Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

І.Зміст позовних вимог. У березні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «А-Банк»), в інтересах якого діє представник за довіреністю Шкапенко О.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що [PERSON] будучи клієнтом Банку 24.10.2020 уклала з банком кредитний договір АВН0СТ155101603462659232 щодо надання кредиту в розмірі 20000 грн строком на 36 місяців (тобто до 23.10.2023) зі сплатою процентів у розмірі 50% щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, надало відповідачці кредит у встановленому договором розмірі, однак відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору. У зв`язку із порушенням зобов`язань за вказаним договором відповідачка станом на 11.03.2025 має заборгованість у загальному розмірі 24410,38 грн, що складається з наступного: 14943,86 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 9466,52 грн заборгованість за відсотками. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав АТ «Акцент-Банк», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за вказаним договором у розмірі 24410,38 грн та сплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 2422,40 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді від 17.03.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлена про розгляд справи відповідачка не подала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що належним чином повідомлена про розгляд справи відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, у той час як представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про що зазначив у позовній заяві, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 15.04.2020 відповідачкою [PERSON] підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. Будучи клієнтом банку, 24.10.2020 [PERSON] підписала заяву № AВН0СТ155101603462659232 про надання кредиту за послугою «Швидка готівка». Відповідно до заяви [PERSON] просила надати кредит у розмірі 20000,00 грн строком на 36 місяців, з фіксованою процентною ставкою 50% річних. У п.4 Заяви вказано номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту. Відповідачка також висловила згоду з тим, що вказана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту складають кредитний договір. Паспорт споживчого кредиту "Швидка готівка", заява про надання послуги "Швидка готівка" № AВН0СТ155101603462659232 від 24.10.2020, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит підписані [PERSON] простим електронним підписом за номером телефону [NUMBER] . Згідно меморіального ордеру № ТR.15273389.16.65455 від 24.10.2020 на виконання умов договору № AВН0СТ155101603462659232 від 24.10.2020 [PERSON] надано кредит у розмірі 20000,00 грн. Згідно поданого позивачем розрахунку [PERSON] у період з 18.11.2020 по 23.10.2021 здійснювала платежі на користь банку, однак у зв`язку із неповним виконанням взятих на себе зобов`язань із повернення грошових коштів станом на 11.03.2025 її заборгованість за кредитним договором №AВН0СТ155101603462659232 від 24.10.2020 складає 24410,38 грн, з яких: 14943,86 грн заборгованість за тілом кредиту, 9466,52 грн заборгованість за процентами. На підтвердження користування відповідачкою кредитними коштами позивачем долучено до позову Виписку по кредиту, яка містить деталі операції по картці, суми використаних коштів та суми залишку після операції. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані Главою 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст. 1052 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Під час розгляду справи позивачем доведено, а відповідачкою не спростовано, що вона припустилася порушення умов кредитного договору щодо своєчасної сплати сум кредиту, внаслідок чого за нею утворилася зазначена заборгованість. Оскільки відповідачка добровільно заборгованість перед позивачем не погашає, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту в судовому порядку шляхом повного задоволення позовних вимог. V. Розподілу судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2422,40 гривень підтверджується платіжним дорученням № 6005315463255 від 11.03.2025. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved