальний спосіб життя, натомість позитивних змін проведена робота не дала - висновки гр. [PERSON] не зробила. Наступне обстеження умов проживання сім`ї, комісією у складі: заступника сільського голови Кубишкіної Л.В., поліцейського офіцера-громади [PERSON] та старости Антонівського старостинського округу Никоненко І.М., відбулося 26.01.2024. За результатами перевірки, враховуючи відстуність змін у поведінці матері, комісією було прийнято рішення про винесення на наступне засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Михайло- Лукашівської сільської ради питання, щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] 31.01.2024 за результатами обстеження умов проживання сім`ї, сільська рада звернулась листом №254 до комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінична лікарня» Запорізької обласної ради, щодо тимчасового влаштування на цілодобове перебування малолітньої [PERSON] , враховуючи стан виконання батьківських обов`язків її матір`ю. Так, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 31.01.2024 було підготовлено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо своєї малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який було затверджено рішенням виконавчого комітету Михайло-Лукашівської сільської ради від 01.02.2024 №21 «Про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав», як органу опіки і піклування на території громади. Також до Михайло-Лукашівської сільської ради надійшов лист-подання відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області від 05.02.2024 №1348/74-2024 щодо усунення причин та умов, що сприяли невиконанню батьківських обов`язків з боку гр. [PERSON] по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . При цьому, за змістом листа було зазначено прохання «... в межах своєї компетенції вирішити питання про доцільність позбавлення батьківських прав її законного представника». В подальшому, сільською радою було підготовлено лист до Служби у справах дітей Запорізької обласної державної адміністрації від 09.02.2024 №319/01-38 щодо сприяння у подальшому влаштуванні малолітньої [PERSON] до притулку, в межах компетенції зазначеної Служби. За результатами вищезазначеного, наразі [PERSON] влаштована до Хмельницького обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Щасливе дитинство». На даний час дитина перебуває у закладі на повному державному утриманні та проходить курс реабілітації. В подальшому, за умови надання повного пакету документів щодо позбавлення матері батьківських прав, [PERSON] буде навчатись в Полонському ліцеї №4 Полонської міської ради Хмельницької області. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, позивач розцінює як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, тому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини та стягнути аліменти на утримання дитини. Представник позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, відзиву на позовну заяву не надала. Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України, батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені умови, як кожну окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, тобто свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Поведінка відповідача, який тривалий час взагалі не спілкується із дитиною, не виховує, не утримує матеріально, що свідчить про його байдуже ставлення до дитини та про свідоме нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини, без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. З оглянутих матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] (паспортні дані - паспорт громадянина України [NUMBER] виданий Заводським РВ ГУМВС України в Запорізькій області, ІПН - [NUMBER] ), яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видано Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 18.01.2018 року). Народження малолітньої [PERSON] було зареєстровано відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується відомостями з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 18.01.2018 №00019405949. Відповідно до висновку виконавчого комітету Михайло-Лукашівської сільської ради Запорізького району Запорізької області з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] у по відношенню до малолітньої дитини. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи інтереси дитини, забезпечуючи надійний захист інтересів дитини, суд приходить до висновку що позовна вимога підлягає задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь установ або осіб на утриманні яких буде перебувати дитина аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто 15.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.

Outcome: approved