Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: «зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладеного постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС у м. Києві від 21 жовтня 2002 року у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа № 1-780, виданого 02.10.2000 року Дніпровським районним судом м. Києва». 12 листопада 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Положеннями статті 174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 11 грудня 2024 року до суду надійшов відзив на позов (вх. № 68049), поданий представником Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Запорожець Анастасією Олександрівною, з викладення своєї позиції щодо підстав для відмови у задоволенні позову, пославшись на те, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що неможливо ідентифікувати постанову від 21 жовтня 2002 року, якою державним виконавцем накладено арешт щодо стягнення заборгованості з [PERSON] . Зазначене виконавче провадження знищено за закінченням строків зберігання, передбачених пунктом 2 розділу ХІ наказу № 1829/5 від 07 червня 2017 року, виданого Міністерством юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Крім того, станом на 02 жовтня 2024 року виконавчий документ стосовно [PERSON] повторно до відділу не надходив та на виконанні не перебуває. Водночас представник позивача наголошує на тому, що позивач [PERSON] не є стороною виконавчого провадження. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до статті 268 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Виходячи з положень статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 липня 2017 року позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кабаєва Алла Анатоліївна, [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволено. Встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] , що складається із частки квартири [ADDRESS] . Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на частку квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 січня 2020 року позов [PERSON] до Київської міської ради про визнання права власності за набувальною давністю задоволено. Визнано за [PERSON] право власності за набувальною давністю на частку квартири [ADDRESS] . Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 23 жовтня 2024 року міститься тип обтяження, а саме: номер запису про обтяження: 24317198; дата, час державної реєстрації: 07.10.2004 11:37:16; державний реєстратор: Ісіков Олександр Іванович, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ; документи, подані для державної реєстрації: постанова, серія та номер: 67/10, виданий 21.10.2002, видавник: Виконавча служба; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 39128936 від 09.01.2018 09:39:14, Ісіков Олександр Іванович, Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , причина відсутності РНОКПП: інша причина відсутності коду; відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1360357, 07.10.2004 11:37:16; опис предмета обтяження: состав: ціле, состояние: добудоване , статус: жиле; 1/2 част. квартири; додаткові відомості про обтяження: № реєстра: 12, внутр. № 1E01863E22F4482D8446. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до частини 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». 23 вересня 2024 року [PERSON] звернувся до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із запитом про надання інформації щодо виконавчого провадження, у рамках якого районним відділом державної виконавчої служби Дніпровського району винесено постанову № 67/10 від 21 жовтня 2002 року, що стала підставою обтяження нерухомого майна, зареєстрованого за № 24317198. 07 жовтня 2024 року Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у відповідь на звернення [PERSON] повідомлено, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що неможливо ідентифікувати постанову від 21.10.2002 року, якою державним виконавцем накладено арешт щодо стягнення заборгованості з [PERSON] . Зазначене виконавче провадження знищено за закінченням строків зберігання, передбачених пунктом 2 розділу ХІ Наказу № 1829/5 від 07.06.2017 року, виданого Міністерством юстиції України «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями». Знищення справ та виконавчих проваджень, визначенні строки зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. З приводу зняття арешту нерухомого майна,

Outcome: approved