Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

19 березня 2025 року\~до Хорольського районного суду Полтавської області звернувся представник позивача [PERSON] - адвокат Павелко Р. С. з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві представник позивача [PERSON] - адвокат Павелко Р. С. зазначив, що з 08 вересня 2012 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Ковалівською сільською радою Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 08.09.2012 (актовий запис № 1). Від даного шлюбу подружжя має малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Підставами для розірвання шлюбу позивач вказує на відсутність спільних інтересів, наявність різних поглядів на життя, фактичне припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Ухвалою суду від 19 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) осіб. У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Павелко Р. С. у позовній заяві просили розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] у засідання не з`явився, належно був повідомлений про дату, час та місце слухання справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 08 вересня 2012 року Ковалівською сільською радою Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 08.09.2012 (актовий запис № 1). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.08.2017; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.01.2013. Відповідно до статей 110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до статті 109\~СК Україн \~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд, здійснивши оцінку доказів, що містяться у матеріалах справи, встановив, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є втрата почуття любові й поваги одне до одного, кожен проживає окремо та спільного господарства не ведуть, фактично шлюбні відносини припинені. Подальше спільне проживання подружжя зі збереженням шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб підлягає розірванню. При цьому суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 19 березня 2025 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не зверталися, а тому суд доходить до висновку про те, що у позивача та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. Щодо судових витрат, суд зазначає таке. Згідно із частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин першої, третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого нею судового збору в розмірі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією від 18.03.2025. Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь понесених нею витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн на підставі: копії витягу з договору б/н від 26.02.2025; детального опису робіт (наданих послуг) від 26.02.2025; квитанції до прибуткового касового ордеру б/н № 04 від 26.02.2025 про фактичну оплату наданих послуг в сумі 4000 грн; копії ордеру на надання правничої допомоги серії ВІ № 1281176. Суд, проаналізувавши надані докази, приходить до таких висновків. Відповідно до частин другої, третьої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Витрати позивачки на правничу допомогу наведені в детальному описі робіт (наданих послуг) від 26.02.2025 та підтверджуються належними та допустимими доказами; розмір вказаних витрат відповідає характеру та обсягу дій, вчинених представником позивачки у справі; не є завищеними чи необґрунтованими та є цілком пропорційним предмету спору та складності справи. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому понесені та документально підтверджені позивачкою судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved