Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

В провадженні суду перебувала справа за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Служба у справах дітей та сім`ї Вишгородської районної державної адміністрації, [PERSON] про усиновлення дитини. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 21.04.2023 року заяву - задоволено. Оголошено [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 21.03.2025 року до суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, в якій він просить доповнити резолютивну частину судового рішення наступним абзацом: «Зобов`язати Вишгородський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису № 6 від 02 квітня 2014 року складеного Виконавчим комітетом Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області про народження [PERSON] , [INFO] , громадянина України, і записати його батьком - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] виданий Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 28.11.1995 р., РНОКПП - [NUMBER] , а також змінити по батькові усиновленої дитини, записавши по батькові « [INFO] », замість « [PERSON] ». Заява обґрунтована тим, що резолютивна частина рішення суду у справі за його заявою не передбачає внесення змін до актового запису щодо зазначення його батьком дитини. А відтак йому було рекомендовано звернутися до суду із заявою щодо винесення додаткового рішення, яким врегулюється питання внесення конкретних змін у відповідні графи актового запису про народження дитини. 01.05.2025 року [PERSON] через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі. 03.04.2025 та 15.04.2025 року Вишгородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області через канцелярію суду подано заяви про розгляд справи без участі їх представника. Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, виходячи із наступного. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України вказаний принцип полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно із ч. 3 цієї статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Отже, ч. 1 ст. 220 ЦПК України встановлює вичерпний перелік випадків у яких може бути ухвалене додаткове рішення. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд має відмовити в його ухваленні, постановивши відповідну ухвалу. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз.1 п.20 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених законом; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Як вбачається з поданої [PERSON] заяви, в прохальній частині він просив: «Оголосити [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , усиновлювачем малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ». З огляду на те, що в рішенні чітко зазначено щодо повного задоволення заяви у відповідності до заявлених вимог та з урахуванням змісту заяви заявника про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до висновку, що не має підстав для ухвалення додаткового рішення у відповідності до вимог статті 220 ЦПК, оскільки вимоги заявника щодо ухвалення додаткового рішення фактично заявлено щодо обставин, які не були предметом вимог заяви, зокрема, зобов`язати органи РАЦСу внести зміни в актовий запис, що суперечить вимогам процесуального законодавства. Суд не вправі під видом додаткового рішення змінити зміст рішення або розв`язати нові питання, що не були предметом позовних вимог. Окремо суд зазначає, що на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Відповідно до абз. 4 п. 6 Інструкції Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 22 серпня 2007 р. № 1064 відомості про усиновлення, скасування усиновлення, визнання усиновлення недійсним, позбавлення та поновлення батьківських прав вносяться до Реєстру на підставі відповідного рішення суду в день надходження копії такого рішення до реєстратора або в день пред`явлення особою, зазначеною в рішенні суду, або уповноваженою нею особою копії такого рішення. А тому, у разі відмови реєстратора (відділу державної реєстрації актів цивільного стану територіальних органів Мін`юсту) у внесенні зміни в актовий запис, таку відмову можна оскаржити до суду. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Outcome: dismissed