Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. На обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 07.05.2024 вона зареєструвала шлюб із відповідачем, який розірваний рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 18.03.2025. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу дітям не надає, а вона самостійно не має можливості утримувати дітей, оскільки потрібні кошти на придбання їм одягу, продуктів харчування, підручників, належного відпочинку, тощо. У зв`язку із чим позивачка просить стягнути із відповідача на її корись на утримання дітей аліменти в розмірі частини з усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Постановленою 07.04.2025 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою\~відкрите провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду і призначений її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином сповіщеною про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. 24.04.2025 через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, до суду викликався шляхом направлення поштової кореспонденції за останнім відомим місцем реєстрації та через сайт судової влади. 12.05.2025 подав до суду заяву, в якій клопотав про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю, проти його задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ураховуючи, що передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу\~(\~ст.121 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач у справі, є батьком, а [PERSON] , позивач у справі, є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 23.05.2024 Христинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 28 (а.с. 4). Позивач та відповідач у справі також є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.03.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Христинівського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 36 (а.с. 5), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.10.2022 Христинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 136 (а.с. 6). Сторони перебували у зареєстрованому 07.05.2024 Христинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) шлюбі, який розірвано рішенням Христинівського районного суду від 18.03.2025 (а.с. 8). Із дослідженої судом довідки №8 від 12.02.2025 встановлено, що [PERSON] працює на посаді роздавальника нафтопродуктів 3 класу Локомотивного депо Христинівка Філії Одеська залізниця АТ «Укрзалізниця». Його дохід за період із червня по грудень 2024 року становить 65\~314,42 (а.с.9). Діти на час звернення до суду із позовом проживають разом із позивачкою, що убачається зі змісту позовної заяви, та відповідачем не оспорюється. Положеннями ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Норми національного та міжнародного права вказують на те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, їхні найкращі інтереси повинні стояти понад усе, дитині має забезпечується такий захист, який є необхідним для її благополуччя. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ч. 1, 2\~ст. 155 СК України\~вбачається, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України\~унормовує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами\~ч.\~1\~ 2\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення суду. Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей, батьком яких згідно досліджених судом свідоцтв про народження вказаний [PERSON] . Діти проживають із позивачкою. Зазначені обставини відповідач не оспорює. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд враховує принцип розумності і справедливості, зважає на те, що відповідач є працездатним за віком, працює та отримує дохід, доказів неспроможності утримувати дітей та сплачувати аліменти у розмірі, що просить позивачка, не надав, про наявність на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї суд не повідомив, позовні вимоги визнав, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів доходу платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 01.04.2025. Суд вважає за необхідне на підставі\~ст. 430 ЦПК України\~допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1 211,20 гривень, від сплати якого позивачка була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5\~Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved