Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. Позивач звернувся до Широківського районного суду Дніпропетровської області з вказаним позовом, у якому просить: визнати поважними наведені у позові причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з одночасним визначенням додаткового строку в шість календарних місяців, для звернення до державного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовано обставинами: [INFO] в смт Широке Широківського району Дніпропетровської області помер дідусь позивача [PERSON] , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , разом з померлим на день його смерті за вищевказаною адресою відсутні особи, що мали зареєстроване місце проживання. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, до числа якого входить житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . З числа спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину померлого [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори звернувся його син, - батько позивача, - [PERSON] , [INFO] , однак державний нотаріус своєю постановою від 14.11.2013 року відмовив йому у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав пропуску встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для прийняття цієї спадщини. Батько позивача до суду із заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини не звертався і питаннями переоформлення спадщини не займався. 12.04.2024 року батько позивача повідомив, що строк для прийняття спадщини пропустив, і звертатися до суду не буде. Бажаючи прийняти спадщину після дідуся, позивач звернувся до державного нотаріуса Широківської ДНК Дніпропетровської області Горбаченко О.В., однак постановою 12.04.2024 остання відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску шестимісячного строку. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку позивач зазначає, що вважав, що батько прийняв і переоформив на себе спадщину. Крім того, з серпня 2013 року батько позивача проживав у спадковому будинку і позивач вважав, що саме він є власником цього будинку. Позиція відповідача. 27.08.2024 від представника Широківської селищної ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, з рішенням суду згодні. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 09.05.2024 позивач звернуся з позовом до Широківського районного суду Дніпропетровської області. 13.05.2024 ухвалою судді провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. 30.07.2024 цивільну справу було передано до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на підставі розпорядження №1053 в.о. голови суду. 13.08.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було постановлено прийняти справу до свого провадження, розглядати за правилами загального позовного провадження. 26.09.2024 від позивача надійшло клопотання про витребування копії спадкової справи після смерті спадкодавця. 10.10.2024 ухвалою суду було задоволено клопотання та постановлено витребувати відповідні докази. 12.11.2024 на виконання ухвали з Широківської ДНК надійшла копія спадкової справи. 21.11.2024 від позивача надійшла заява про виключення з числа третіх осіб [PERSON] у зв`язку із смертю останнього, а також витребувати копію спадкової справи після смерті останнього. 21.11.2024 ухвалою суду було задоволено клопотання та постановлено витребувати відповідні докази, а також виключити зі складу учасників третю особу. 20.12.2024 на виконання ухвали з Широківської ДНК надійшла копія спадкової справи. 05.03.2025 ухвалою суду залучено у якості третьої особи [PERSON] . 18.03.2025 надійшла заява від третьої особи про підтримання позовних вимог. 21.03.2025 ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Інших заяв, клопотань від учасників до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис за № 23 від 04.02.2013 (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та на підставі заяви [PERSON] , - батька позивача, зареєстровано спадкову справу за номером у Спадковому реєстрі: 55313783 (номер у нотаріуса 376/2013) (а.с. 69,73). 14.11.2013 державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску строку на прийняття спадщини (а.с. 75). 12.04.2024 в Широківську державну нотаріальну контору [PERSON] було подано заяву, в якій останній підтверджує факт пропуску строку на прийняття спадщини та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину за законом було видане на ім`я онука [PERSON] (а.с. 76). 12.04.2024 в Широківську державну нотаріальну контору позивачем [PERSON] було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 77). 12.04.2024 державним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав пропуску строку на прийняття спадщини (а.с. 78). Відповідно до витягу про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 28.05.2002 по 01.02.2013 за місцем відкриття спадщини: [ADDRESS] , був зареєстрований лише спадкодавець [PERSON] (а.с. 79). Судом також встановлено, що після відкриття провадження у справі 13.05.2024 третя особа [PERSON] помер [INFO] (а.с. 104). На підставі ухвали суду було витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Так, згідно з матеріалами спадкової справи, із заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця [PERSON] (а.с. 96). Згідно з заявою [PERSON] , яка міститься в матеріалах спадкової справи, останній відмовився від належної йому частки спадщини на користь [PERSON] (а.с. 97). На підставі зазначеного, судом було залучено до участі у справі у якості третьої особи [PERSON] (а.с. 115,116). 18.03.2025 до суду надійшла письмова заява від [PERSON] про підтримання позовних вимог, в якій останній зазначає, що не заперечує проти прийняття спадщини після смерті дідуся [PERSON] (а.с. 122). У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином. 12.05.2025 від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог, просить розгляд справи провести за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За правилами ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини У постанові Верховного Суду по справі №\~565/1145/17\~від 26 червня 2019 року визначено, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. V. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Так, батько позивача, будучи спадкоємцем першої черги після смерті свого батька (дідуся позивача) звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини з пропуском шестимісячного терміну, у зв`язку з чим отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 14.11.2013. Відповідно до положень цивільного законодавства України, [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину, адже не подав заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку. Отже, право на прийняття спадщини у спадкоємців інших черг та інших ступенів споріднення виникає з моменту неприйняття спадщини [PERSON] , а саме після завершення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини [INFO] . При цьому,\~цивільним законодавством\~встановлений спеціальний\~строк для\~прийняття спадщини\~такими особами у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Тобто, позивач мав подати заяву про прийняття спадщини після смерті свого дідуся до 01.11.2013. Водночас позивач звернувся до нотаріальної контори лише 12.04.2024 та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Як на поважність пропуску встановленого шестимісячного строку посилається на необізнаність щодо факту неприйняття (пропуску шестимісячного строку) батьком спадщини після смерті [PERSON] , зазначаючи, що дізнався про це лише 12.04.2024. Верховний Суд в постанові від 20 жовтня 2021 року у справі №\~405/7111/19-ц (провадження № 61-10591св21) зробив правовий висновок, згідно з яким при оцінці наявності поважних причин для визначення додаткового строку на прийняття спадщини, суди повинні розмежовувати два періоди та оцінювати наявність об`єктивних, непереборних перешкод для реалізацією особою права на прийняття спадщини. Перший період - період визначений законом для прийняття спадщини (6 місяців від дня відкриття спадщини), а другий період - від дня закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини до дня звернення до суду із позовом при визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач як на підставу пропуску строку не є такими, що об`єктивно перешкоджали йому у реалізації свого права на прийняття спадщини. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 27 травня2020 року у справі №\~336/1127/17. Крім того, суд бере до уваги, що позов було пред`явлено до Територіальної громади в особі Широківської селищної ради, в той час як третьою особою було залучено спадкоємця першої черги після смерті спадкодавця [PERSON] . Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому\~належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини\~є спадкоємці, які прийняли спадщину.\~За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає\~територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування\~за місцем відкриття спадщини. Подібні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18),\~від 15 січня 2020 року у справі № 200/9984/16-ц (провадження \~№ 61-11977св19), від 20 грудня 2021 року у справі № 502/1603/18 (провадження № 61-10329св21), від 24 травня 2023 року у справі \~№ 291/559/21 (провадження № 61-4425св23) та інших. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Оскільки підстави, на які посилається позивач, з урахуванням зазначених норм права та релевантної практики Верховного Суду, не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, підстави для визначення [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після смерті його діда відсутні. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed