Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Голова СФГ «Ай-Петрі» Мовчан О.Я. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , який уточнив (т. 1, а.с. 191-208) та в якому просив: Тлумачити п.6 та п.9 Додаткового договору № 2 до договору № 03/07/40/20 про надання правничої допомоги від 03.07.2020 року від 27.07.2020 року та Договору про зміни до Додаткового договору № 2 від 27.07.2020 року до договору № 03/07/40/20 про надання правничої допомоги від 03.07.2020 року від 27.11.2020, які у своїй сукупності слід розуміти позитивним результатом для С(Ф)Г «Ай-Петрі» у справі є саме : - визнання за Селянським (фермерським) господарством «Ай-Петрі» (ідентифікаційний код юридичної особи 31014720) право постійного користування земельною ділянкою площею 50,0003 га в межах згідно з планом, розташованої на території П`ятихатської сільської ради, наданої державним актом на право постійного користування землею І-ЗП № 002213 від 19.07.2000 року [PERSON] для організації селянського (фермерського) господарства на підставі рішення голови Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області від 20 березня 2000 року №28, затвердженого рішенням десятої сесії двадцять третього скликання Василівської районної ради від 29 березня 2000 року № 6, яка після проведення державної реєстрації земельної ділянки, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014 від 05.06.2014 року, має кадастровий номер 2320985800:03:043:0002; - визнання недійсним пункт 7 наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 05.12.2019 №8-2708/15-19-СГ, яким вирішено: "Державний акт на право постійного користування землею серія I-3П№002213, зареєстрований за № 46 від 19.07.2000 року визнати таким, що втратив чинність."; - поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (внести до даного Реєстру) запису про право постійного користування земельною ділянкою державної власності, що розташована на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, площею 50,0003 га, кадастровий номер 2320985800:03:043:0002, посвідчене Державним актом на право постійного користування землею І-ЗП № 002213 від 19.07.2000 року, яке зареєстроване Відділом Держземагенства у Василівському районі Запорізької області 05.06.2014 року на підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014.», інших похідних вимог. В обґрунтування позову зазначено, що між позивачем та відповідачем на сьогоднішній день існує спір щодо тлумачення даних умов договору. Так, у Заводському районному суді м. Запоріжжя перебуває цивільна справа № 332/3998/24 за позовом [PERSON] до С(Ф)Г «Ай-Петрі» в якій [PERSON] просить стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Ай-Петрі" (адреса реєстрації 71621, Запорізька область, Василівський район, с. Лобкове, вул. Гоголя, 16; адреса для листування: 69001, м. Запоріжжя, вул. Товариська, 64/49, ідентифікаційний код юридичної особи 31014720) на користь [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , місцеперебування: Deutschland, 88094, Oberteuringen, Vogteiweg1): - доплату (гонорар) у сумі 40 000 (сорок тисяч) доларів США відповідно до п. 9, п. 9.1 Додаткового договору №2 від 27.07.2020 до Договору №03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги від 03.07.2020; - 3516 (три тисячі п`ятсот шістнадцять) доларів США 16 центів - 3 % річних за період з 28.07.2021 по 01.07.2024; - 638 914 (шістсот тридцять вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень 29 копійок - інфляційне збільшення боргу за період з 28.07.2021 по 01.06.2024. Свої вимоги мотивує тим, що ним надано якісну, професійну правничу допомогу в рамках господарської справи № 908/2887/20 на підставі договору про надання правничої допомоги від 03.07.2020 року за № 03/07/40/20 та всіх наступних змін та доповнень до нього і досягнуто результату, на який очікував відповідач. Однак, на підставі умов вище зазначеного договору про надання правничої допомоги та Додаткового договору №2 від 07.07.2020 року зі змінами до Додаткового договору №2 від 27.11.2020 року в п.6, покладаючись на компетентність, високий рівень професійної підготовки, грунтовне знання чинного законодавства, опанування судової практики адвокатом, порідність та добросовісність, повністю йому довіряючи, господарство погодилось, що ефективним способом захисту прав С(Ф)Г «Ай-Петрі» будуть вище вказані вимоги, зокрема і вимога про поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (внести до даного Реестру) запису про право постійного користування земельною ділянкою державної власності, що розташована на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, площею 50,0003 га, кадастровий номер 2320985800:03:043:0002. посвідчене Державним актом на право постійного користування землею 1-ЗП N002213 від 19.07.2000 року, яке зареєстроване Відділом Держземагенства у Василівському районі Запорізької області 05.06.2014 року на підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 2300915832014, задоволення якої мало б повернути земельну ділянку в користування С(Ф)Г «Ай-Петрі». Оскільки договором у п. 6. Додаткового Договору № 2 передбачено заявлення адвокатом і інших похідних вимог, окрім вказаних вимог, адвокат Скуратов Д.В., для отримання позитивного результату на який сподівалось та очікувало господарство та повернення в користування земельної ділянки С(Ф)Г «Ай-Петрі» в рамках розгляду справи у суді господарської юрисдикції у справі № 908/2887/20, зрозумівши, що вимога про поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (внести до даного Реєстру) запису про право постійного користування земельною ділянкою державної власності, що розташована на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, площею 50,0003 га, кадастровий номер 2320985800:03:043:0002. посвідчене Державним актом на право постійного користування землею 1-ЗП N002213 від 19.07.2000 року, яке зареєстроване Відділом Держземагенства у Василівському районі Запорізької області 05.06.2014 року на підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014.» не може бути задоволена без визнання договорів купівлі-продажу недійсним, до вище заявлених вимог [PERSON] включив і вимоги про визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок укладеними між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , посвідчених приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Морозова Вікторія Миколаївна, недійсними, а також визнання недійсним договору оренди земельної ділянки б/н від 30.08.2020 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Лев». 07.07.2021 року Господарський суд Запорізької області задовольнив вимоги лише частково, зокрема - визнав лише за Селянським (фермерським) господарством «Ай-Петрі» (ідентифікаційний код юридичної особи 3104720) право постійного користування земельною ділянкою площею 50,0003 га в межах згідно з планом, розташованої на території П`ятихатської сільської ради, наданої державним актом на право постійного користування землею 1-311 No002213 від 19.07.2000 року [PERSON] для організації селянського (фермерського) господарства на підставі рішення голови Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області від 20 березня 2000 року N28, затвердженого рішенням десятої сесії двадцять третього скликання Василівської районної ради від 29 березня 2000 року № 6, яка після проведення державної реєстрації земельної ділянки, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014 від 05.06.2014 року, яка має кадастровий номер 2320985800:03;043:0002 та визнав недійсним пункт 7 наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеутсрою» від 05.12.2019 року № 8-2708/15-19-СГ, яким вирішено: «Державний акт на право постійного користування землею серія І-ЗП № 002213, зареєстрований за № 46 від 19.07.2000 року визнати таким, що втратив чинність. Тобто, Господарський суд Запорізької області із 29 заявлених позовних вимог задовольнив лише 2 позовні вимоги. Інші 27 вимог, які могли би поновити право постійного користування С(Ф)Г «Ай-Петрі» земельною ділянкою та на які С(Ф)Г «Ай-Петрі» мало сподівання, як на позитивний результат, залишились не задоволеними. Між позивачем та відповідачем існує спір щодо правильного тлумачення умов договору про надання правничої допомоги. Так, 03.07.2020 між Селянським (фермерським) господарством «Ай-Петрі», ідентифікаційний код юридичної особи 31014720 в особі керівника Мовчана Олександра Яковича (далі по тексту Клієнт, Відповідач) та адвокатом Скуратовим Дмитром Володимировичем (далі по тексту Адвокат, Позивач), в подальшому - Сторони, укладено договір №03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги (далі по тексту Договір). Предметом Договору згідно пунктів 1.1., 1.4. останнього є надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складання заяв, скарг, запитів, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновлення в разі порушення. Представництво інтересів Клієнта у судах України, створених відповідно до законодавства (місцевих судах, апеляційних судах, Верховному Суді) будь-якої спеціалізації, а також в інших без виключення державних і недержавних органах, перед фізичними та юридичними особами. Термін дії Договору, згідно п.5.2 останнього визначено Сторонами до 03.07.2021. 27 липня 2020 Сторонами укладено Додатковий договір №2 (далі Додатковий договір №2) до Договору, предметом якого, згідно пункту 6 є: - надання Адвокатом правової допомоги Клієнту у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Ай-Петрі" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (ідентифікаційний код юридичної особи 39820689) до [PERSON] , за участю третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вимогами: - про визнання за С(Ф)Г «Ай-Петрі» права постійного користування земельною ділянкою площею 50,00 га в межах згідно з планом, розташованої на території П`ятихатської сільської ради, призначеної для організації селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я [PERSON] згідно державного акту на право постійного користування землею І-ЗП № 002213 від 19.07.2000 року на підставі рішення Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області віл 20.03.2000 року № 28, - про визнання недійсним та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, - про визнання недійсним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 27.12.2019 року № 8-3502/15-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянки у власність», інших похідних вимог. На підставі умов договору від 03.07.2020 року та Додаткового договору № 2 від 27.07.2020 року у серпні 2020 року Скуратов Д.В. звернувся в інтересах Селянське (фермерське) господарство "Ай-Петрі" до Господарського суду Запорізької області з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі - ГУ Держгеокадастру) про: 1)визнання за С(Ф)Г "Ай-Петрі" права постійного користування земельною ділянкою площею 50,0003 га в межах згідно з планом, розташованої на території П`ятихатської сільської ради, наданої [PERSON] згідно з державним актом на право постійного користування землею 1-ЗП № 002213 від 19.07.2000 для організації селянського (фермерського) господарства на підставі рішення голови Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області від 20.03.2000 № 28, затвердженого рішенням десятої сесії XXIII скликання Василівської районної ради від 29.03.2000 № 6, яка після проведення державної реєстрації земельної ділянки згідно з витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014 від 05.06.2014 має кадастровий номер 2320985800:03:043:0002; 2)визнання недійсними наказів ГУ Держгеокадастру "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" від 05.12.2019 № 8-2708/15-19-СГ, № 8-2764/15-19-СГ, № 8-2766/15-19-СГ, № 8-2768/15-19-СГ, № 8-2769/15-19-СГ, № 8-2771/15-19-СГ, № 8-2772/15- 19-СГ, № 8-2773/15-19-СГ, №8-2778/15-19-СГ; від 06.12.2019 № 8-2797/15-19-СГ, № 8-2798/15-19-СГ, № 8-2799/15-19-СГ, № 8-2800/15-19-СГ, № 8-2801/15-19-СГ, № 8- 2802/15-19-СГ, № 8-2803/15-19-СГ, № 8-2804/15-19-СГ, №8-2805/15-19-СГ, № 8-2806/15- 19-СГ, № 8-2807/15-19-СГ, № 8-2808/15-19-СГ, № 8-2809/15-19-СГ, № 8-2810/15-19-СГ, № 8-2813/15-19-СГ, № 8-2822/15- 19-СГ; 3)визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність" від 27.12.2019 № 8-3502/15-19- СГ, згідно з яким (пункт 2), громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] передано у власність земельні ділянки загальною площею 50 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, за межами населеного пункту; 4)поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (внесення до цього Реєстру) запису про право постійного користування земельною ділянкою державної власності, розташованої на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, площею 50,0003 га, кадастровий номер 2320985800:03:043:0002, посвідченого державним актом на право постійного користування землею 1-ЗП № 002213 від 19.07.2000, яке зареєстроване відділом Держземагенства у Василівському районі Запорізької області 05.06.2014 на підставі витягу із Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.08.2020 у справі № 908/2107/20 позовну заяву С(Ф)Г "Ай-Петрі" до ГУ Держгеокадастру про визнання права постійного користування земельною ділянкою, визнання недійсними наказів про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність, про поновлення (внесення) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису було повернуто позивачеві без розгляду на підставі пункту 2 частини 5 статті 174, пункту 4 статті 173 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заявник у позові об`єднав вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства (господарського та цивільного). Центральний апеляційний господарський суд своєю постановою від 06.11.2020 ухвалу Господарського суду Запорізької області від 20.08.2020 залишив без змін, цим самим підтвердив, що [PERSON] , все ж таки обрав спосіб захисту інтересів Клієнта з порушенням норм процесуального права. Отже, станом на листопад 2020 року адвокат Скуратов Д.В. здійснюючи представництво С(Ф) «Ай-Петрі» у господарському суді Запорізької області у справі № 908/2107/20, на підставі вище вказаного договору про надання правничої допомоги та Додатковий договір №2 до нього, привів господарство до нульового результату. \~ \~ \~ \~18.01.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Ай-Петрі" у справі №908/2107/20 залишив без задоволення. Цим сами підтвердив помилковість у визначенні позначенні позовних вимог, що не підпадають під господарську юрисдикцію. Як зазначив Верховний суд позивачем у позовній заяві було об`єднано вимоги, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву на підставі пункту 2 частини 5 статті 174 цього Кодексу, з чим погодився апеляційний господарський суд, не допустив порушень норм процесуального права, тому підстав для скасування оскаржених у справі судових рішень немає, а доводи, наведені у касаційній скарзі, цього не спростовують. 27.11.2020 Сторонами укладено Договір про зміни до Додаткового договору № 2 від 27.07.2020 року до Договору про надання правничої допомоги від 03.07.20220 року (далі Додатковий договір N2) до Договору, предметом якого, згідно пункту 6 є: - визнання за Селянським (фермерським) господарством «Ай-Петрі» (ідентифікаційний код юридичної особи 31014720) право постійного користування земельною ділянкою площею 50,0003 га в межах згідно з планом, розташованої на території П`ятихатської сільської ради, наданої державним актом на право постійного користування землею І-ЗП № 002213 від 19.07.2000 року [PERSON] для організації селянського (фермерського) господарства на підставі рішення голови Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області від 20 березня 2000 року №28, затвердженого рішенням десятої сесії двадцять третього скликання Василівської районної ради від 29 березня 2000 року № 6, яка після проведення державної реєстрації земельної ділянки, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014 від 05.06.2014 року, має кадастровий номер 2320985800:03:043:0002; визнання недійсним пункт 7 наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 05.12.2019 №8-2708/15-19-СГ, яким вирішено: "Державний акт на право постійного користування землею серія І-ЗП №002213, зареєстрований за № 46 від 19.07.2000 року визнати таким, що втратив чинність."; -поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (внести до даного Реєстру) запису про право постійного користування земельною ділянкою державної власності, що розташована на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, площею 50,0003 га, кадастровий номер 2320985800:03:043:0002, посвідчене Державним актом на право постійного користування землею І-ЗП № 002213 від 19.07.2000 року, яке зареєстроване Відділом Держземагенства у Василівському районі Запорізької області 05.06.2014 року на підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014.», інших похідних вимог. Отже, змінами, які були внесені у Договір про зміни до Додаткового договору № 2 від 27.07.2020 року до Договору про надання правничої допомоги від 03.07.20220 року (далі Додатковий договір N2) було чітко визначено вимоги, які повинні було привести до позитивного для господарства результату - до повернення в користування вилученої земельної ділянки, шляхом поновлення речових прав. У зв`язку зі змінами до договору про надання правничої допомоги в редакції Договору про зміни від 27.11.2020 було надання Адвокатом правової допомоги Клієнту у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Ай-Петрі" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (ідентифікаційний код «юридичної особи 39820689) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Морозової Вікторії Миколаївни ( [ADDRESS] ) з вимогами про: - визнання за Селянським (фермерським) господарством «Ай-Петрі» (ідентифікаційний код юридичної особи 3104720) право постійного користування земельною ділянкою площею 50,0003 га в межах згідно з планом, розташованої на території П`ятихатської сільської ради, наданої державним актом на право постійного користування землею 1-311 No002213 від 19.07.2000 року [PERSON] для організації селянського (фермерського) господарства на підставі рішення голови Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області від 20 березня 2000 року N28, затвердженого рішенням десятої сесії двадцять третього скликання Василівської районної ради від 29 березня 2000 року № 6, яка після проведення державної реєстрації земельної ділянки, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014 від 05.06.2014 року, має кадастровий номер 2320985800:03.043:0002; - визнання недійсним пункт 7 наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 05.12.2019 року № 8-2708/15-19-СГ, яким вирішено: «Державний акт на право постійного користування землею серія І-ЗП № 002213, зареєстрований за № 46 від 19.07.2000 року визнати таким, що втратив чинність». - поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (внести до даного Реєстру) запису про право постійного користування земельною ділянкою державної власності, що розташована на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, площею 50,0003 га, кадастровий номер 2320985800:03:043:0002. посвідчене Державним актом на право постійного користування землею 1-ЗП N002213 від 19.07.2000 року, яке зареєстроване Відділом Держземагенства У Василівському районі Запорізької області 05.06.2014 року на підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014.» Дані зміни були укладені з урахуванням висновків ухвали Господарського суду Запорізької області від 20.08.2020 року про повернення позовної заяви без розгляду у справі №908/2107/20, залишеної без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2020 року. Проект договору про надання правничої допомоги, як і всіх наступних договорів зі змінами та доповненнями готував адвокат Скуратов Д.В. Розуміючи інтереси відповідача, який готував проект Договору про надання правничої допомоги № 03/07/40/20 від 03.07.2020 року, Додатковий договір № 2 до Договору про надання правничої допомоги від 27.07.2020 року, Договору про зміни до Додаткового договору № 2 від 27.07.2020 року до Договору № 03/07/40/20 про надання правничої допомоги від 03.07.2020 року, відповідач залишив незмінним п.9 Договору, в якому сторони ніби визначили позитивним результатом справи - визнання за С(Ф)Г «Ай-Петрі» права постійного користування земельною ділянкою площею 50,00 га в межах згідно з планом, розташованої на території П`ятихатської сільської ради, призначеної для організації селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я [PERSON] згідно державного акту на право постійного користування землею 1-ЗП №002213 від 19.07.2000 року на підставі рішення Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області від 20.03.2000 року № 28. Однак, позитивним результатом для С(Ф)Г «Ай-Петрі» господарство розуміло повернення в користування земельної ділянки, яка була виділена для створення фермерського господарства, тобто поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (внести до даного Реестру) запису про право постійного користування земельною ділянкою державної власності, що розташована на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, площею 50,0003 га, кадастровий номер 2320985800:03:043:0002. посвідчене Державним актом на право постійного користування землею 1-ЗП N002213 від 19.07,2000 року, яке зареєстроване Відділом Держземагенства у Василівському районі Запорізької області 05.06.2014 року на підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014.» Аналіз змісту Договору про зміни до Додаткового договору № 2 від 27.07.2020 року до Договору про надання правничої допомоги від 03.07.2020 року (далі Додатковий договір N2) свідчить, що зміст п.9 Додаткового договору № 2 від 27.07.2020 року до Договору про надання правничої допомоги від 03.07.2020 року та вся наступна поведінка адвоката при вчиненні ним правничої допомоги в інтересах С(Ф)Г «Ай-Петрі», зокрема: - залучення до справи № 908/2887/20 третіх осіб - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , - пред`явлення третім особам вимог про визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок недійсними. Всі ці дії адвоката свідчать про погодженість з клієнтом та те, що без визнання договорів купівлі-продажу земельних ділянок недійсними, не можливо повернути в постійне користування С(Ф)Г «Ай-Петрі» земельної ділянки 50,00 га, а від так не є кінцевим позитивним результатом на який мало сподівання господарство. У зв`язку з наведеним, господарство звернулось до суду з даним позовом. 14.02.2025 відповідачем подано відзив на позов (т.2, а.с. 19-156) в якому останній просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на чіткі формулювання пунктів договору про надання правничої допомоги та не бажанням позивача сплачувати обумовлену договором суму. Крім того, 14.02.2025 відповідачем подано заяву про застосування наслідків спливу позовної давності (т.2, а.с. 15-17). Зазначено, що строк позовної давності за вимогами про тлумачення Додаткового договору № 2 від 27.07.2020 до Договору від 003.07.2020 № 03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги сплив 27.07.2023, у зв`язку з чим відповідач просить застосувати наслідки спливу строків позовної давності і відмовити у задоволенні позову. 18.02.2025 позивачем надані пояснення на заяву про застосування строків позовної давності (т.2, а.с. 158-167), в якій останній зазначає, що оскільки СФГ «Ай-Петрі» про порушення свого права дізналось після звернення [PERSON] з позовом до суду про стягнення гонорару 06.07.2024, то строк позовної давності спливає 06.07.2027. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, відповідно до наданої заяви просила провести засідання за її відсутності. Позивач, повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду не надходило. Відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду не надходило. Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке. 03.07.2020 між Селянським (фермерським) господарством «Ай-Петрі», в особі керівника [PERSON] та адвокатом Скуратовим Дмитром Володимировичем укладено договір №03/07/40/20 про надання правничої (правової) допомоги (далі по тексту Договір) (т.1, а.с. 158-160). Предметом Договору згідно пунктів 1.1., 1.4. останнього є надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складання заяв, скарг, запитів, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновлення в разі порушення. Представництво інтересів Клієнта у судах України, створених відповідно до законодавства (місцевих судах, апеляційних судах, Верховному Суді) будь-якої спеціалізації, а також в інших без виключення державних і недержавних органах, перед фізичними та юридичними особами. Термін дії Договору, згідно п.5.2 останнього визначено Сторонами з 03.07.2020 до 03.07.2021 (т.1, а.с.160). 22.04.2021 між Сторонами укладено договір про зміни до вказаного Договору, відповідно до умов якого викладено пункт 5.2. Договору у наступній редакції: «Термін дії договору. Договір діє до 31.12.2022 року (включно)». (т.1, а.с. 168). Таким чином, заява відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки строк, передбачений ст. 256 ЦПК України позивачем не пропущений. Крім того, 27.07.2020 Сторонами укладено Додатковий договір №2 до Договору 03/07/40/20 про надання правничої допомоги від 03.07.2020 (т.1, а.с. 161-162), відповідно до якого пункт 6: Додатковий договір № 2 визначає порядок оплати клієнтом правової допомоги адвокату у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Ай-Петрі" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (ідентифікаційний код юридичної особи 39820689) за участю третіх осіб, з вимогами про - визнання за Селянським (фермерським) господарством «Ай-Петрі» (ідентифікаційний код юридичної особи 31014720) право постійного користування земельною ділянкою площею 50,0003 га в межах згідно з планом, розташованої на території П`ятихатської сільської ради, наданої державним актом на право постійного користування землею I-ЗП № 002213 від 19.07.2000 року [PERSON] для організації селянського (фермерського) господарства на підставі рішення голови Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області від 20 березня 2000 року №28, - визнання недійсним наказів Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» - визнання недійсним наказів Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 27.12.2019 № 8-3502/15-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок у власність», інших похідних вимог Як вбачається з п.6.1. номер судової справи буде визначено після відкриття провадження у справі про що сторони підпишуть протягом трьох календарних днів відповідну додаткову угоду до Додаткового договору № 2 . Жодної додаткової угоди з номером справи до позову не додано. Згідно п.9 Додаткового договору №2: «За позитивний результат по справі для Клієнта, Сторони визначили визнання за СФГ «Ай-Петрі» (Клієнтом) права постійного користування земельною ділянкою площею 50,00 га в межах згідно з планом, розташованої на території Пятихатської сільської ради, призначеної для організації селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я [PERSON] згідно державного акту на право постійного користування землею I-ЗП №002213 від 19.07.2000 року на підставі рішення Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області від 20.03.2000 року № 28». 27.11.2020 між сторонами було укладено Договір про зміни до Додаткового договору № 2 від 27.07.2020 до Договору 03/07/40/20 про надання правничої допомоги від 03.07.2020, згідно якого п.6 Додаткового договору № 2 було викладено в наступній редакції Додатковий договір № 2 визначає порядок оплати Клієнтом правової допомоги адвокату у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Ай-Петрі" до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (ідентифікаційний код «юридичної особи 39820689) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Морозової Вікторії Миколаївни ( [ADDRESS] ) з вимогами про: - визнання за Селянським (фермерським) господарством «Ай-Петрі» (ідентифікаційний код юридичної особи 3104720) право постійного користування земельною ділянкою площею 50,0003 га в межах згідно з планом, розташованої на території П`ятихатської сільської ради, наданої державним актом на право постійного користування землею 1-311 No002213 від 19.07.2000 року [PERSON] для організації селянського (фермерського) господарства на підставі рішення голови Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області від 20 березня 2000 року N28, затвердженого рішенням десятої сесії двадцять третього скликання Василівської районної ради від 29 березня 2000 року № 6, яка після проведення державної реєстрації земельної ділянки, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014 від 05.06.2014 року, має кадастровий номер 2320985800:03.043:0002; - визнання недійсним пункт 7 наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 05.12.2019 року № 8-2708/15-19-СГ, яким вирішено: «Державний акт на право постійного користування землею серія І-ЗП № 002213, зареєстрований за № 46 від 19.07.2000 року визнати таким, що втратив чинність». - поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (внести до даного Реєстру) запису про право постійного користування земельною ділянкою державної власності, що розташована на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, площею 50,0003 га, кадастровий номер 2320985800:03:043:0002. посвідчене Державним актом на право постійного користування землею 1-ЗП N002213 від 19.07.2000 року, яке зареєстроване Відділом Держземагенства У Василівському районі Запорізької області 05.06.2014 року на підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014.» П.6.1 викладений в наступній редакції «Номер судової справи № 908/2887/20 (п. 6.1) (т.1, а.с. 163) Позивач просить суд тлумачити п.6 та п.9 Додаткового договору № 2 до договору № 03/07/40/20 про надання правничої допомоги від 03.07.2020 року від 27.07.2020 року та Договору про зміни до Додаткового договору № 2 від 27.07.2020 року до договору № 03/07/40/20 про надання правничої допомоги від 03.07.2020 року, які у своїй сукупності слід розуміти позитивним результатом для С(Ф)Г «Ай-Петрі» у справі є саме : - визнання за Селянським (фермерським) господарством «Ай-Петрі» (ідентифікаційний код юридичної особи 31014720) право постійного користування земельною ділянкою площею 50,0003 га в межах згідно з планом, розташованої на території П`ятихатської сільської ради, наданої державним актом на право постійного користування землею І-ЗП № 002213 від 19.07.2000 року [PERSON] для організації селянського (фермерського) господарства на підставі рішення голови Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області від 20 березня 2000 року №28, затвердженого рішенням десятої сесії двадцять третього скликання Василівської районної ради від 29 березня 2000 року № 6, яка після проведення державної реєстрації земельної ділянки, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014 від 05.06.2014 року, має кадастровий номер 2320985800:03:043:0002; - визнання недійсним пункт 7 наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» від 05.12.2019 №8-2708/15-19-СГ, яким вирішено: "Державний акт на право постійного користування землею серія I-3П№002213, зареєстрований за № 46 від 19.07.2000 року визнати таким, що втратив чинність."; - поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (внести до даного Реєстру) запису про право постійного користування земельною ділянкою державної власності, що розташована на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, площею 50,0003 га, кадастровий номер 2320985800:03:043:0002, посвідчене Державним актом на право постійного користування землею І-ЗП № 002213 від 19.07.2000 року, яке зареєстроване Відділом Держземагенства у Василівському районі Запорізької області 05.06.2014 року на підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014.», інших похідних вимог. Спір у справі виник у зв`язку із зверненням відповідача з позовом до позивача про стягнення гонорару успіху, інфляційних витрат та 3 % річних (справа № 332/3998/24) визначених вищезазначених договорів і неоднакового тлумачення поняття «позитивний результат» п. 9, у зв`язку з чим постало питання щодо тлумачення умов пунктів 6 та 9 у двох договорах. Згідно з частиною першою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 цього ж Кодексу\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~статті 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до\~статті 637 ЦК України\~тлумачення умов договору здійснюється відповідно до\~статті 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша\~статті 628 ЦК України). Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон) під терміном «адвокат» визначено, що це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та у порядку, що передбачені цим Законом. Адвокатська діяльність незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Клієнт фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність. Відповідно до п. 4 частини 1 статті 1 Закону договір про надання правничої допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги (стаття 26 Закону). Відповідно до частини 3 статті 27 Закону, до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Тим самим законодавець встановив пріоритет Цивільного кодексу України в регулюванні договору про надання правничої допомоги, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо свободи договору (у тому числі щодо його укладення), судового захисту цивільного права та інтересу, передбачених статтею 3 ЦК України. Оскільки до договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то такий договір розглядається як юридичний факт; як зобов`язальне правовідношення, яке виникає внаслідок укладення договору (хоча ще є переддоговірні та постдоговірні відносини); у формальному сенсі такий договір розглядається як документ, у якому фіксуються його умови: такий договір розглядається як засіб правового регулювання, в тому числі конкретизації прав та обов`язків. За правилами цивільного законодавства, тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 ЦК України судом. Статтею 213 ЦК України\~встановлено, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину (частини перша та друга). Правила тлумачення змісту правочину визначено частиною третьою\~статті 213 ЦК України, яка передбачає, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. За змістом частини четвертої\~статті 213 ЦК України, якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, у частинах третій та четвертій\~статті 213 ЦК України\~визначено загальні способи, що застосовуються при тлумаченні, які втілюються у трьох рівнях тлумачення. Перший рівень тлумачення здійснюється за допомогою однакових для всього змісту правочину значень слів і понять, а також загальноприйнятих у відповідній сфері відносин значення термінів. Другим рівнем\~тлумачення (у\~разі якщо за першого підходу не вдалося витлумачити зміст правочину) є порівняння різних частин правочину як між собою, так і зі змістом правочину в цілому, а також із намірами сторін, які вони виявляли при вчиненні правочину, а також із чого вони виходили при його виконанні. Третім рівнем тлумачення (якщо перші два не дали результатів) є врахування: а) мети правочину, б) змісту попередніх переговорів, в) усталеної практики відносин між сторонами (якщо сторони перебували раніше у правовідносинах між собою), г) звичаїв ділового обороту; ґ) подальшої поведінки сторін; д) тексту типового договору; е) інших обставин, що мають істотне значення. Підставою для тлумачення судом договору є наявність спору між сторонами правочину щодо його змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всього договору/його частини, що не дає змогу з`ясувати дійсний зміст правочину/його частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити його намір, тлумачення не може створювати, а лише роз`яснює існуючи умови угоди. Тобто, у розумінні наведених приписів, на вимогу однієї або двох сторін договору суд може постановити рішення про тлумачення змісту цього договору без зміни його умов. При цьому, зважаючи на те, що метою тлумачення правочину є з`ясування змісту договору/його окремих частин, який складає права та обов`язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину, тому тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов. З огляду на викладене, тлумаченню підлягає зміст договору/його частина у способи, встановлені\~статтею 213 ЦК України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень. Метою тлумачення правочину є з`ясування його змісту, який становить права та обов`язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину. Таким чином, при вирішенні питання щодо тлумачення умов договору, суду необхідно встановити наявність між сторонами договору спору, перевірити та встановити в чому полягає порушення прав позивача і чи дійсно є обставини, на які посилається позивач достатніми підставами для застосування\~статті 213 ЦК\~\~України. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права\~\~у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. У розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру\~\~для поновлення порушеного права\~\~і припинення дій, які порушують це право. Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша\~статті 16 ЦК України). Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями\~статті 16 ЦК України\~. Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Отже, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об`єктивно порушені відповідачем і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права.\~\~ Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права. При цьому, обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і\~\~бути ефективним, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Виходячи з приписів\~ статей\~15,\~16 ЦК України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності), зокрема, таких умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність, ефективність обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог. Оскільки тлумачення не може створювати нових, а лише роз`яснює існуючи між сторонами умови угоди; тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов; тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину, вказану правову позицію викладено в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.02.2023 у справі № 910/9525/19. Згідно з пунктом 9 Додаткового договору №2 до Договору 03/07/40/20 про надання правничої допомоги від 03.07.2020 «За позитивний результат по справі для Клієнта, Сторони визначили визнання за СФГ «Ай-Петрі» (Клієнтом) права постійного користування земельною ділянкою площею 50,00 га в межах згідно з планом, розташованої на території Пятихатської сільської ради, призначеної для організації селянського (фермерського) господарства, яка була надана на ім`я [PERSON] згідно державного акту на право постійного користування землею I-ЗП №002213 від 19.07.2000 року на підставі рішення Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області від 20.03.2000 року № 28». (т.1, а.с. 161-162). Договір про зміни від 27.11.2020 не містить п. 9 проте в п. 6 визначає порядок оплати Кліентом правової допомоги за відповідним позовом та п. 6.1 визначає номер судової справи № 908/2887/20. Як вбачається з копії рішення Господарського суду Запорізької області від 07.07.2021, доданого відповідачем у справі № 908/2887/20, 20.11.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява б/н від 19.11.2020 (вх. № 3238/08-07/20 від 20.11.2020) Селянське (фермерське) господарство Ай -Петрі до Головного управління Дерджгеокадастру у Запорізькій області про - визнання за селянським (фермерським) господарством Ай-Петрі (71621, Запорізька область, Василівський район, с. Лобкове, вул. Гоголя, 16, ідентифікаційний код юридичної особи 31014720) право постійного користування земельною ділянкою площею 50,0003 га в межах згідно з планом, розташованої на території П`ятихатської сільської ради, наданої державним актом на право постійного користування землею І-ЗП № 002213 від 19.07.2000 року [PERSON] для організації селянського (фермерського) господарства на підставі рішення голови Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області від 20 березня 2000 № 28, затвердженого рішенням десятої сесії двадцять третього скликання Василівської районної ради від 29.03.2000 року № 6, яка після проведення державної реєстрації земельної ділянки, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -2300915832014 від 05.06.2014 року, має кадастровий номер 2320985800:03:043:0002; - визнання недійсним пункт 7 наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою від 05.12.2019 № 8-2708/15-19-СГ, яким вирішено Державний акт на право постійного користування землею серія І-ЗП № 002213, зареєстрований за № 46 від 19.07.2000 року визнати таким, що втратив чинність; - поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (внести до даного Реєстру) запису про право постійного користування земельною ділянкою державної власності, що розташована на території П`ятихатської сільської ради Василівського району Запорізької області, площею 50,0003 г, кадастровий номер 2320985800:03:043:0002, посвідчене Державним актом на право постійного користування землею І-ЗП № 002213 від 19.07.2000 року, яке зареєстроване Відділом Держземагенства у Василівському районі Запорізької області 05.06.2014 року на підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -2300915832014, що відповідає п.6 Договору про Зміни від 27.11.2020. Відповідно до вказаного рішення позов було задоволено частково. Визнано за Селянським (фермерським) господарством Ай-Петрі (71621, Запорізька \~\~ область, \~\~ Василівський \~\~ район, \~\~ с. \~\~ Лобкове, \~\~ вул. \~\~ Гоголя, \~\~\~\~16, ідентифікаційний код юридичної особи 31014720)\~право постійного користування\~земельною ділянкою площею 50,0003 га в межах згідно з планом, розташованої на території \~\~П`ятихатської \~\~сільської \~\~ради, \~\~наданої \~\~державним \~\~актом \~\~на \~\~право постійного користування землею серії І-ЗП № 002213 від 19.07.2000 року [PERSON] для організації селянського (фермерського) господарства на підставі рішення голови Василівської районної ради народних депутатів Василівського району Запорізької області від 20 березня 2000 року № 28, затвердженого рішенням десятої сесії двадцять третього скликання Василівської районної ради від 29 березня 2000 року № 6, яка після проведення державної реєстрації земельної ділянки, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300915832014 від 05.06.2014 року, мас кадастровий номер 2320985800:03:043:0002. Визнано недійсним пункт 7 наказу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою \~\~ від \~\~ 05.12.2019 \~\~ № 8-2708/15-19-СГ, яким вирішено: "Державний акт на право постійного користування землею серія \~\~І-ЗП № 002213, зареєстрований за № 46 від 19.07.2000 року визнати таким, що втратив чинність.". В решті позову відмовлено. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.10.2022 вказане рішення залишено без змін. Таким чином,\~з наданих відповідачем документів вбачається, що справа № 908/2887/20 була розглянута та рішення у даній справі набуло статусу остаточного. Таким чином, оскільки тлумачення договору можливе лише до початку виконання сторонами його умов, а сукупність викладеного вище підтверджує, що договір виконаний та термін його дії сплив то тлумачення двох пунктів двох додаткових договорів у їх сукупності є неможливим, а позовні вимоги є необґрунтованими. Більше того, дослідивши зміст п. 6 та 9 договорів суд дійшов висновку, що позивач фактично намагається внести зміни до умов двох різних договорів Додаткового договору і Договору про зміни, пункти яких визначають порядок оплати клієнтом за відповідний позов (п.6) та позитивний результат по справі для клієнта (п.9) . З огляду на наведене, враховуючи наявні в матеріалах справи фактичні дані та доводи сторін, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Судочинство у цивільних судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Н алежними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з покладенням судового збору на позивача в порядку\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed