Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, який був зареєстрований 14.02.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом № 240. В обґрунтування вимог позивач вказала, що сімейне життя сторін не склалось, внаслідок того що тривалий час проживають окремо, у зв`язку із проходженням військової служби, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні стосунки припинені, проживають окремо. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 19.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію позовної заяви і доданих до неї документів направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання (а.с. 14), проте поштове відправлення відповідач отримав особисто, що підтверджується трекінгом «Укрпошти» (а.с. 19-20). Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Заяви по суті справи до суду також не надходили. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 14.02.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом № 240, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Спір щодо визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній, діти проживають з матір`ю. Згідно зі статтею 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. В силу ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved