Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України - адвокат Циба Д.М. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди. Свій позов мотивує тим, що 13 листопада 2022 року, приблизно о 20 годині, на автодорозі Т-01-11 зі сполученням м. Горохів, Луцького району смт. Локачі, Володимирського району, водій [PERSON] , керуючи мотоциклом «LІFAN» моделі SR2204Y, здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, в результаті ДТП [PERSON] помер у лікувальному закладі. 13 листопада 2022 року, Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №120220030600000179 від «14» 11. 2022 року, за ч. 2 ст.286 КК України. Вказує, що відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП Відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 19220 гривень 00 коп. Вважає, що після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у Позивача виникло право вимоги до Відповідача про відшкодування завданої шкоди ( в порядку регресу). На підставі викладеного просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, суму завданої майнової шкоди у розмірі - 19220 грн 00 коп. та витрати на сплату судового збору. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 12 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 12 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився у позовній заяві та заяві від 17 лютого 2025 року просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] адвокат Рущак В.М. в судове засідання подав заяву в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розгляд справи провести у відсутності сторони відповідача. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Із витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що 14 листопада 2022 року зареєстровано кримінальне провадження №12022030600000179, яке кваліфіковане за ч.2 ст.286 КК України відповідно якого 13 листопада 2022 року приблизно о 20 годині на автодорозі Т-03-11 зі сполученням м. Горохів, Луцького району смт. Локачі, Володимирського району, неповнолітній водій [PERSON] , [INFO] , керуючи мотоциклом марки «LIFAN», моделі «SR2204V», здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] , [INFO] , який рухався в попутному напрямку. В результаті наїзду неповнолітній пасажир мотоцикла гр. [PERSON] , [INFO] , отримав тілесні ушкодженні у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, садна правої надбрівної ділянки та перенісся верхньої губи. Велосипедист [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, ЗЧМТ, струс головного мозку, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, забій лівого коліна, закритий перелом тазу, забійні рани волосистої частини голови, від яких помер в лікувальному закладі (а.с.4). У статі 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за завдану шкоду та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Такими є, зокрема завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини. Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом статей 1166, 1187 ЦК України в разі завдання джерелом підвищеної небезпеки шкоди смертю фізичної особи такі дії визнаються неправомірними за винятком двох випадків: 1) коли шкоди було завдано внаслідок непереборної сили; 2) коли шкоди було завдано внаслідок умислу потерпілого. При цьому наявність зазначених обставин має довести володілець джерела підвищеної небезпеки або особа, відповідальна за нього. Наразі матеріали справи таких доказів не містять. Натомість, як слідує з матеріалів справи, встановлені обставини вказують на причинно-наслідковий зв`язок між діями володільця джерела підвищеної небезпеки, від яких загинув [PERSON] , та заподіяною внаслідок ДТП шкодою. Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.04.2022 (справа 184/1461/20-ц), де вказано, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. Незалежно від вини фізичної особи відшкодовується і моральна шкода внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. На момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до ст.27.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.7) 31 січня 2023 року потерпіла [PERSON] через свого представника подала до МТСБУ повідомлення та 31 січня 2023 року з метою отримання відшкодування звернулася до МТСБУ з відповідною заявою. До цієї заяви нею було подано товарний чек №1 від 14 листопада 2022 року на суму 5260,00 гривень та квитанцію №2 від 14 листопада 2022 року на суму 13960,00 гривень, а всього на суму 19220,00 гривень на підтвердження витрат на поховання (а.с.5, 6, 8). 01 березня 2023 року МТСБУ надіслало [PERSON] відповідь про прийняте рішення по виплаті відшкодування шкодив розмірі 19220 гривень, наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту фонду захисту потерпілих [PERSON] да довідку №1 від 01.03.2023 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с.9-11). 09 вересня 2024 року МТСБУ направило листа відповідачу з повідомленням про необхідність компенсувати витрати МТСБУ в сумі 19220,00 гривень понесені в зв`язку з виплатою відшкодування за шкоду заподіяну внаслідок ДТП, яка мала місце 13.11.2022 року, який залишено без реагування (а.с.13). Відповідно до ст. 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Оскільки законом передбачений ліміт страхового відшкодування по витратам на поховання, МТСБУ проведений розрахунок страхового відшкодування та його розмір в цій частині становить 19220,00 грн витрати на поховання ( копія розрахунку страхового відшкодування (а.с.11). МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 19220,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №823665 від 01 березня 2023 року «Укрексімбанк» (а.с.12). Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті13.1 статті 13 цього Закону. Статтею 1191 ЦК України вказано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже позивачем доведено, а відповідачем визнано, що загальний розмір витрат, які він поніс у зв`язку із виплатою страхового відшкодування внаслідок завданням відповідачем (власником транспортного засобу) шкоди становить 19220,00 грн, тобто заявлені позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028300 грн.

Outcome: approved