Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати дійсним договір купівлі-продажу укладений між позивачем та [PERSON] 24 травня 2004 року, та визнати право власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] . В обґрунтування\~своїх вимог\~зазначила,\~що вона\~та її\~покійний нині\~чоловік домовилася\~із відповідачем\~про купівлю\~в нього\~1/3\~частини житлового\~будинку з\~господарськими будівлями\~за [ADDRESS] .\~Будинок був\~успадкований чоловіком\~позивач та\~його братом\~і сестрою\~в рівних\~частках.\~Сестра чоловіка\~ [PERSON] одразу\~після оформлення\~документів по\~право на\~спадщину,\~продала свою\~частину будинку\~ [PERSON] .\~ Іншу\~1/3\~частину будинку\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~викупили у\~ [PERSON] 24\~травня 2024\~року,\~що підтверджується\~розпискою.\~ За\~умовами домовленості\~позивач разом\~із своїм\~чоловіком сплатили продавцю обумовлену суму грошей в розмірі 2000 доларів США, а продавець, в свою чергу, написав про це розписку та при цьому зобов`язався підготувати документи для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу до 01 червня 2005 року. Позивач весь час з дня одруження із [PERSON] проживає у вказаному будинку та користується ним. Відповідач проживає за межами України, має зареєстроване місце проживання в Російській Федерації. На вимогу позивача про нотаріальне посвідчення договору відповідач не реагував, з часу продажу своєї частини будинку, а саме після травня 2024 року до України більше не приїжджав, що виключає будь-яку можливість нотаріально оформити договір та порушує права позивача щодо вільного володіння та розпорядження своїм майном. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник надала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи, вимоги позову підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заперечень та відзив на позовну заву не подавав і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи, в зв`язку з чим, згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводився заочно. Відповідно до вимог ч.4 ст.223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. [PERSON] та [PERSON] домовилися із [PERSON] про купівлю в нього 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] . На досягнення домовленості [PERSON] отримав від [PERSON] та [PERSON] 2000 доларів США в рахунок продажу частини житлового будинку [ADDRESS] , про що написав розписку 24 травня 2024 року. Зобов`язався оформити документи до 01 червня 2005 року. [PERSON] та [PERSON] є подружжям, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 19 червня 1987 року відділом ЗАГС Знам`янського міськвиконкому Кіровоградської області. [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом видане 21 жовтня 2017 року державним нотаріусом Знам`янської міської державної нотаріальної контори Георгієвою Л.В., [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка 2/3 частини житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , що належав спадкодавцю: 1/3 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого в.о. державного нотаріуса Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Кузнецовою Г.П. 06.02.1993 року за №146, право власності на яку зареєстроване Знам`янським малим підприємством БТІ Кіровоградської області 15.02.1993 та записано в реєстрову книгу за №24 під реєстровим номером №5016, дублікату якого замість втраченого виданий Лебедченко А.Д. державним нотаріусом Кіровоградської районної державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області 14.06.2017 за №2-151; 1/3 частка на підставі договору дарування, посвідченого в.о. державного нотаріуса Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Кузнецовою Г.П. 13.03.1993 за р.№411, право власності на яку зареєстровано Знам`янським малим підприємством БТІ Кіровоградської області 29.04.1993 та записано в реєстрову книгу за №24, під реєстровим номером 5016. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого в.о. державного нотаріуса Знам`янської міської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Кузнецовою Г.П. 06.02.1993 року за №146, [PERSON] успадкував 1/3 частину житлового будинку в [ADDRESS] . Частинами 1, 2 статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з\~ч.1\~ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч.1 ст.629, ч.1 ст.638, ч.4 ст.639 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, але даний вид договору підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК). Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним (ч. 3 ст. 334 ЦК). Нотаріальне посвідчення правочинів, що вчиняються у письмовій формі, є обов`язковим лише у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 209 ЦК). Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК (в редакції Закону від 11 лютого 2010 р. N 1878-VI «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України») права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дати такої реєстрації відповідно до закону. Державна ж реєстрація правочинів щодо нерухомості з 1 січня 2013 року зазначеним законом скасована. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 220 ЦК). Згідно зі ст.220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Однією з умов застосування частини другої\~статті 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним у судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування частини другої\~статті 220 ЦК України. Позивачем доведено існування таких обставин, тому що ухилення продавця в період строку домовленості нотаріального посвідчення договору та проживання на території Російської Федерації виключає будь-яку можливість такого посвідчення. Пунктом 9 частини першої статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, те, що фактично між продавцем та покупцем укладено договір купівлі-продажу будинку, де сторони досягли всіх істотних умов і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, шляхом прийняття виконання, а саме продавець отримав грошові кошти за продаж майна, а позивач в свою чергу, повністю розрахувалася з відповідачем та прийняла нерухоме майно, але нотаріальне засвідчення договору не відбулось в зв`язку з ухиленням продавця, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved