Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Заявник, [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - Ізюмська міська об`єднана територіальна громада. Ухвалою Дзержинського\~районного суду\~міста Харкова\~від 15\~травня 2025\~року прийнято\~до розгляду\~та відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - Ізюмська міська об`єднана територіальна громада. У судове засідання заявник, [PERSON] , не з`явилася, про судове засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність. Представник заінтересованої особи, Ізюмської міської об`єднаної територіальної громади, в судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати заявниці, [PERSON] , що, підтверджується копією Свідоцтва про смерть виданого Ізюмським відділом, державної реєстрації актів цивільного стану в Ізюмському районі Харківської, області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), від 14 вересня 2021 року, актовий запис №1011. Після смерті матері, [PERSON] , відкрилася, спадщина, в тому числі на житловий будинок з земельною ділянкою, що, розташований за адресою: [ADDRESS] , який їй заповіла [PERSON] , згідно заповіту від 18.11.2006, року. [PERSON] померла [INFO] , вона, приходилася завниці бабусею. [PERSON] звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини після смерті матері, [PERSON] . Але на запит нотаріуса до Виконавчого комітету Ізюмської міської ради, Харківської області, щодо належності спадкового майна, була дана відповідь, що, будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , рахується за, [PERSON] на, підставі рішення народного суду, Ізюмського району Харківської області від 26.10.1943 р. та заресстрований в, Ізюмському міському бюро технічної інвентаризації 17.02.1971 р. №1624, книга, 7. [PERSON] померла [INFO] та приходилася прабабусею заявниці. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] « [PERSON] - російською мовою», [INFO] , 1985 року народження, її батьками вказані: [PERSON] , « [PERSON] - російською мовою» та [PERSON] , [PERSON] « [PERSON] - російською мовою». У Свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] роджения, батьками вказані рос. мовою - [PERSON] , [PERSON] та рос. мовою - [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу від 07 лютого 2025 року, 01 серпня 2012 року зареєстровано актовий запис про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Архівної довідки від 13 березня 2025 року, виданої Державним архівом Харківської області відповідно до якої у архівному фонді Відділи записів актів громадського стану міських відділень Управління НКВС УРСР по Харківсткій області у книзі реєстрації актів про народження по м.Ізюм Ізюмського району за 1937 рік є запис від 15 грудня 1937 року про народження [INFO] « [PERSON] », батько якої « [PERSON] », 42 роки, мати « [PERSON] », 40 років. Частиною 1 ст.293\~ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тощо. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі - встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні доведено, що встановлення факту родинних відносин має для заявниці юридичне значення, оскільки від цього залежить виникнення та зміна майнових та немайнових прав останньої, так як у неї виникне можливість підтвердження складу спадщини після смерті прабабусі. Вищезазначені докази повністю узгоджуються з заявою, і є такими, що дозволяють встановити факт родинних відносин, а тому суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають задоволення. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved