Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. Позовну заяву мотивує тим, що 22.07.2023 року між ними укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що у книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 937. Від шлюбу у них народався син, який проживає разом з нею. Спільне життя з відоповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Між ними втрачені будь які фізичні та духовні зв`язки. Відповідач постійно здійснює домашнє насильство щодо неї, у зв"язку з чим видавався терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Просить шлюб розірвати. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.25 справа передана судді Франківського районного суду м.Львова Гулієвій М.І. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 09.04.25 відкрито провадження у справі та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 07.05.25. 30.04.2025 р. на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому вказує, що з позовними вимогами про розірвання шлюбу погоджується. З доводами, викладеними у позовній заяві щодо постійного домашнього насильства не погоджується , так як після інциденту, в результаті якого бул виписаний терміновий забороннний припис стосовно кривдника від 06.01.2025 ,позивачка 05.02.25 подала до суду заяву, в якій вказала, що претензій до нього щодо пошкодженого майна не має, конфлікт вичерпано. Просить розірвати шлюбу, розгляд справи проводити у його відсутності. Через канцелярію суду від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. За наведених обставин, суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які подали про це відповідні клопотання. Оскільки всі учасники в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони 22.07.2023 року зареєстрували шлюб у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії № [NUMBER] від 22.07.2023 року, актовий запис № 937. [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про народження. Як встановлено судом, між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до\~ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст.104\~Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~ст.110 Сімейного кодексу України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зі змісту\~ст.112 Сімейного кодексу України, вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , є неможливим, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства та буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини. Згідно із\~ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не підтримують сімейних відносин, позивач втратив до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved