Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

У травні 2021 року КП Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (надалі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), про стягнення заборгованості. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.05.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.02.2022 року залучено до участі у цивільній справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якості співвідповідачів: [PERSON] , [PERSON] . Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року у справі №761/17471/21, позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задоволено. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.07.2024 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року у справі №761/17471/21 скасовано. Призначено справу до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.10.2024 року провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в частині позовних вимог до [PERSON] . Позивач просить стягнути з відповідачів на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, які надавалися за адресою [ADDRESS] . Під час розгляду справи відповідач-1 заявила клопотання про застосування строків позовної давності, у зв`язку із цим, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідач-2 своїм правом на подання відзиву не скористалась. В судовому засіданні, яке відбулось 13.05.2025 року представник позивача позовні вимоги підтримав з урахуванням довідки №071005601250100 від 06.05.2025. Відповідач-1 в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідач-2 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Заслухавши представника позивача, відповідача-1, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.03.2002 року відповідачі є власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва її від 27.09.2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. З 01.05.2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». З 01.05.2019 року введено в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189, відповідно до ч. 1 ст. 12 якого надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. На виконання вимог закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34(5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року. Такі договори є договорами приєднання, а отже, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Підключення будинку до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води свідчить про виконання послуг. Позивач посилається на те, що відповідачі від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у встановленому законодавством порядку не відмовлялися, проте своєчасно не сплачували за спожиті послуги, в результаті чого, утворилась заборгованість у розмірі 25488,40 грн., яка складається із заборгованості за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 12532,81 грн., та послуги з централізованого опалення у розмірі 12955,59 грн. Крім цього, з 01.05.2018 року утворилась заборгованість за спожиті послуги, яка складається з: 19196,06 грн. - заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення; 23400,03 грн. - заборгованості з централізованого постачання гарячої води. Відповідно до довідки Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» №071005601250100 від 06.05.2025 року, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» повідомило, що станом на 05.05.2025 у [PERSON] (солідарно з [PERSON] та [PERSON] ) за адресою: [ADDRESS] , (о/р [NUMBER] ) заборгованість без урахування примусового стягнення до 01 травня 2018 року складає: - за централізоване опалення (ЦО) - 12955,59 грн.; - за централізоване постачання гарячої води (ПГВ) - 12532,81 грн.; заборгованість без урахування примусового стягнення з 01.05.2018 року складає: - за централізоване опалення (ЦО) - 19196,06 грн.; - за централізоване постачання гарячої води (ПГВ) - 9599,82 грн. (з урахуванням коригування у сумі 13800,21 грн.). Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно з ч.1 ст.13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч.2 ст.13 Закону примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад, залежно від функціонального призначення, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з п.1 ч.3 ст.20 Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. За змістом ст. 29 Закону, надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року. Відповідно до пункту 8 Правил послуг надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на підставі типового договору. В позовній заяві, позивачем зазначено, що в газеті «Хрещатик» за 28.03.2018 року опубліковано договір про надання послуг, який відповідає змісту типового договору і є договором приєднання і який може бути укладений шляхом приєднання до нього відповідача, як споживача, копію якої додано до матеріалів справи. Також зазначено, що будинок за адресою: [ADDRESS] , підключений до мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, що надає КП «Київтеплоенерго». Відповідачі від послуг опалення та постачання гарячої води не відмовлялись, від вказаних мереж не відключались. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі. Якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За змістом ч. 1 ст. 633 ЦК України договір про надання комунальних послуг є публічним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. З 01.05.2018 року позивач надає послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до вимог закону споживачі зобов`язані вносити плату за житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг в повному обсязі. Вказане відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України 20 квітня 2016 року в справі 6-2951цс15, яка, відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом. В порушення вимог закону відповідач плату за надані послуги не вносить, що привело до виникнення заборгованості в розмірі 68084,49 грн. При зверненні до суду позивач зазначив, що розрахунок заборгованості був здійснений за тарифами, які закріплені в Розпорядженнях КМДА: - № 700 від 26 квітня 2018 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»; - № 1294 від 23 липня 2018 року « Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»; - № 2340 від 22 грудня 2018 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води Комунальному підприємству Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адмінінстарції ) «Київтеплоенерго». Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виходячи з того, що відповідач нерегулярно вносять плату за надані житлово-комунальні послуги, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Крім того, відповідно до загальних умов виконання зобов`язань, встановлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами з приводу надання житлово-комунальних послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, передбачене ч. 1 ст. 509 ЦК України, вимагати сплати грошей за надані послуги. Суд звертає увагу, що під час розгляду справи, судом було встановлено, що розрахунок заборгованості, який був зроблений позивачем, був зроблений без врахування дійсних показників лічільників, які встановлені та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а тому суд неодноразово відкладав розгляд справи та надавав сторонам строк для актуалізації показників лічільників та вірного розрахунку заборгованості. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачем подано до суду довідку про актуальну заборгованість, а з боку відповідачів не надано суду доказів на підтвердження виконання ними своїх зобов`язань, передбачених законом, по оплаті за послуги централізованого опалення та послуги з постачання гарячої води, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість та часткову доведеність заявлених позивачем вимог, у зв`язку з чим, вони підлягають частковому задоволенню, а саме про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованість, до 01 травня 2018 року, яка складає: - за централізоване опалення (ЦО) - 12955,59 грн.; - за централізоване постачання гарячої води (ПГВ) - 12532,81 грн.; та заборгованість, з 01.05.2018 року, яка складає складає: - за централізоване опалення (ЦО) - 19196,06 грн.; - за централізоване постачання гарячої води (ПГВ) - 9599,82 грн. Щодо застосування строків позовної давності до періоду нарахування заборгованості суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх застосування, у зв`язку із перериванням строків позовної давності, що вбачається із розрахунку заборгованості, а саме відповідачі протягом спірного періоду здійснювали оплати за отриману теплову енергію, як обсяг споживання у періоді у якому здійснюється оплата, що свідчить про визнання відповідачами свого боргу. За таких обставин відповідачі вчиняли дії шляхом оплати за отриману теплову енергію, що свідчить про визнання ними свого боргу, а як наслідок перервав перебіг позовної давності. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial