Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІН ФІНАНС" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором.\~В обґрунтування\~позову позивач\~посилався на\~те,\~що 25.04.2019\~між ТОВАРИСТВОМ\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АВЕНТУС\~УКРАЇНА"\~та [PERSON] було укладено кредитний договір №823550, відповідно до індивідуальної частини якого, ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" надав Відповідачу позику у сумі 7000 грн. ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" виконав умови Договору про надання фінансового кредиту №823550 від 25.04.2019 та перерахував на рахунок Відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 7000 грн, а в свою чергу Позичальник, не виконав умови Договору про надання фінансового кредиту щодо повернення наданих коштів і внаслідок чого виникла заборгованість. Заборгованість відповідача за кредитним договором №823550 від 25.04.2019 становить 24346,00 грн; де сума основного боргу 7000,00 грн, сума боргу за процентами - 3780,00 грн, сума боргу за простроченими процентами 10206,00 грн, сума боргу за штрафами 3360,00 грн. 12.04.2018 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за Договір про надання фінансового кредиту №823550 від 25.04.2019 за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора стосовно Відповідача. Щодо строків позовної давності, позивач зазначав, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Враховуючи практику застосування норм права Верховним судом, в силу приписів, зокрема, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», строк на звернення до суду із позовною заявою, який настав під час дії обмежень карантинного характеру, має бути продовженим, а отже заява про застосування строків позовної давності має бути визнаною як передчасна та в її задоволені має бути відмовлено. Крім цього, до об`єктивних причин звернення до суду із захистом своїх прав та інтересів, Позивачем виокремлюється також введення воєнного стану на території країни. Попри зазначену норму статті 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», де зазначається, що скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється, існує низка рішень рекомендаційного характеру, які були видані Радою Суддів України. Зокрема, 2 березня 2022 року РСУ опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, де зазначила, що процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану. Тому введення в Україні режиму воєнного стану 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та подальше продовження режиму воєнного стану є об`єктивною та поважною причиною пропуску процесуальних строків, встановлених законом та судом. Окрім того, згідно з розділу «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 19, за змістом якого, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. З огляду на викладене, позивач просив -поновити строк позовної давності для подання позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №823550 від 25.04.2019; -стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №823550 від 25.04.2019 у загальному розмірі 37 161,65 грн., яка складається з: суми заборгованості24 346,00 грн., суми інфляційних втрат - 10 620,17 грн., суми 3% річних -2 195,48 грн; -стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ВІН ФІНАНС» судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку (надіслання судового виклику та розміщення оголошення на сайті Судова влада України), причини неявки суду не повідомив, клопотань, відзив на позовну заяву не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом. 25.04.2019\~ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~"АВЕНТУС\~УКРАЇНА"\~та [PERSON] було укладено кредитний договір №823550, відповідно до індивідуальної частини якого: Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в загальній сумі 7 000,00 (сім тисяч) грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат Клієнта, а Клієнт зобов`язується повернути Позику та сплатити проценти за користування Позикою; Позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором; Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування Позикою: знижена процентна ставка становить 1,71 % від суми Позики за кожен день користування Позикою (459,90 % річних) у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору; стандартна процента ставка становить 1,80 % від суми Позики за кожний день користування Позикою (657,00 % річних); стандартна процентна ставка застосовується згідно з пунктами 1.7., 3.4., 3.6.2. цього Договору; Загальна вартість Позики за зниженою ставкою складає 151,30 % від суми Позики (у процентному виразі) або 9 646,00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування Позикою 51,30 % від суми Позики (у процентному виразі) або 3591,00 грн (у грошовому виразі); Позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий Клієнтом; У випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі та у встановлений строк. Клієнт має право ініціювати продовження строку користування Позикою та зміну дати погашення Позики, шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Після отримання Товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів, заява Клієнта про продовження строку користування Позикою вважається поданою; Після вчинення Клієнтом дій згідно з пунктом 1.6. цього Договору, та у разі якщо залишок суми Позики складає не менше ніж 400 (чотириста) гривень, Товариство має право, але не обов`язок, продовжити строк користування Позикою. Новий строк користування Позикою обчислюється з дня, наступного за днем вчинення Клієнтом дій згідно з пунктом 1.6. цього Договору та дорівнює 30 днів. Нова дата повернення Позики відображається у Особистому кабінеті Клієнта. Протягом нового строку користування позикою проценти (відсотки) нараховуються за стандартною процентною ставкою; Позика надається без забезпечення у вигляді застави; Укладання договорів щодо додаткових та супутніх послуг третіх осіб не потребується. Умовами договору також визначено, що Товариство зобов`язане видати клієнту протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання договору, а клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пені (а. с. 16-17). За вказаним договором зазначено, що [PERSON] підписав договір електронним підписом 25.04.2019 04:51:19, довідка про ідентифікацію (а. с. 9). Додано графік платежів до договору. За розрахунком заборгованості за договором №823550 від 25.04.2019, загальна заборгованість складається з: сума основоного боргу 7000,00 грн, проценти 3780,00 грн, прострочені проценти 10206,00 грн, штрафи 3360,00 грн, загальна заборгованість 24346,00 грн (а. с. 18). За розрахунком заборгованості за договором №823550 від 25.04.2019, загальна заборгованість становить 37 161,65 грн, яка складається з: суми заборгованості - 24346,00 грн, суми інфляційних втрат 10620,17 грн, суми 3% річних 2195,48 грн (а. с. 19). 12.04.2018 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір факторингу №1 (а. с. 26-28), на підставі чого відбулося відступлення права вимоги в тому числі за Договір про надання фінансового кредиту №823550 від 25.04.2019 за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора стосовно Відповідача, що також підтверджується формою реєстру прав вимог (а. с. 20-21). 25.07.2024 відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства (а. с. 29-30). До позову також додано: -свідоцтво про реєстрацію ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»; -виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІН ФІНАНС". Норми права, які застосував суд. Так, приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина 12 статті 11 Закону №675-VIII). Відповідно до ст. 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Так, положеннями статті 3 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до приписів частин 3-5 статті 11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 627-628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629, 638 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У постанові від 30 січня 2018 року в справі №161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 4 липня 2018 року № 75 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та 5 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Нормами ст. 267 ЦК України визначено - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Висновки суду. 25.04.2019\~між ТОВАРИСТВОМ\~З ОБМЕЖЕНОЮ\~ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АВЕНТУС\~УКРАЇНА"\~та [PERSON] було укладено кредитний договір №823550. Договір підписаний електронним цифровим підписом. Умовами договору визначено, що Товариство зобов`язане видати клієнту протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання договору, а клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пені. Разом з тим, Позивачем ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІН ФІНАНС" не було надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АВЕНТУС УКРАЇНА" були перераховані грошові кошти відповідачу в розмірах, що передбачені договорами позики, а відповідач ці кошти отримала. Також, наявні в матеріалах справи розрахунки заборгованості за кредитним договором містять інформацію про те, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №823550 обраховувався за період з 29.10.2021 по 30.10.2024. Однак вказані розрахунки заборгованості не містять відомостей щодо розрахунку заборгованості за період з часу укладення кредитного договору з 25.04.2019 до 28.10.2021, які б дозволили суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит, та правильність нарахування відсотків за користування кредитними коштами (розмір відсотків та період їх нарахування, суми внесені боржником в рахунок виконання кредитних зобов`язань). Будь-яких інших доказів щодо підтвердження заборгованості відповідача за укладеними кредитними договорами позивачем суду не надано. З огляду на викладене, недоведеною є вимога про стягнення з боржника на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІН ФІНАНС" боргу за кредитним договором №823550 від 25.04.2019. Суд також враховував, що звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Отже, ураховуючи викладене, в задоволенні позову слід відмовити. Разом з тим, вимога про поновлення строку позовної давності для подання позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №823550 від 25.04.2019, підлягає задоволенню. Так, клопотання позивача про поновлення строку позовної давності може бути подане з різних причин, у тому числі, через наявність поважних обставин, які перешкоджали йому звернутися до суду своєчасно. Навіть якщо відповідач не заявляє про сплив строків, позивач може вважати за необхідне подати таке клопотання, щоб уникнути можливих заперечень у майбутньому. Щодо стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягають задоволенню, суд відмовляє у стягненні з відповідача суму судових витрат. Ураховуючи викладене, на підставі ст. 526, 527, 610-612, 627-629, 638 ЦК України,

Outcome: partial