Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] , адвокат Яременко І.О., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: територіальна громада села Новосільці в особі Ходорівської міської ради Львівської області, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , який помер [INFO] в с. Новосільці Стрийського району Львівської області, є сином [PERSON] , який помер [INFO] в с. Новосільці Жидачівського району Львівської області; встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] в с. Новосільці Жидачівського району Львівської області, Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №017237 від 04.04.1997, зареєстрованого та виданого на ім`я " [PERSON] "; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,46 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017237 від 04.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №660 від 15.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Молодинчецькій сільській раді за №558. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви представник позивачки покликається на те, що [INFO] помер дідусь позивачки по батьковій лінії. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,46 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017237 від 04.04.1997. Згідно довідки Ходорівської міської ради № 46 від 10.12.2024, [PERSON] , дійсно був зареєстрований та проживав один в с. Новосільці Жидачівського району Львівської області до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Від [PERSON] заповіту не посвідчувалося. [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після його смерті. Оскільки заповіту [PERSON] не залишав, то спадкування відбулося за законом. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном (ст.549 ЦК УРСР 1963 року), однак юридично спадщину він не оформив. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про заведені спадкові справи чи видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] помер батько позивачки [PERSON] .. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входила земельна ділянка на території Молодинчецької сільської ради, площею 0,3686 га, належна померлому згідно Державного акту на право приватної власності на землю Серії IV-ЛВ №039928 від 30.03.2001. Також у склад спадщини увійшло право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,46 умовних кадастрових гектари, належне померлому його батькові [PERSON] , згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №017237 від 04.04.1997, що він фактично успадкував, але не оформив своїх спадкових прав. У визначений законом термін позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу І.М. Подвайцятника із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] , внаслідок чого нотаріусом заведено спадкову справу № 50/2024, а 04.09.2024 їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом відносно земельної ділянки площею 0,3686 га, що знаходиться на території Молодинчецької сільської ради Стрийського району Львівської області, належної померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 039928 від 15.02.2001. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину відносно земельної частки (паю), що її батько фактично успадкував після смерті свого батька [PERSON] , але юридично не оформив. Оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено, то представник позивачки звернувся із адвокатським запитом у Відділ №5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та просив надати довідку про наявність у [PERSON] земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Молодинчецької сільської ради. Довідкою від 29.11.2024 повідомлено про те, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Молодинчецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №017237 від 04.04.1997 року на [PERSON] .. Реєстраційний номер 558. Площа земельної ділянки 1,46 умовних кадастрових гектари. Підстава видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.10.1996 №660. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались. 09.01.2025 позивачка звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі, через відсутність правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, що належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Окрім того, наявні певні розбіжності у свідоцтві про народження батька позивачки, де його батьком записано [PERSON] , що не збігається зі свідоцтвом про смерть, де він записаний як [PERSON] .. Також у довідці Відділу №5 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 29.11.2024, власником земельної частки (паю) записано [PERSON] , що не збігається із записом у свідоцтві про смерть, де він записаний як [PERSON] .. Для визнання права позивачки на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт родинних відносин між її батьком і дідусем, а також факт належності спадкодавцю правовстановлюючого документу. Окрім того, позивачка не може оформити спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючого документа, а саме Сертифіката на право на земельну частку (пай), через його втрату. Процесуальні рішення, постановлені по справі Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 03.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 20.02.2025 /а.с.33-34/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 20.02.2025 клопотання представника позивачки [PERSON] адвоката Яременка І.О., про витребування доказів - задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Подвайцятника І.М. ( адреса: вул. Грушевського, 10/1, м. Ходорів, Стрийський район, Львівська область, 81750) матеріали або належним чином засвідчену копію спадкової справи №50/2024, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Підготовче засідання відкладено на 21.03.2025 /а.с.50-51/. 21.03.2025 цивільна справа №443/127/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: територіальна громада села Новосільців особі Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин, факту належності правовстановлюючого документу та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування з заповітом, призначена на 21.03.2025 11 год .00 хв. знята з розгляду зв"язку з тим, що суддя Равлінко Р.Г. відповідно до наказу суду № 14/АГ від 17.03.2025 перебуває у відрядженні /а.с.108/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 04.04.2025 підготовче провадження у справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 30.04.2025 /а.с.114-115/. Розгляд справи по суті відбувся 30.04.2025 без участі сторін.. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Від представника позивачки [PERSON] , адвоката Яременка І.О., надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності та відсутності позивачки. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась. Подала заяву згідно якої просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти ухвалення рішення на користь позивачки. Наслідки визнння позову, передбачені ст. 206 ЦПК України їй зрозумілі. Представник третьої особи територіальної громади села Новосільці в особі Ходорівської міської ради Львівської області подав відзив згідно якого просить розглядати справу без його участі та винести рішення за наявними в ній матеріалами. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5 статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 30.04.2025, є дата складення повного тексту судового рішення - 05.05.2025. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.05.1950 виданого повторно, [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.12/. Згідно з архівною довідкою від 01.02.2024 №К-46, виданою Центральним державним історичним архівом України м. Львів, у фонді № 201 "Греко-католицька митрополича консисторія, м. Львів", у метричній книзі греко-католицької парафії с. Новосільці, повіт Бібрка, Львівського воєводства із записами про народження за 1907-1944 рр. виявлено запис про народження під № 2: [PERSON] , народжений і хрещений [INFO] у с. Новосільці, греко-католицького віросповідання. Батько: [PERSON] , син [PERSON] і [PERSON] , народжений [INFO] . Мати: [PERSON] ( [PERSON] ), дочка [PERSON] і [PERSON] , народжена [INFO] /а.с.13/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.06.1964, [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.14/. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.02.1983, [PERSON] та [PERSON] 19.02.1983 уклали шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » /а.с.15/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 08.02.2024, [PERSON] померла [INFO] у віці 87 років, про що зроблено актовий запис №25 /а.с.16/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 08.02.2024, [PERSON] помер [INFO] у віці 88 років, про що зроблено актовий запис №25 /а.с.17/. Згідно з довідкою №46 від 10.12.2024, виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, про те, що [PERSON] дійсно був зареєстрований та проживав один в селі Новосільці Жидачівського району Львівської області до дня смерті, що наступила [INFO] . Заповіту від [PERSON] не посвідчувалося. [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , вступивши в управління та володіння спадковим майном у піврічний термін після його смерті /а.с.18/. Відповідно до інформаційної довідки з Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79279916 від 25.11.2024, за параметрами пошуку [PERSON] інформація відсутня /а.с.19/. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 21.01.2006, [PERSON] померла [INFO] у віці 62 роки, про що зроблено актовий запис №2 /а.с.20/. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20.02.2024, [PERSON] помер [INFO] у віці 88 років, про що зроблено актовий запис №71 /а.с.21/. Відповідно до інформаційної довідки з Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №79279940 від 25.11.2024, після смерті [PERSON] було заведено спадкову справу №50/2024 /а.с.22/. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №1058 від 04.09.2024 виданого [PERSON] , спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0.3686 га, рілля, розташованої на території Ходорівської міської ради (Молодинчецька сільська рада), Стрийського (Жидачівського) району Львівської області. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства. Зазначена земельна ділянка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 039928, виданого Молодинчецькою сільською радою 30.03.2001 на підставі рішення Молодинчецької с/р від 19.10.1994, від 15.02.2001 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25. Кадастровий номер земельної ділянки: 4621585000:06:002:0020 /а.с.23/. Відповідно до довідки відділу №5 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 29.11.2024 №3997/15-24, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданих Жидачівською районною державною адміністрацією по Молодинчецькій сільській раді відсутній запис про реєстрацію сертифіката належного [PERSON] .. Проте, на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.10.1996 № 660 за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 1,46 умовних кадастрових гектарів на території Молодинчецької сільської ради. Сертифікат серії ЛВ № 017237 зареєстрований 04.04.1997 за № 558. Інші правовстановлюючі документи, які б посвідчували право власності або право користування вищезазначеною земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жидачівського району за [PERSON] та [PERSON] у відділі не зареєстровані /а.с.24/. Листом приватного нотаріуса Подвадцятника І.М. №05/02-14 від 09.01.2025 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки у останньої відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке вона має намір успадкувати /а.с.26/. Також в судовому засідання було досліджено спадкову справу №50/2024, заведену після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до заяви про прийняття спадщини за заповітом №138 від 17.05.2024, на випадок своєї смерті [PERSON] , склав заповіт на все майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалося та все що буде належати мені на день смерті і на що я по закону матиму право заповів [PERSON] . [PERSON] в рівних частинах, заповіт посвідчений Н.З.Януш, старостою Молодинчецького старостинського округу 16.08.2023. Після його смерті відкрилася спадщина. Повідомляє нотаріуса, що спадщину приймає. Спадкоємцем відповідно заповіту є дочка [PERSON] , інших спадкоємців та пережилого подружжя немає /а.с.60/. Відповідно до заяви [PERSON] про відмову від прийняття спадщини №879. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений шістнадцятого серпня дві тисячі двадцять третього року, старостою Молодинчецького старостинського округу Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, [PERSON] , за реєстровим №4. Цією заявою [PERSON] добровільно повідомляє усім компетентним органам про те, що розуміючи обставини, що мають для неї істотне значення, без впливу насильства (фізичного чи психічного тиску) з боку інших осіб, за своєю справжньою волею відмовляється від прийняття спадщини за заповітом, посвідченим шістнадцятого серпня дві тисячі двадцять третього року, старостою Молодинчецького старостинського округу Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, Януш Н.З., за реєстровим №4 на користь [PERSON] , і не заперечує проти видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Її відмова від спадщини є добровільною, безумовною та беззастережною /а.с.61/. Відповідно до заповіту №4 від 16.08.2023, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно де б воно не було з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за Законом матиме право заповідає своїм дітям: [PERSON] і [PERSON] в рівних долях /а.с.63/. Відповідно до довідки №62 від 16.05.2024, виданою виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області, про те, що згідно записів у по господарській книзі №1 числеться господарство по селу Новосільці вулиця Журавнівська 3 де проживав [PERSON] , який помер [INFO] . Відсутність заборони на майно в селі Новосільці по вулиці Журавнівська з перевірено. Заборгованість по податкових та страхових платежах за 2023 рік перевірено. Від імені [PERSON] Молодинчецьким старостинським округом №8 посвідчено заповіт за №4 від 16.08.2023. [PERSON] був зареєстрований і проживав один в [ADDRESS] і являвся останнім членом цього двору /а.с.64/. Згідно з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом №242 від 04.09.2024, [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса оскільки на момент смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку, земельних ділянок /а.с.72/. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №1237 від 25.10.2024 виданого [PERSON] , спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0.4098 га, рілля, розташованої на території Ходорівської міської ради (Молодинчецька сільська рада), Стрийського (Жидачівського) району. Львівської області. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначена земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 129959, виданого Жидачівською райдержадміністрацією 26.12.2012 на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 10.09.2004 №616, і 02.06.2008 №514 та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 462150001005694. Кадастровий номер земельної ділянки: 4621585000:02:000:0209 /а.с.103/. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №1238 твід 25.10.2024 виданого [PERSON] , спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0.2097 га, сіножаті, розташованої на території Ходорівської міської ради (Молодинчецька сільська рада) Стрийського (Жидачівського) району, Львівської області. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначена земельна ділянка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 129959, виданого Жидачівською райдержадміністрацією 26.12.2012 року на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 10.09.2004 №616, і 02.06.2008 №514 та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 462150001005694. Кадастровий номер земельної ділянки: 4621585000:02:000:0455 /а.с.104/. Відповідно до довідки №25 від 06.02.2025, виданої виконавчим комітетом Ходорівської міської ради Стрийського району Львівської області про те, що [PERSON] , який помер [INFO] в селі Новосільці Жидачівського району Львівської області, та [PERSON] на якого зареєстровано та видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №017237 від 04.04.1997 одна і та ж особа /а.с.107/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В силу вимог ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи п ро встановлення фактів, що мають юридичне значення. Приписами Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у Свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Щодо спадкування [PERSON] після смерті [PERSON] права на спірну земельну ділянку, суд застосовує норми ЦК України (1963 року). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК України (1963 року), у тому числі щодо прийняття спадщини, спадкоємців за заповітом і за законом. Стаття 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Відповідно до ст.525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно із ст.526 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме. - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 527 ЦК УРСР визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Стаття 529 ЦК УРСР 1963 визначає, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.549 ЦК УРСР 1963, діями, що свідчать про прийняття спадщини є: фактичний вступ в управління чи володіння спадковим майном або подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Щодо спадкування [PERSON] після смерті [PERSON] права на спірну земельну ділянку, суд застосовує норми ЦК України. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті1218,1231 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст. ст. 1269 та 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] за ступенем споріднення син - батько підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Факт належності [PERSON] який помер [INFO] в с. Новосільці Жидачівського району Львівської області, Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №017237 від 04.04.1997, зареєстрованого та виданого на ім`я " [PERSON] " підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що [PERSON] належала спірна земельна ділянка (пай). Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачка [PERSON] , є особою в чию користь [PERSON] складено заповіт. Встановлення вищевказаних юридичних фактів має для позивачки юридичне значення, оскільки дає їй можливість для реалізації свого права щодо оформлення спадщини за заповітом після смерті батька [PERSON] .. Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набув або володів спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивачка оформити право на спадкове майно не має можливості, відповідачка проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved