Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Представник позивача Грибанов Д. В. звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 21742-02/2024 від 20 лютого 2024 року в розмірі 52 500 гривень, витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028 гривень і витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 1 514 гривень. \~ \~ \~ \~Мотивуючи свої вимоги представник позивача вказує, що 20 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 21742-02/2024, який був підписаний у формі електронного документа з використанням електронного підпису, шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий відповідачу на його номер мобільного телефону. Згідно умов договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу грошові кошти в сумі 15 000 гривень шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної позичальником у пункті 1.6 договору, зі строком кредитування на 100 днів з кінцевою датою погашення кредиту до 29 травня 2024 року; відсотки за користування кредитом нараховуються за фіксованою процентною ставкою 2,50% в день. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. 24 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір факторингу № 24062024, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало (відступило) за плату ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому Права Вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 21742-02/2024 від 20 лютого 2024 року, який було укладено між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] . Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, а тому виникла заборгованість за кредитним договором, яка становить 52 500 гривень, з яких: 15 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 37 500 гривень сума заборгованості за відсотками, 0 гривень сума заборгованості за пенею. Усі нарахування здійснювались безпосередньо ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» станом на дату відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке жодних додаткових нарахувань не здійснювало. \~ \~ \~ \~Зазначені обставини стали причиною звернення представника позивача до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді від 10 січня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Будь-яких інших процесуальних дій у справі не вчинялося. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позові до суду клопотав про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення у справі не заперечував (а. с. 2-4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно, причину своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Суд вважає, що, оскільки судочинство здійснюється на засадах змагальності і неявкою до суду незалежно від причин, відповідач фактично відмовився надавати докази на захист своїх прав у суді, в зв`язку з чим суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів за його відсутності, оскільки в справі є достатньо матеріалів та доказів для розгляду спору та постановлення рішення у відповідності до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням вказаної статті Кодексу. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 20 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 21742-02/2024, який відповідачем було підписано електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора W8338, який формується для кожного разу використання та направляється позичальнику на його номер мобільного телефону. Підписанням договору позики [PERSON] підтвердив своє ознайомлення на сайті за посиланням https://starfin.com.ua з повною інформацією щодо позикодавця та його послуг. Відповідно до умов Договору ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» надало відповідачу грошові кошти (фіксований кредит) в сумі 15 000 гривень зі строком кредитування на 100 днів, із застосуванням фіксованої процентної ставки 2,50% в день, шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки, зазначеної позичальником у пункту 1.6 договору (а. с. 5-7). Таким чином, [PERSON] , підписавши кредитний договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, підтвердив, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування. Зазначене підтверджується Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 21742-02/2024 та паспортом споживчого кредиту, які також підписані відповідачем електронним підписом (а. с. 8, 9-10). 24 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір факторингу № 24062024, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало (відступило) за плату ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому Права Вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 21742-02/2024 від 20 лютого 2024 року, який було укладено між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] (а. с. 11-12). 24 червня 2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» склали Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 24062024 від 24 червня 2024 року, згідно якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло Реєстр Боржників з правом вимоги заборгованості від боржників (а. с. 13). Згідно витягу\~з Реєстру\~боржників до\~Договору факторингу\~№ 24062024\~від 24\~червня 2024\~року боржник\~ [PERSON] ,\~на підставі\~Договору про\~надання фінансового\~кредиту №\~21742-02/2024,\~має непогашену\~заборгованість на\~загальну суму\~52\~500\~гривень,\~з яких:\~15\~000\~гривень \~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу,\~37\~500\~гривень \~сума заборгованості\~за відсотками,\~0\~гривень \~сума заборгованості\~за пенею.\~Зазначене підтверджується\~також Розрахунком\~заборгованості за\~Кредитним договором\~№ 21742-02/2024\~за період\~з 24\~червня до\~30\~листопада 2024\~року (а.\~с.\~14,\~15). Згідно частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини\~другої статті\~639\~Цивільного кодексу\~України якщо\~сторони домовилися\~укласти договір\~у певній\~формі,\~він вважається\~укладеним з\~моменту надання\~йому цієї\~форми,\~навіть якщо\~законом ця\~форма для\~даного виду\~договорів не\~вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (частина третя статті 207 цього ж Кодексу). Положеннями\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено,\~що якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або за домовленістю електронний правочин має бути підписаними сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис»\~, за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобу механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторінкою, в якій мають міститися зразки відповідей аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин сьомої, дванадцятої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Таку ж правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20). Судом встановлено, що між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, за якими відповідач ознайомився з умовами кредитного договору, отримав кошти на умовах фінансового кредитування та зобов`язався повернути кредит і проценти за користування кредитними коштами. Статтею 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору, своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув. Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується Договором про надання фінансового кредиту № 21742-02/2024 від 20 лютого 2024 року, додатком № 1 до Договору та паспортом споживчого кредиту, які були підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором W8338 20 лютого 2024 року о 17:57:25. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512\~Цивільного кодексу\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В частині першій статті 516\~Цивільного кодексу\~України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Із долучених позивачем до матеріалів справи документів встановлено, що 24 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір факторингу № 24062024, відповідно до умов якого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» передало (відступило) за плату ТОВ «ФК «ЄАПБ» належні йому Права Вимоги за Договором про надання фінансового кредиту № 21742-02/2024 від 20 лютого 2024 року, який було укладено між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 № 624024 від 05 грудня 2007 року; Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК № 183, реєстраційний номер 13102129 від 27 грудня 2007 року; розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 691 від 23 березня 2017 року; виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 24787389604 від 14 вересня 2023 року; витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг від 16 серпня 2021 року та Статуту ТОВ «ФК «ЄАПБ», основним видом діяльності товариства є надання послуг факторингу, послуг з фінансового лізингу та коштів у позику (а. с. 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22-24). Згідно частини першої статті 626 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України\~є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено статтею 641\~Цивільного кодексу\~України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Згідно частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк /термін/ його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк /термін/. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ \~ \~ \~Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. \~ \~ \~ \~Згідно частини другої статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. \~ \~ \~ \~Статтею 1049\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1048\~Цивільного кодексу\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином,\~враховуючи,\~що між\~сторонами у\~справі виникли\~правовідносини,\~відповідачем грошові\~кошти отримано,\~але в\~порядку та\~на умовах\~договору не\~повернуто,\~внаслідок чого\~через неналежне\~виконання позичальником\~своїх зобов`язань\~за кредитним\~договором №\~21742-02/2024\~від 20\~лютого 2024\~року утворилася\~заборгованість в\~сумі 52\~500\~гривень, яка згідно з наданим ТОВ «ФК «ЄАПБ» розрахунком заборгованості складається з: 15 000 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 37 500 гривень сума заборгованості за відсотками, 0 гривень сума заборгованості за пенею, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, позивачем понесено судові витрати, які, у відповідності до вимог статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене та

Outcome: approved