Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Предстаник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306) звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовом до [PERSON] , жителя [ADDRESS] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0978783272 від 20.11.2018 в сумі 120627,00 грн та понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.08.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту N0978783272 та отримання кредиту згідно Заявки - анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики №2628605993 від 08.03.2020, що акцептована відповідачем 08.03.2020, шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст.3, ст..12, п.12 ст. Закону України «Про електронну комерцію, ч.1 ст.205 ЦК України) Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими (траншами) з максимальним лімітом 20000,00 грн, в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування трашем, визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов Договору. Пропозиція (оферта) на отримання 6 траншу згідно Заявки-анкети №2628605993 від 08.03.2020 в рамках Договору про надання позики №0978783272 від 20.11.2019 підписано позичальником 08.03.2020, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс) було перераховано грошові кошти в розмірі 10 000 грн. Підписанням Договору позики відповідач, також підтвердив, що він повністю онайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 14.07.2021 між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Каітал» права грошової вимоги до Боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики №0978783272 від 20.11.2019, що укладений між ТОВ «»Інфінанс» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Каітал» відступило права вимоги до Божників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за Договром позики №0978783272 від 20.11.2019, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 08.04.2024 відповідно до розрахунку заборгованості, становить 181272,01 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 10000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 171272,01 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 120627,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 10000,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» - 110627,00 грн. Попередня сума судових витрат, які поніс позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає 3028,00 грн., яка вираховується виходячи із розміру сплати позивачем судового збору за подання даного позову та підтверджується долученим у формі додатку до позовної заяви оригіналом платіжного доручення та 25000,00 грн. - витрат на правничу допомогу. Ухвалою суддіКоломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Яремин М.П. від 01 травня 2024 дану цивільну справу передано для розгляду за підсудністю до Городенківського районного суду Івано-Франківської області. Ухвалою судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М. від 28 травня 2024 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості. 17.06.2024 до суду через систему «Елекронний суд» представник відповідача подав заяву, в якій просив в задоволенні позову відмовити із-за пропуску позовної давності без поважних підстав, позаяк дія Кредитного Договору закінчилася (як стверджується позивачем) 14.07.2021. 05.08.2024 до суду через систему «Елекронний суд» представник відповідача подав заяву, в якій просив в задоволенні позову відмовити повністю з тих підстав, стосовно яких в справі докази є, бо їх для задоволення позову недостатньо, а також в тому стані, в якому вони є, вони без інших належних доказів недопустимі. У заяві звертає увагу на те, що підписи отримувача кредиту різні - на кредитному договорі -1u6j8n, а на додатках - 7s8q8r . Ця розбіжність позивачем не обгрунтована. Даних про виконання кредитодавцем цього пункту Кредитного договору в справі немає Перший транш по кредиту надається на підставі підписаної позичальником Заяви- Анкети (Додаток № 5 та Додатка 2 до Договору (п. 3.1), інші транші по кредиту надаються на підставі підписаної позичальником Заяви-Анкети (Додаток № 5 та Додатка 4 до Договору (п. 3.1.1.Кредитного договору). Підписаної позичальником Заяви-Анкети (Додаток № 5 та Додатка 2 до Договору (п. 3.1 Кредитного договору) у справі не виявлено. Сторони окремо погодили, що у випадку користування кредитом понад строк, встановлений в п. 1.15 Договору, додатковими угодами між Сторонами, зобов`язання Позичальника за Договором продовжуються на весь період фактичного користування Кредитом (траншем). Факторинг по Кредитному договору від 20.11.2019, дія якого закінчилася 07.04.2020, здійснено 14.07.2021 р.; фактор - ТОВ «Кредит Капітал», оплата від фактора клієнту проведена 14.07.2021 (підтвердження оплати банком є від 15.07.2021). Реєстр боржників до договору факторингу нечитабельний. З витягу Реєстру боржників до договору факторингу читаємо, що у відповідача дата укладення договору 20.11.2019, дата закінчення договору - 07.04.2020, борг відповідача на дату 07.04.2020 перед клієнтом фактора 94822,01 грн. Як здійснюється 14.07.2021 факторинг по договору від 20.11.2019, дата закінчення якого - 07.04.2020, позивач не обгрунтував. Фактор в той же час не надав доказів, що вправі займатися фіндіяльністю, а тому отримувати відсотки по кредитам 10.01.2023 укладено договір 10-01/2023 про відступлення прав вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Колект Центр». Реєстр боржників до цього договору нечитабельний. З витягу реєстру боржників вбачається, що борг відповідача став 181272,01 грн. ТОВ «Колект Центр» не надав доказів, що вправі займатися фіндіяльністю, а тому отримувати відсотки по кредитам. Окрім цього, ТОВ «Колект Центр» не переконав, що отримав відступлення прав вимоги від ТОВ «Вердикт Капітал» по кредитному договору від 20.11.2019, дата закінчення якого - 07.04.2020, факторинг щодо якого здійснено 14.07.2021, бо по закінченому договору факторинг неможливий. Отже, які би там не були відносини між ТОВ «Колект Центр» та ТОВ «Кредит Капітал», а також з ТОВ «Інфінанс», проте для пред`явлення будь ким позову на підставі кредитного договору від 20.11.2019, дата закінчення якого - 07.04.2020, у зв`язку із чим неможливо було його віддати у факторинг датою 14.07.2021, в т.ч. тому договір факторингу від 14.07.2021 був на цю дату юридично неспроможним, бо до її настання між сторонами був припинений основний договір - договір позики є від 20.11.2019 і ця позика на один місяць. Крім того, у заяві представник відповідача зазначив, що право на позов виникло з даних - дата укладення Кредитного договору 20.11.2019, дата закінчення кредитного договору - 07.04.2020 - з 08.04.2020. Оскільки з 02 квітня 2020 року по 01 липня 2023 інститут позовної давності в Україні було зупинено, то тоді вона розпочала перебігати з 01.07.2023, тим самим застосування позовної давності неможливе. Згідно п. 1.15 Договору - Розмір кредиту (траншу), строк користування кредитом (траншем), вартість кредиту (траншу) у грошовому виражені, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) визначається Сторонами у додатку 1 та Додатку 1 та Додатку 2 до Договору (для першого кредиту), а також у Додатках № 3 № 4 до Договору (для послідуючих кредитів). За п. 2.5 Договору кредитодавець взяв зобов`язання, оформивши його своїм правом, проте не звернутися одразу до суду у разі виявлення простроченого боргу. Вбачається, що начебто на 30 днів позичальником було запрошено та отримано 10000 грн. кредиту датою 08.03.2020 на 30 днів, тим самим між сторонами кредитний. Хоч договір і вичерпався датою 07.04.2020, однак карантин по ковіду, Постанови КМУ та внесення в ЦПК відповідної поправки, не вказують, що позивачем позовна давність пропущена. Отже, застосувати позовну давність в справі, що вирішується, неможливо. 19.08.2024 представником позивача подано до суду письмові пояснення, які представник позивача просив прийняти до розгляду по справі та врахувати їх при ухваленні рішення. У поясненнях зазначено, що підписанням Акцепт оферти Відповідач, також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Отже, твердження Відповідача про не ознайомлення з правилами надання коштів у позику не заслуговують на увагу та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти в розмірі 4 000,00 грн. При цьому, перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок Відповідача, зазначений ним у Заяві-Анкеті для отримання кредиту. Факт ідентифікація Відповідача підтверджується Довідкою про ідентифікацію, наявною в матеріалах справи. Номер договору, зазначений в даній довідці співпадає з номером договору, наявним в матеріалах справи. Відповідач зазначає, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором в договорі та додатках відрізняється і це є логічним, враховуючи наступне. Основний договір було укладено та підписано 20.11.2019 року. За умовами договору, кредит видається траншами. Черговий, 6-й транш, було видано Відповідачу на підставі відповідних анкети-заявки, оферти та акцепту оферти від 08.03.2020 року, які вочевидь підписувались новим ідентифікатором, надісланим 08.03.2020 року. Отже, підписання основного договору ідентифікатором 1u6j8n та додатків - ідентифікатором 7s8q8r повністю відповідає порядку підписання документів. Враховуючи вищенаведене, правове регулювання та наявні в матеріалах справи докази вбачається, що між ТОВ «Інфінанс» та Відповідачем укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Оскільки згідно з положеннями ст.204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки даний договір укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS-повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19, провадження № 61-1602св20. Крім того, позивач тривалий час виконував умови договору, підписував додаткові угоди. Звертають особливу увагу суду, що у Позивача наявна заборгованість по 6 траншу, видача якого неможлива без погашення заборгованості по попереднім траншам. Тобто, Позивач не просто отримав грошові кошти за кредитним договором, а також погашав заборгованість, отримував грошові кошти за новим траншем, знову погашав та отримував кошти за новим траншем. Отже, в матеріалах справи наявні достатні докази на підтвердження факту укладення договору. Щодо відступлення права вимоги, зазначено, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід від ТОВ «Інфінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» та, в свою чергу, від ТОВ «Вердикт Капітал» до Позивача прав вимоги кредитним договором, укладеним з Відповідачем. Звертають увагу суду, що дані договори не оскаржуються в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, є дійсними, відповідають волі сторін та чинному законодавству. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які спростовують факт переходу прав вимоги та/або будь-які заперечення сторін договору щодо виконання його умов. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до Відповідача. У разі відступлення прав вимоги за договором, новий кредитор набуває усі права та обов`язки Банку за договором, що стосується умов кредитування в повному обсязі, у тому числі право щодо повернення кредиту, процентів за користування ним, неустойок. Відповідно до інформації з КІС НБУ ТОВ «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749) була зареєстрована як фінансова компанія та на момент підписання договору факторингу у товариства була наявна ліцензія на надання послуг з факторингу, яка діяла з 30.03.2017 по 20.04.2023 року. Така ліцензія була надана первісному кредитору під час укладення Договору факторингу, про що свідчать відповідні застереження і гарантії, що містяться в договорі. Отже, твердження Відповідача про недійсність договору факторингу не відповідає обставинам справи. Отже, ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» мали право нараховувати відсотки після відступлення товариствам прав вимоги. Таким чином, відсутні підстави для часткової відмови у задоволенні позову в частині стягнення відсотків, нарахованих після відступлення прав вимоги. Отже, нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося відповідно до умов цього договору в межах строку дії кредитного договору. Звертають особливу увагу суду, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов договору та контр- розрахунок заборгованості, здійснений Відповідачем. Таким чином, відсутні підстави для сумніву у правильності здійснених Кредитором розрахунків. Отже, розмір та порядок нарахування відсотків погоджений сторонами Кредитного договору, підстави виникнення заборгованості є законними, а її розмір розумним та справедливим. 22.08.2024 представник відповідача подав через систему «Електронний суд» подав заперечення на додаткові пояснення, в яких просив в задоволенні позову відмовити повністю. У запереченні представник зазначив, що з наданих представником позивача доказів встановлюється, що заборгованість відповідача в заявленому розмірі 120627, 00 грн. представником позивача визначено як залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), що неможливо перевірити по виписці нового кредитодавця (в даному випадку позивача) щодо руху коштів, а також за відсутності переконливого обгрунтування позивача про надання позичальнику шостого траншу кредиту, який єдино можливий після отримання та погашення п`яти попередніх траншів. Доказів, що перші п`ять траншів кредиту ТОВ Інфінанс (ЄДРПОУ 39083990) позичальнику було видано та позичальником погашено немає. Тобто, з позову ні відповідачу, ні суду невідомо даних про перші п`ять траншів кредиту, рівно як невідомі і будь які дані про шостий транш кредиту, бо такий можливо отримати лише після отримання та погашення попередніх кредитних траншів (згідно Умов електронного кредитного договору, якого укладено між ТОВ Інфінанс (ЄДРПОУ 39083990) та відповідачем. В т.ч. в названому Договорі не обумовлено, щоби кредитодавець за власною ініціативою видавав позичальнику шостий транш кредиту без попередніх п`яти. З розрахунку заборгованості вбачається, що представник позивача таку рахував як бажав не маючи при цьому даних, що така була, в т.ч. повний пакет розрахунку не надав ні суду, ні відповідачу (хоча б через представника), щоби вивчити, зокрема немає виписки про рух коштів по усіх траншах, в т.ч. і по так званому шостому траншу. В Договорі, між іншим, зазначено, що максимальна вартість кредиту за діючим лімітом у грошовому вираженні становить 123 грн. (п. 1.10.1. Договору), тому позивач не обгрунтував як це розуміти та звідки в позові є цифра 120627, 00 грн. (ціна позову). Вбачається, що кредитодавець Інфінанс сформував тіло кредиту по шостому траншу на власний розсуд, бо шостий транш як самостійно одержуваний кредит не обумовлений кредитним договором, в т.ч. невідомо чи т.з шостий транш був, а якщо і був, то в якій реальній сумі, а також чи це не була заборонена поведінка ТОВ Інфінанс, адже без отримання та погашення попереднього траншу кредиту отримання наступного його траншу неможливе впринципі, що, між іншим, не заперечує, а визнає представник позивача ТОВ Колект центр в поданих письмових поясненнях З результату розрахунку позивача (розрахунок як такий відсутній) вбачається, що результат розрахунку здійснено накопичувальним способом, тобто, в нього до суми, начебто отриманої позичальником, ), - нараховані проценти, а за кожний наступний місяць проценти нараховано на заборговані проценти як на збільшене в такий спосіб тіло кредиту, до якого увійшли попередні відсоткові нарахування. Тобто в такий спосіб кредитодавець нараховував проценти не лише на фактично, як він вважає юридично використані відповідачем кредитні кошти, а й проценти за користування цими коштами, які погашалися кредитодавцем за рахунок кредитного ліміту та включалися до начебто витрачених клієнтом (відповідачем) кредитних коштів. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач підписав (1u6j8n) анкету-заяву до договору про надання кредитних послуг, відповідно до якої кредитодавець мав відкрити позичальнику (позивачу) поточний рахунок та встановити на нього кредитний ліміт, але жодних доказів інших умов кредитування, на які погодився відповідач, кредитодавець, його правонаступник - позивач, суду для вивчення та оцінки не надали, тому відсутні підстави для задовлення позову в повному обсязі як позивачем, представником позивача та його службовими особами не доведеного. Вказані дані про факти свідчать про відсутність правових підстав для нарахування відповідачу процентів за користування коштами та віднесення їх до тіла кредиту, передбачених умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами та паспортом кредиту, окрім цього відсутні будь які дані про те, що відповідач кредитодавця просив видати шостий транш кредиту, а кредитодавець його надав згідно договору та закону, бо кредит в шостому транші юридично неможливий без користування та погашення кредиту по попередніх п`яти траншах. 27.08.2024 представником позивача подано до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що Відповідач зазначає, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором в договорі та додатках відрізняється і це є логічним, враховуючи наступне. Основний договір було укладено та підписано 20.11.2019 року. За умовами договору, кредит видається траншами. Черговий, 6-й транш, було видано Відповідачу на підставі відповідних анкети-заявки, оферти та акцепту оферти від 08.03.2020 року, які вочевидь підписувались новим ідентифікатором, надісланим 08.03.2020 року. Отже, підписання основного договору ідентифікатором 1u6j8n та додатків - ідентифікатором 7s8q8r повністю відповідає порядку підписання документів. Враховуючи вищенаведене, правове регулювання та наявні в матеріалах справи докази вбачається, що між ТОВ «Інфінанс» та Відповідачем укладено електронний кредитний договір, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Оскільки згідно з положеннями ст.204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. Ухвалою суду від 11.09.2024 клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку задоволено. Поновлено представнику позивача строк для подачі клопотання про витребування доказів. У задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено. Визнано обов`язковою явку та участь представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" в судовому засіданні по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості, яке відбудеться в приміщенні Городенківського районного суду за адресою: Івано-Франківська область, м. Городенка, вул. Героїв Євромайдану,7 о 10 год. 30 хв. на 01.10.2024, для дачі ним пояснень по суті справи. 16.09.2024 представником позивача подано до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначив, що строки позовної давності не були пропущені Позивачем, а, підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності у суду відсутні. Ухвалою суду від 26.11.2024 у задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку на подачу клопотання про витребування доказів відмовлено. Клопотання представника позивача про витребування доказів, яке надійшло до суду 21.10.2024 залишено без розгляду. 16.12.2024 представником позивача подано до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що факт ідентифікація Відповідача підтверджується Довідкою про ідентифікацію, наявною в матеріалах справи. Номер договору, зазначений в даній довідці співпадає з номером договору, наявним в матеріалах справи. долучено копію квитанції за сплату № 50533705 від 08.03.2020 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» щодо підтвердження переказу грошових коштів 08.03.2020 на номер картки відповідача [NUMBER] у розмірі 10000,00 грн., номер операції 50533705. Як вбачається із такої квитанції, платіжною організацією, якою було здійснено безпосередньо перерахунок коштів відповідачу є ТОВ "Універсальні платіжні рішення" (є фінансовою установою, платіжною організацією). У відповідності до п. 6.4. Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», у разі надання згоди, підписання Потенційним позичальником Договору та Заявки, отримання Товариством документів в порядку пункту 6.8. цих Правил документів, здійснюється перерахування грошових коштів. п. 6.5. Правил передбачено, що Товариство надає Фінансовий кредит Позичальнику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в Договорі, на рахунок Банківської платіжної картки, зазначеної в Особистому кабінеті Позичальника та Заявці (Електронній заявці) або через Систему грошових переказів. п. 6.6. Правил передбачено, що Товариство строком від двох хвилин до 3 банківських днів з моменту укладення Електронного договору надає Позичальнику Кредит шляхом безготівкового перерахування суми Кредиту на банківський рахунок Позичальника, вказаний Позичальником у Заявці. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб, Товариство відповідальності не несе. Із вищезазначеного слідує, що перерахунок кредитних коштів здійснювався первісним кредитором за допомогою системи грошових переказів iPay.ua на картку відповідача, яку той вказав в заявці через платіжну організацію (в нашому випадку ТОВ «Універсальні платіжні рішення»). Тобто, позичальник може вказати будь-яку картку, будь-якого банку, на яку матиме бажання отримати кредитні кошти, що і було зроблено відповідачем. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та поданих письмових поясненнях. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у поданих заявах та запереченнях. Проте зазначив, що відповідач не заперечує щодо укладення договору від 20.11.2019. Пояснив, що відповідач договір можливо і підписував, однак коштів не отримував. Крім того вказав, що йому не відома інформація проте, чи належить відповідачу карта, вказана у анкеті - заяві. Для з`ясування вказаних вказаних фактів, суд визнавав явку відповідача обов`язково, проте відповідач в судове засідання жодного разу не з`явився. Будь яких пояснень чи заперечень суду не надіслав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, взявши до уваги надані ними письмові пояснення та заперечення, оцінивши всі докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст.4, ч. 1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 20.11.2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0978783272, підписаний позичальником шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до п. 1.1 якого товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, а саме: кошти на умовах фінансового кредиту для власних потреб на умовах цього договору, а також згідно правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МоneyВООМ», які є невід`ємною частиною договору, а позичальник зобов`язується отримати та належним чином використовувати і повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити відсотки й інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та правилами. Пунктом 1.2 договору передбачено, що кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами в додатку №1 та додатку №2 до додатку - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 до договору - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем). Умовами договору (п.1.6, 1.10.1, 1.10.2) передбачено: загальний (максимальний) розмір кредитної лінії 20 000 грн., процентна ставка фіксована, максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) - 30 календарних днів, діючий ліміт (сума) кредиту 20 000 грн., максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75%, максимальна вартість кредиту за діючим лімітом у грошовому вираженні 123 грн., максимальна реальна річна процентна ставка 638,75 %. Відповідно до п. 3.1, 3.1.1, 3.3 договору перший фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником Заявки-Анкети (додаток №5) та додатка №2 до договору, які є невід`ємною частиною даного договору. В заявці-анкеті на отримання першого фінансового кредиту (траншу) зазначено суму першого фінансового кредиту та строк користування ним, інші умови визначено у додатку №2. Підписання товариством додатку №1 до договору і позичальником додатку №2 до договору є укладення та підписання договору в цілому. Другий, третій, четвертий та наступний фінансовий кредит (транш) надається позичальнику на підставі заповненої та особисто підписаної позичальником заявки-анкети (додаток №5) та додатку № 4, які є невід`ємною частиною даного договору. В заявці-анкеті на отримання другого та наступних траншів кредиту зазначаються сума кредиту (траншу), строк користування, у додатку № 4 зазначається відсоткова ставка за кожен день користування кредитом, річна відсоткова ставка, загальна вартість такого кредиту (траншу), реальна річна процентна ставка та інше. Строк користування поточним кредитом (траншем) може бути змінений виключно за умови попередньої сплати відсотків за фактичну кількість днів користування поточним кредитом, в тому числі і прострочених, та сплати пені (в разі наявної простроченої заборгованості та вимоги товариства про її сплату), на відповідний рахунок товариства з цільовим призначенням «Оплата за продовження строку дії користування поточним кредитом за договором №0978783272 від 20.11.2019 року». Здійснення оплати в даному випадку проводиться одним із способів, визначених в Правилах. Відповідно до п. 7.1., 7.2, 7.6 договору позичальник підтвердив, що він самостійно перед укладенням даного договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору і які відповідають умовам договору та погоджується з ними; він отримав вичерпну інформацію в письмовій формі про умови надання кредиту і що один з оригіналів договору був йому переданий. Підписання позичальником договору відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з п. 2.3 договору сторони узгодили, що товариство має право на відступлення права вимоги за даним договором будь-кому без згоди це позичальника. Судом також встановлено, що 08.03.2020 року відповідач - [PERSON] заповнив заявку-анкету на отримання кредиту, в якій зазначив персональні дані та просив надати йому кредит на наступних умовах: сума кредиту 10000 грн., термін кредиту 30 днів, реквізити банківської платіжної карти № [NUMBER] , ціль кредиту - використання в споживчих цілях, дата заявки 08.03.2020 року, ID [NUMBER] , ІПН [NUMBER] , спосіб отримання кредиту - платіжна картка, номер контактного мобільного телефону [NUMBER] . Того ж дня, 08.03.2020 року, ТОВ «Інфінанс» направило відповідачу пропозицію надання 6 траншу кредиту згідно заявки - анкети №2628605993 від 08.03.2020, в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0978783272 від 20.11.2019 (оферта), відповідно до якої ТОВ «Інфінанс» пропонувало [PERSON] прийняти умови Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах надання фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM» та отримати 6 транш кредиту в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0978783272 від 20.11.2019 на наступних умовах: розмір кредиту (траншу) 10 000 грн.; строк користування кредитом (траншем) - 30 днів; строк дії договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0978783272 від 20.11.2019 - 3 роки; відсоткова ставка - 1,225% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 447,125%, загальна вартість кредиту 3675 грн, реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) 447,125%. В оферті також зазначено, що всі інші умови викладені у Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM», затверджених наказом №11/1 від 11.05.2019 року та договорі надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0978783272 від 20.11.2019, у тому числі: умови взаєморозрахунків; порядок зміни і припинення дії договору; права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Відповідно до акцепту оферти від 08.03.2020, [PERSON] надав згоду на отримання 6 траншу кредиту згідно заявки-анкети №2628605993 від 08.03.2020 в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0978783272 від 20.11.2019 на запропонованих умовах та згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису. Підписання вказаної оферти позичальником [PERSON] відбулося шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором 7s8q8r, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Відповідно до Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «МоneyВООМ» (далі - Правила) загальні умови надання першого кредиту (траншу): максимальний ліміт кредитування в залежності від кредитоспроможності позичальника до 20000 грн строком до 30 календарних днів з максимальною відсотковою ставкою 1,75%, які надаються після укладення та підписання договору (п. 3.4); строк користування останнього кредиту не може перевищувати строк дії договору (п. 3.5); максимальна відсоткова ставка за наданий фінансовий кредит становить 1,75% за кожен день від фактичної суми грошових коштів, які позичальник зобов`язаний повернути товариству в рамках надання фінансового кредиту (п. 3.6). Товариство надає фінансовий кредит позичальнику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі, на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в особистому кабінеті позичальника та заявці (електронній заявці) або через систему грошових переказів (п. 6.5). Відповідно до п. 7.1, 7.3, 7.4 Правил відсотки за користування поточною сумою фінансового кредиту нараховуються на суму фінансового кредиту з дня отримання включно та по день повернення включно. Відсотки нараховуються щоденно. Повернення заборгованості здійснюється одним платежем по закінченню поточного кредиту (траншу), встановленого в договорі. Згідно з п. 10.2, 10.3, 10.4 Правил у разі прострочення позичальником строків сплати поточного кредиту та відсотків за користування кредитом у повному обсязі позичальник самостійно нараховує та сплачує товариству, на його вимогу, пеню в розмірі 1,75 % від несвоєчасно сплаченої суми (кредиту та відсотків) за кожен день прострочення. Нарахування пені здійснюється з врахуванням п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Сплата пені не звільняє позичальника від виконання зобов`язань за фінансовим кредитом та оплати відсотків за користування фінансовим кредитом. Заборгованість за цим договором вважається простроченою з дня (дати) наступного за днем, коли така заборгованість мала бути сплачена, згідно з умовами договору, без врахування продовження/зміни строку дії користування поточним кредитом (траншем). Довідкою ТОВ «Інфінанс» про ідентифікацію стверджується, що клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір 0978783272 від 20.11.2019 ідентифікований ТОВ «Інфінанс». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор - 7s8q8r, час відправки ідентифікатора позичальнику - 08.03.2020, номер телефону на який було відправлено ідентифікатор +380978783272. Квитанцією №50533705 від 08.03.2020 підверджується, що ТОВ «Інфінанс» 08.03.2020 18:03 перераховано кошти в розмірі 10000 грн на банківську картку клієнта [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 50533705. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до п. 2.1 якого первісний кредитор зобов`язується відступити за плату грошової вимоги у сумі 221939136,68 грн, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належать клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладеними між клієнтом і боржниками. Відповідно до п. 6.1.4, 7.1 договору факторингу право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників (додаток № 2), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 1561454,09 грн. Пунктом 2.5 договору передбачено, що фактор має право здійснити наступне відступлення права вимоги будь-якій третій особі. Копія платіжного доручення свідчить, що ТОВ «Вердикт Капітал» оплатило ТОВ «Інфінанс» 1561454,09 грн за відступлення прав вимоги за договором факторингу №14-07/21 від 14.07.2021. Відповідно до акту приймання-передавання реєстру божників за договором факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 ТОВ «Інфінанс» передало ТОВ «Вердикт Капітал», а останнє прийняло реєстр боржників, кількістю 8150. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за договором № 0978783272 на загальну суму заборгованості 94822,01 грн., з яких: 10000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 84822,01 грн. - за відсотками; дата укладення договору - 20.11.2019 року; дата закінчення договору 07.04.2020. Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача за договором позики №0978783272 станом на дату початку розрахунку 14.07.2021 - 94822,01 грн., з яких: 10000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 84822,01 грн. - за відсотками; станом на дату розрахунку 10.01.2023 -181272,01 грн., з яких: 10000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 171272,01 грн. - за відсотками. Відповідно до листа ТОВ «Інфінанс» від 14.07.2021 року, адресованого ТОВ «Вердикт Капітал», надано інформацію щодо даних, які підтверджують видачу на банківські карти клієнтів онлайн-позик, право вимоги яких відступлено ТОВ «Вердикт Капітал», а саме: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , договір позики №0978783272, транзакція №505337705. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» ( новий кредитор ) укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до п. 2.1 якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Згідно з п.7.1 зазначеного договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за договорами позики, новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти у сумі 5312491,59 грн. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» передало ТОВ «Коллект центр», а останнє прийняло реєстр боржників, кількістю 207307, після чого до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно з реєстром боржників до договору про відступлення ( купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги до [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за договором № 0978783272 на загальну суму заборгованості 181272,01 грн., з яких: 10000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 171272,01 грн. - за відсотками. Згідно з розрахунком позивача заборгованість відповідача за договором позики №0978783272 станом на 08.04.2024 181272,01 грн., з яких: 10000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 171272,01 грн. - за відсотками. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), вбачається, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону України «Про електронну комерцію», є оригіналом такого документа. У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. Договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбачено ЦК України. Отже, укладення кредитних договорів онлайн знаходиться в рамках правового поля України. Сторони електронних правочинів відповідають за невиконання своїх зобов`язань у порядку визначеному законодавством України або укладеним договором. Повернення позики за електронним договором є обов`язковим. При цьому, судом, згідно з ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховані висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №127/33824/19. Згідно з ч.1 ст. 1077, ч.1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку; договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків. Доказів визнання договору недійсним до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів повернення відповідачем коштів у повному обсязі. Крім того, представник відповідача не заперечив щодо можливості укладення відповідачем вказаного договору, зазначивши у судовому засідання про те, що відповідач підписував договір, однак не пам`ятає, який саме. При цьому, заперечення представника відповідача щодо не отримання коштів за вказаним договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту N0978783272 спростовуються наданими позивачем та дослідженими у судовому засіданні доказами. Зокрема, відповідач у анкеті-заявці зазначив персональні дані та просив надати йому кредит в розмірі 10000 грн., шляхом перерахування коштів на банківську платіжну карту № [NUMBER] . Як слідує із квитанції №50533705 від 08.03.2020 08.03.2020 18:03 ТОВ «Інфінанс» перераховано кошти в розмірі 10000 грн на банківську картку клієнта [NUMBER] . Згідно досліджених судом договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021 року та договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, ТОВ «Колект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту N0978783272. Оскільки судом встановлено, що відповідач уклав договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту N0978783272, та, взявши на себе зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, належним чином їх не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, право вимоги на які набув позивач за укладеним між ним та правонаступником кредитодавця відповідача договором відступлення прав вимоги, то суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 10 000 грн. підлягають задоволенню. Щодо стягнення заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (№ 14-10цс18) за змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду уже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 05.04.2023 року в справі №910/4518/16 провадження №12-16гс22, надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника (наприклад, звернути стягнення на заставне майно боржника або стягнути борг з поручителя). Як зазначено вище, згідно з п. 3.3 договору строк користування поточним кредитом (траншем) може бути змінений виключно за умови попередньої сплати відсотків за фактичну кількість днів користування поточним кредитом, в тому числі і прострочених, та сплати пені (в разі наявної простроченої заборгованості та вимоги товариства про її сплату), на відповідний рахунок товариства з цільовим призначенням «Оплата за продовження строку дії користування поточним кредитом за договором №0978783272 від 20.11.2019 року». Як встановлено судом, строк кредитування кредитом (траншем) був погоджений сторонами та становив 30 днів. Водночас, відомості про зміну строку користування поточним траншем та надання другого, наступних траншів матеріали справи не містять, а тому строк кредитування за вищевказаним договором становить 30 днів. Оскільки договором позики визначений строк його дії (строк користування кредитом (траншем)), який становить 30 днів, а доказів пролонгації строку користування кредитом позивачем ненадано, саме протягом даного строку ТОВ Інфінанс та ТОВ Вердикт Капітал мали право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки. Вимог щодо стягнення з відповідача коштів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач не заявляв. Таким чином, виходячи із суми кредиту у розмірі 10 000 грн., узгодженої процентної ставки у розмірі 1,75%, заборгованість відповідача за відсотками за вищевказаним договором становить 6300 грн. У зв`язку з наведеним, слід позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором в загальному розмірі 16300 грн., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 10 000 грн.; за відсотками 6300 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, як заявлені позовні вимоги задоволено частково, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 409,17 грн (з розрахунку 16300 грн х 3028 грн / 120627 грн = 1191,28 грн). Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн., суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас, за змістом ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20). Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial