Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

[PERSON] та\~ [PERSON] звернулися до Галицького районного суду Івано-Франківської області з вищевказаною позовною заявою в якій просять суд визнати: - за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційною вартістю 11000 грн.; - за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , інвентаризаційною вартістю 11000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя померлий заповіту не склав. Єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та його дочка [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Данилюк О.О. з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим заведено спадкову справу №53/2024. Однак їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Через наявність вказаної відмови позивачі позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права, а тому звернулися до суду з відповідним позовом про захист своїх прав, які просить задовольнити. Мають намір оформити спадкові права по 1/2 частині житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , однак перешкодою у нотаріальному оформлені є відсутність правовстановлюючих документів. Тому, приватним нотаріусом Данилюк О.О. відмовлено їм у видачі свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою суду від 20.02.2025 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с.33). Ухвалою суду від 31.03.2025 витребувано докази у справі, а саме: копія спадкової справи після смерті [PERSON] та підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті (а.с. 44). В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] при подачі позову до суду зазначив про розгляд справи без їхньої участі (а.с.5). Представник відповідача Бурштинської міської ради, В.Андрієшин скерував на адресу суду відзив на позов, згідно якого просить розгляд справи проводити без участі представника Бурштинської міської ради, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а. с. 40). Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи належність повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, наявність клопотання представника відповідача про розгляд справи у його та відповідача відсутності, суд констатує про відсутність перешкод для розгляду справи. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Бовшівської сільської ради Галицького районного суду Івано-Франківської обл. від 17.02.2011 р. (а.с. 9). Спадкоємцями за законом майна померлого [PERSON] , які прийняли спадщину є позивачі: [PERSON] та [PERSON] .\~Факт родинних\~з`язків стверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON] , серії [NUMBER] виданого Бовшівською сільською радою від 05.1970 та копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] серії [NUMBER] виданого Бовшівською сільською радою від 09.08.1992 р. (а.с.10,11); копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 10.09.1966 р. [PERSON] (а.с.3). Згідно довідки про склад спадкоємців виданої приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюк О.О. - [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями майна померлого [PERSON] (а.с.16). Відповідно до даних наявної у справі копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . від 04.04.2024 року, виготовленого на замовлення позивачів, загальна площа житлового будинку становить 96,4 м2, житлова площа житлового будинку становить 63,9 м2, позначений за планом літерою «А» (а.с. 17-20). Дане домоволодіння зареєстровано в погосподарській книзі Бовшівської сільської ради. Як вбачається із наявних у матеріалах справи копій з погосподарської книги Бовшівської сільської ради за відповідні роки, зазначено, що роком забудови спірного житлового будинку, що входить у спадкову масу, є 1970 р., вищезазначений житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] числиться за померлим [PERSON] (а.с.22-25). Згідно відомостей про членів домогосподарства з реєстрацією місця проживання на території ради за померлим [PERSON] числиться земельна ділянка, розміром 0,65 га. Житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (попередня адреса [ADDRESS] ), збудований у 1970 році згідно облікової картки по господарського обліку №2. Дану адресу домоволодіння змінено у зв`язку з упорядкуванням адресної частини [ADDRESS] , що стверджується довідкою виданою начальником відділу містобудування і архітектури Бурштинської міської ради Т.Білоокою від 31.01.2025 №01 (а.с.26). На замовлення [PERSON] виготовлено висновок про вартість об`єкту оцінки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , оціночна вартість об`єкту оцінки складає 110000 грн. (а.с.27). Згідно довідки виданої ОБТІ від 08.05.2024 р. №153 реєстрація права власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] » не проводилась (а.с.29). Приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Данилюк О.О. заведено спадкову справу, що підтверджується копією спадкової справи №53/2024 (а.с.51-57), проте постановою нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу (а.с.15). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (с. 1261 ЦК України). В судовому засіданні було встановлено і підтверджено доказами, що позивачі є дочкою та дружиною померлого [PERSON] . Таким чином, єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом першої черги є позивачі [PERSON] та [PERSON] . Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.1,5 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як роз?яснено\~в п.\~23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України N?\~7\~«Про судову\~практику в\~справах про\~спадкування» від\~30\~травня 2008\~року у\~разі відмови\~нотаріуса в\~оформленні права\~на спадщину,\~особа може\~звернутися до\~суду за\~правилами позовного провадження. Згідно ч. 1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадшини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Так, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328 ч.2, ст. 392 ЦК України) За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна в порядку, передбаченому ст. 1217 ЦК України, тобто за заповітом або за законом. Статтею 1297 ЦК встановлено обов?язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року N? 24-753/0/4-13 у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв?язку з їх втратою та відсутності реєстрації об?єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім?я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно до Технічного паспорта та даних з погосподарської книги Бовшівської сільської ради, роком забудови спірного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є 1970 р., першим власником будинку записаний [PERSON] . У відповідності до абз. 20 ч. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року N? 24-753/0/4-13 встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N? 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року N? 7/5 і зареєстроване в Мін?юсті 18 лютого 2002 року за N? 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Отже,\~у разі\~відсутності державної\~реєстрації права\~власності на\~нерухоме майно,\~створене та\~оформлене в\~передбаченому законом\~порядку до\~набрання чинності\~Законом України\~від 1\~липня 2004\~року "Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень",\~спадкоємці,\~які прийняли\~спадщину,\~мають право\~на оформлення\~спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наявні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Outcome: approved