Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтування якої зазначила, що [INFO] в м.Сімферополь АР Крим помер її чоловік [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Отримати свідоцтвом про смерть чоловіка встановленого законодавством України зразка неможливо, оскільки він помер на тимчасово окупованій території в м.Сімферополь АР Крим. Вона 28.03.2025 звернулась до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо реєстрації смерті чоловіка, але їй було відмовлено в цьому, оскільки в неї відсутні документи про смерть чоловіка встановленого законодавством України зразка. Встановлення фату смерті чоловіка їй необхідно для отримання свідоцтва про його смерть державного зразка та оформлення соціальної допомоги на дітей, реалізації спадкових прав та інших прав та законних інтересів. Просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м.Сімферополь АР Крим. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в заяві обставинами. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Судом встановлено, що заявник є дружиною особи, яку просить визнати померлою (а.с.18). 28.03.2025 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заявнику відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки заявником не надані документи про смерть чоловіка встановленого законодавством України зразка (а.с.12). 20.09.2017 року «Адміністрацією міста Юнокомунарівськ ДНР» було видане свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м.Сімферополь Республіки Крим (а.с.17) . \~ \~ \~ \~Згідно довідки для отримання допомоги на поховання від 20.09.2017 року, виданого «Адміністрацією міста Юнокомунарівськ ДНР» [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.15). \~ \~ \~ \~Дослідивши надані суду докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8\~ч.1 ст.315 ЦПК України,\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передаче-ними частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.17\~Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 затверджено Перелік територій,\~на яких\~ведуться (велися)\~бойові дії\~або тимчасово\~окупованих Російською\~Федерацією. Згідно цього наказу Автономна Республіка\~Крим включена в перелік територій, які тимчасово окуповані Російською Федерацією. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що у заявника відсутня будь-яка інша можливість у позасудовому порядку вирішити питання щодо юридичного оформлення факту смерті [PERSON] . Суд також надає оцінку документам, виданим на непідконтрольній Україні території і які надані суду заявником на підтвердження факту смерті [PERSON] , враховуючи висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, суд вважає, що заявником доведено факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в місті Сімферополь АР Крим.

Outcome: approved