Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач з 2021 року не надає допомоги на утримання дитини. Остаточно просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частки від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 04 березня 2025 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20.02.2025 року. Ухвалою суду від 05.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, справу призначено до судового розгляду по суті на 03.04.2024. Ухвалою суду від 03.04.2025 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків, протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. 14 квітня 2025 року позивач надіслала до суду заяву про усунення недоліків на просила долучити до матеріалів справи докази, крім того направила заяву про уточнення позовних вимог. Ухвалою суду від 14.04.2025 продовжено розгляд цивільної справи та призначено розгляд на 06.05.2025. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітньої дитини, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України). Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.09.2014 зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №130), мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, на підтвердження даної обставини позивач надала суду копію реєстрації матері та дитини від 21.04.2022 року в Німеччині, м. Герцберг-ам-Гарц, копію посвідчень тимчасового захисту у Німеччині від 24.06.2024, 22.06.2024. Згідно відповіді №1260184 від 03.04.2025 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи у період з січня 2024 року по лютий 2025 року відповідач отримував офіційний дохід від ПРАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ», УСЗН Шахтарської міської ради, КП «ДОСПК». Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини, відповіддю №1260184 від 03.04.2025, копією реєстрації матері та дитини від 21.04.2022 року в Німеччині, м. Герцберг-ам-Гарц, копіями посвідчень тимчасового захисту у Німеччині від 24.06.2024, 22.06.2024. 4. Застосовані норми права. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 5. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке. Відповідач фактично переклав обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати неповнолітню дитину винятково на матір дитини, що є грубим порушенням норм закону, оскільки обов`язок по утриманню дітей покладається законом на кожного з батьків, матір і батька, рівною мірою. Враховуючи встановлені конкретні обставини справи, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 06.08.2024 до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів дозволить відповідачу утримувати свою малолітню дитину та найбільш повно відповідає вимогам законодавства з врахуванням можливостей обох батьків щодо утримання дитини. Позивач не довела належними і допустимими доказами можливість відповідача сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Визначений розмір аліментів відповідає усталеній судовій практиці щодо розміру аліментів на одну дитину. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позивач не надала суду доказів, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів з 2021 року не підлягають задоволенню. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial