Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

МТСБУ звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, який мотивує тим, що 14.05.2020 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ д.н.з. [NUMBER] , порушуючи правила дорожнього руху здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ д.н.з. [NUMBER] та транспортним засобом Volkswagen д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок вказаної ДТП транспортним засобам завдано матеріальної шкоди. Постановою суду по справі №587/223/20 відповідача визнано винним у настанні ДТП. На момент скоєння вказаної ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Потерпіла особа повідомила МТСБУ про настання ДТП та надала усі необхідні документи, зокрема подала заявою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. МТСБУ визначило розмір заподіяної шкоди та здійснило регламенту виплату потерпілій особі. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 97511,16 грн. Відповідач визнав борг та сплатив добровільно МТСБУ 40620,00 грн. таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 56691,16 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ завдану шкоду в порядку регресу у розмірі 56691,16 грн грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 3028,00 грн. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 02.10.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник МТСБУ в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справу не заперечував. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки, сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Сумського апеляційного суду від 08.07.2020 року постанову судді Сумського районного суду Сумської області, від 14.05.2020 року, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП, залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника Якименко О.І. без задоволення (а.с.5). Із вказаної постанови вбачається, що 26.01.2020 року, о 10 год. 30 хв., на автошляху напрямком «Суми\~ Путивль - Глухів Р\~44 12 км» водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ВАЗ\~- 217030», р.н. [NUMBER] , в порушення вимог п п.2.3 (б), 12.1, 13.1\~ПДР України, будучи неуважним, не спостерігаючи належним чином за дорожньою обстановкою і, відповідно, не реагуючи на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної відстані, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «VOLKSWAGEN PASSAT», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався попереду. Після цього транспортний засіб «ВАЗ 217030», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] здійснив зіткнення з транспортним засобом «БАЗ АО79», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що вбачається з інформації з бази МТСБУ (а.с.6). Згідно звіту №2-24 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу складеного 24.03.2020 року ФОП [PERSON] та додатками до нього, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням т.з. VOLKSWAGEN PASSAT загальний легковий-загальний седан-В, р.н. [NUMBER] становить 247967,66 грн. (а.с.7-23). Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України №3.1/168 від 27.07.2020 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих\~\~ [PERSON] » наказано департаменту фінансів сплатити на рахунок [PERSON] 96111,16 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.24). Як вбачається з платіжної інструкції №1478852 від 21.05.2020 року МТСБУ сплатило ТОВ СОС Сервіс Україна 1200,00 грн. за оплату послуг аваркома (експерта) по справі №66890, згідно рах. №1153 від 28.04.2020 р., т.з. [NUMBER] (а.с.26). Крім того, згідно платіжної інструкції №1480590 від 27.07.2020 р. МТСБУ здійснило виплату по справі №66890, згідно наказу №3.1/168 від 27.07.2020 р., т.з. [NUMBER] в сумі 96111,16 грн. на рахунок [PERSON] (а.с.25). Отже загальна сума відшкодування, яку відповідач повинен сплатити на користь позивача становить 97311,16 грн. З заяви [PERSON] до МТСБУ вбачається, що він згоден в добровільному порядку компенсувати МТСБУ витрати сплачені потерпілому в розмірі 97311,16 грн. Крім того, просив в заяві розглянути можливість погашення ним зазначеної заборгованості частинами в розмірі 2000,00 грн., щомісячної плати на розрахунковий рахунок МТСБУ (а.с.27). 28.10.2020 року між МТСБУ та [PERSON] було укладено Договір №66890/1550 про порядок повернення коштів, згідно якого [PERSON] зобов`язаний компенсувати витрати понесені МТСБУ по справах №66890 у зв`язку з виплатою відшкодування за шкоду заподіяну внаслідок ДТП, яка мала місце 26.01.2020 о 10:30 в Сумській області за участі т.з. «VOLKSWAGEN» (д.н.з. [NUMBER] ), (власник [PERSON] ) та т.з. «ВАЗ» (д.н.з. [NUMBER] ), під керуванням боржника. Боржник прийняв на себе зобов`язання сплатити кредитору 97311,16 грн. протягом 36 місяців за графіком з можливістю дострокового погашення боргу. Починаючи з 25.11.2020 року по 25.11.2023 року, [PERSON] згідно умов договору мав сплатити по 2811,16 грн. перший раз та по 2700,00 грн. 25 числа кожного наступного місяця (а.с.30-31). Відповідно до карточки рахунку [NUMBER] позивача за період з 01.01.2016-15.01.2024 року відповідач та сплачував заборгованість частинами, та всього сплатив 40620,00 грн. (а.с.32). Отже відповідач добровільно в повному обсязі не відшкодував позивачу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування. На момент подання позовної заяви до суду сума заборгованості становить 56691,16 грн. 40 коп. Згідно вимог п.39.1. ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією i здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Згідно п.39.2.1. ст.39 вказаного Закону одним із завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно вимог п.п.а п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. В п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Пунктом 41.4 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. За приписами ч.2, 3 ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В п.4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 грудня 2018 року у справі № 715/1586/17 (провадження № 61-28576св18). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року № 154/2094/16-ц у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Згідно вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З матеріалів справи вбачається, що Моторне (транспортне) страхове бюро України, прийнявши рішення про здійснення регламентної виплати за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, здійснило її виплату в порядку, передбаченому ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З огляду на вищевикладене, оскільки [PERSON] керував автомобілем «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого на момент спричинення ним дорожньо-транспортної пригоди не збула застрахована, а позивачем було відшкодовано завдану відповідачем шкоду, але відповідач в добровільному порядку в повному обсязі понесені витрати позивачу не компенсував, а також станом на час розгляду справи відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати суду не надано, вбачаються правові підстави для відшкодування з відповідача в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в загальні сумі 56691,16 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з врахуванням задоволених повністю вимог,\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню\~понесені судові витрати по сплаті судового збору\~в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved