Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 28.05.2024 року [PERSON] уклав із ТОВ «Стар Файненс Груп» (первісний кредитор) кредитний договір №31904-05/2024, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7\~000 гривень, строком на 120 днів, з 28.05.2024 року. Дата погашення кредиту 24.09.2024 року, процентна ставка становить 1,50% та застосовується у межах строку кредиту. Згідно з п. 1.4. кредитного договору за користування кредитом товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Відповідно до п. 1.6. Кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://starfin.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір №31904-05/2024 був підписаний 28.05.2024 року о 08:31:21 год. шляхом введення одноразового ідентифікатора W0559 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі інтернет https://starfin.com.ua. Факт перерахування коштів за договором №31904-05/2024 від 28.05.2024 року підтверджується довідкою вихідний номер Вих. № 20241212-91 від 12.12.2024 року, з якої вбачається, що 28.05.2024 року через систему Пейтек платником ТОВ «Стар Файненс Груп» було перераховано 7000 гривень на картку [NUMBER] . Вказував, що п. 5.3. Договору передбачено, що у випадку прострочення клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості - на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] виникла заборгованість по кредитному договору від 28.05.2024 року №31904-05/2024, в сумі 29475 грн. 20 коп., з яких: 6585 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 8890 грн. 20 коп. заборгованість за нарахованими процентами; 14000 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею (штрафами). 30.10.2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір факторингу № 30102024, відповідно до умов якого право вимоги зокрема за Договором № 31904-05/2024 перейшло до ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 29475 грн. 20 коп. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 11.04.2025 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.ст. 130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що \~28.05.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №31904-05/2024 (а.с.28-34). Пунктом 1.1. цього договору визначено, що товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.1.2 договору, тип кредиту - кредит. Мета отримання кредиту - на власні потреби клієнта, не пов`язані з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 28.05.2024 року. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день вказаного строку кредитування. Дата погашення кредиту 24.09.2024 року. За користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки: фіксована - 1,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору (п.1.4, п.п.1.4.1 договору). Пунктом 1.6 договору сторони погодили, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4966- 80xx-xxxx-9011 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Відповідно до п. 3.1. кредитного договору, за користування кредитом товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно п.3.3. кредитного договору, нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування, зазначеного в п.1.2. договору, починаючи з дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на рахунок, вказаний Клієнтом). При цьому проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом станом на початок кожного календарного дня. Підпунктом 4.1.4. кредитного договору передбачено, що товариство має право без згоди клієнта відступити право вимоги за даним договором третій особі, в зв`язку, з чим відбудеться заміна сторони кредитодавця за цим договором, але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення. Факт одержання коштів [PERSON] підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» від 12.12.2024 оку, згідно якої вбачається, що між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку №0902-2 від 09.02.2024 року. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Стар Файненс Груп»: 28.05.2024 08:35:03 на суму 7000 гривень. Призначення платежу зарахування на картку № [NUMBER] (а.с.50зв.). 30 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» (фактор) було укладено договір факторингу № 30102024 (а.с.77зв.-82), у відповідності до умов якого, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з акту приймання-передачі прав № 1 від 30.10.2024 року до договору факторингу № 30102024 від 30 жовтня 2024 року (а.с.87), ТОВ «Стар Файненс Групп» передало ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» право вимоги за кредитним договором №31904-05/2024 до боржника [PERSON] . Згідно вказаного витяну сума заборгованості становить 29475 грн. 20 коп., з яких: 6585 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 8890 грн. 20 коп. заборгованість за нарахованими процентами; 14000 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею (штрафами) (а.с.87). З поданого суду розрахунку заборгованості за кредитним договором №31904-05/2024 від 28.05.2024 року за період з 28.05.2024 року по 30.10.2024 року встановлено, що відповідач у порушення вимог кредитного договору не вносив, передбачених договором платежів у зв`язку з чим станом на момент подачі позову до суду відповідач має заборгованість на загальну суму 29475 грн. 20 коп., з яких: 6585 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 8890 грн. 20 коп. заборгованість за нарахованими процентами; 14000 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею (штрафами) (а.с.66зв.-68). Пунктом 1 ч.1\~ст.\~512\~ЦК України передбачено, що\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі\~ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором. Статтею 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як було встановлено судом, 30 жовтня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» (клієнт) та ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» (фактор) було укладено договір факторингу № 30102024 (а.с.77зв.-82). Пунктом 6.1. договору факторингу №30102024 передбачено, що у відповідності до умов цього договору клієнт передає (відступає) фактору права вимоги до боржників, які виникли у клієнта внаслідок невиконання боржниками умов кредитних договорів, та які входять до портфелю заборгованості. Згідно витягу з акту приймання-передачі прав №1 від 30.10.2024 року до договору факторингу № 30102024 від 30 жовтня 2024 року (а.с.87), у п.2204 містить договір № 31904-05/2024 відносно боржника [PERSON] . Отже, ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» у визначеному Законом порядку набуло право вимоги до [PERSON] . Із дослідженого судом договору про надання фінансового кредиту №31904-05/2024 від 28.05.2024 року встановлено, що оспорюваний договір укладено в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Положеннями ч.1, ч.2 ст.\~6\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За змістом ч. 1 ст.\~7\~Закону України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно доЗакону України«Про електронні довірчі послуги». Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як було встановлено судом, договір про надання фінансового кредиту №31904-05/2024 від 28.05.2024 року укладений в електронній формі, що відповідає приписам\~статті 207ЦК України\~із застосуванням\~Закону України «Про електронну комерцію»та підписаний сторонами, відповідно до вимог\~ст.12 вказаного Закону, а саме з боку кредитодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою електронного підпису (W0559), та за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного уписьмовій формі. Із копії вказаного договору видно, що [PERSON] як позичальник за кредитним договором, ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі, надавши відповідачу свої персональні дані (РНОКПП, серію та номер паспорта, мобільні номера та номер картки 4966-80хх-хххх-9011). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, укладений між сторонами договір відповідає вимогам Закону та є обов`язковим до виконання. Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Частиною 1 ст.\~1048\~ЦК\~України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Звертаючись до суду з позовними вимогами, ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» посилалося на\~те,\~що у\~відповідача наявна\~заборгованість за\~договором про надання фінансового кредиту №31904-05/2024 від 28.05.2024 року у розмірі 29475 грн. 20 коп., з яких: 6585 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 8890 грн. 20 коп. заборгованість за нарахованими процентами; 14000 грн. 00 коп. сума заборгованості за пенею (штрафами). Розглядаючи доводи позивача щодо дійсного розміру заборгованості, суд виходить із наступного. Згідно з п. 1.2 кредитного договору строк дії кредиту 120 днів з 28.05.2024 року по 24.09.2024 року. Відповідно до п.1.4 кредитного договору, за користування кредитом товариством нараховується проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксовано та становить 1,50%. Умовами договору не передбачено можливості пролонгації його дії. Отже, проценти за договором повинні бути нараховані до 24.09.2024 року і після цього строку нарахування процентів припиняється. Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною п`ятою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено\~статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування»\~передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності\~Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5\~розділу І цього Закону\~поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір №31904-05/2024 був укладений 28.05.2024 року, тобто після внесення змін до\~Закону України «Про споживче кредитування», а тому строк дії пунктом 17\~Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Проспоживче кредитування»\~не поширюється на вказаний кредитний договір. Таким чином, умова укладеного між сторонами договору, передбачена п.1.4 договору, щодо встановлення денної процентної ставки у 1,50 % у порядку ч. 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування»\~є нікчемною. Тому суд розраховує заборгованість за укладеним між сторонами договором, виходячи з встановленої ч. 5 ст.8 Закону України«Про споживче кредитування»\~максимальної денної процентної ставки у розмірі 1 %. Так, 7000 гривень (сума кредиту) х 1,00 % = 70 гривень (сума коштів, що має сплачуватися відповідачем щоденно протягом строку дії договору за користування отриманими у коштами). Згідно наявного в матеріалів справи розрахунку заборгованості 24.06.2024 року відповідачем було сплачено частину суми заборгованості по тілу кредиту у розмірі 415 гривень, тому розмір заборгованості за тілом кредиту з 24.06.2024 року зменшився до 6585 гривень. Розрахунок заборгованості, згідно зі спірним кредитним договором, позивачем визначено за період з 28.05.2024 року (дату видачі кредиту) по 24.09.2024 року включно, що становить в сукупності 120 днів. При цьому, у період з 28.05.2024 року (дата видачі кредиту) по 23.06.2024 року проценти за користування кредиту необхідно обраховувати на суми кредиту 7000 гривень, що дорівнює 1890 гривень (7000 грн. х 1% х 27 днів.), а у період з 24.06.2024 року (дата сплати частини заборгованості по тілу кредиту у розмірі 415 грн.) по 24.09.2024 року (останній день повернення кредиту) проценти за користування кредиту необхідно обраховувати на суми кредиту 6585 гривень (7000 грн. 415 грн. = 6585 грн.), що дорівнює 6124 грн. 05 коп. (6585 грн. х 1% х 93 дні), а всього в загальній сумі становить 8014 грн. 05 коп. Також, суд враховує, що позивачем було здійснено частину оплати заборгованості по відсоткам у розмірі 3137 грн. 56 коп. Таким чином, заборгованість відповідача по не сплачених відсотках за договором №31904-05/2024 від 28.05.2024 року, становить 4876 грн. 49 коп. (1890 грн. (заборгованість по відсотках за тілом кредиту 7000 грн.) +6124 грн. 05 коп. (заборгованість по відсоткам за тілом кредиту 6585 грн.) 3137 грн. 56 коп. (сума сплаченої заборгованості по відсоткам)). Щодо вимого позивача про стягнення з відповідача 14000 гривень суми заборгованості за пенею суд зазначає наступне. Відповідно до п.18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року, який триває донині. У зв`язку із зазначеним, оскільки позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) у період дії в Україні воєнного стану, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №31904-05/2024 від 28.05.2024 року у розмірі 11461 грн. 49 коп., з яких: 6585 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 4876 грн. 49 коп. заборгованість за нарахованими процентами. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п.1 ч.3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано: договір про надання правової допомоги №3 від 28.11.2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та адвокатом Боденко А.А., ордер на надання правничої допомоги від 27.03.2025 року, згідно якого адвокат Боденко А.А. надає правову допомого ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» на підставі договору №3 від 28.11.2024 року, копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю, згідно якого адвокат Боденко А.А. має право на заняття адвокатською діяльністю з 14.04.2021 року, акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №3 від 28.11.2024 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Боденко А.А. на виконання умов договору про надання правової допомоги №3 від 28.11.2024, відповідно до якого вартість наданих послуг становить 7000 гривень. У постанові Верховного Суду від 20.10.2021 у справі № 757/29103/20-ц зазначено, що витрати за адвокатські послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Визначальним у цьому випадку є факт надання адвокатом правової допомоги у зв`язку із розглядом конкретної справи. Велика палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №206/4841/20 звернула увагу на те, що при вирішенні питань про відшкодування витрат на професійну правову допомогу та покладення на сторони судових витрат має враховуватися принцип пропорційності задоволених позовних вимог. У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи принцип пропорційності задоволених позовних вимог при покладенні на сторін судових витрат, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2730 гривень Відповідно\~ст. 141 ЦПК України\~у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача слід стягнути в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 945 грн. 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: partial