Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом,\~у якому\~зазначив,\~що з\~метою реалізації\~свого права\~на відчуження\~майна він\~звернувся до\~органів нотаріату,\~де дізнався,\~що все\~його майно\~перебуває під\~арештом,\~який накладено\~постановою головного\~державного виконавця\~від 07.03.2012\~року.\~Київським відділом\~державної виконавчої\~служби у\~місті Полтаві\~Східного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції листі\~від 18.12.2024\~року №\~140684\~повідомлено,\~що згідно\~даних АСВП\~станом на\~18.12.2024\~року у\~відділі відсутні\~відкриті виконавчі\~провадження,\~за якими\~ [PERSON] \~виступав би\~боржником.\~Однак,\~на виконанні\~у ВДВС\~перебувало виконавче\~провадження №\~29456746\~з виконання\~виконавчого листа\~№ 2-1200,\~виданого 29.08.2011\~року Київським\~районним судом\~м.\~Полтави,\~в межах\~якого постановою\~головного державного\~виконавця від\~07.03.2012\~року було\~накладено арешт\~на все\~нерухоме майно.\~Відомості щодо\~стягувана за\~даним виконавчим\~провадженням Київським\~ВДВС не\~надано.\~Позивач зазначає,\~що 28.07.2011\~року Київським\~районним судом\~м.\~Полтави ухвалено\~рішення у\~справі №\~2-364/11\~за позовом\~ПАТ «ВТБ\~Банк» до\~нього про стягнення заборгованості за кредитним договором № 130-08/С від 16.05.2008 року, яким позов задоволено повністю. Вказане вище рішення суду від 28.07.2011 року набрало законної сили 26.08.2011 року. З листа-відповіді Київського районного суду м. Полтави від 04.02.2025 вбачається, що в матеріалах вказаної справи відсутній виконавчий лист, позивач (Банк) із заявою про визнання додаткового строку про пред`явлення виконавчого листа до виконання до суду не звертався. Довідкою від 27.02.2024 року, виданою ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підтверджується відсутність претензії по Договору № 130-08/С від 16.05.2008 року. Оскільки підстави для подальшого обмеження мого майна відсутні, наявність арешту порушує право позивача розпорядитись майном. Враховуючи вищенаведене, просить скасувати арешт, накладений постановою головного державного виконавця від 07.03.2012 року в рамках виконавчого провадження № 29456746 на нерухоме майно, що належить йому на праві власності. Ухвалою судді від 10.02.2025 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання. Ухвалою суду від 07.04.2025 року позов був залишений без руху та наданий строк для усунення виявлених недоліків. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Петренко В.П. надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представники відповідача-\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Кредит\~Капітал»,\~третьої особи-\~Київського ВДВС\~у м.\~Полтавав судові засідання не з`являлися, про час, місце і дату слухання справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду невідомі. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.07.2011 року Київським районним судом м. Полтави ухвалено рішення у справі № 2-364/11 за позовом ПАТ «ВТБ Банк», яким з [PERSON] стягнуто заборгованості за кредитним договором № 130-08/С від 16.05.2008 року у розмірі 89301,01 грн. та судові витрати (а.с. 8). З листа Київського районного суду м. Полтави № 10-05/4/2025 від 04.02.2025 року вбачається, що в матеріалах вказаної справи відсутній виконавчий лист, позивач (Банк) із заявою про визнання додаткового строку про пред`явлення виконавчого листа до виконання до суду не звертався (а.с. 9). Київським ВДВС у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листі від 18.12.2024 року № 140684 повідомлено, що згідно даних АСВП станом на 18.12.2024 року у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, за якими [PERSON] виступав би боржником. Однак, на виконанні у ВДВС перебувало виконавче провадження № 29456746 з виконання виконавчого листа № 2-1200, виданого 29.08.2011 року Київським районним судом м. Полтави, в межах якого постановою головного державного виконавця від 07.03.2012 року було накладено арешт на все нерухоме майно. Відомості щодо стягувача за даним виконавчим провадженням Київським ВДВС не надано (а.с. 31). Також, листом Київського ВДВС у місті Полтаві № 54615 від 30.04.2025 року повідомлено, що згідно даних АСВП станом на 18.12.2024 у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] . Однак, згідно даних АСВП на виконанні перебували виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] на користь юридичних осіб в межах виконавчого провадження № 29456746 з виконання виконавчого листа № 2-1200, виданого 29.08.2011р. Київським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» боргу в сумі 89301,01 грн. Постановою головного державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.03.2012 накладено арешт на все нерухоме майно. Виконавчий документ по справі № 2-364/11 стосовно [PERSON] на виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебував (а.с. 42). З листа Київського районного суду м. Полтави № 10-05/15/2024 від 12.04.2025 року вбачається, що 11.11.2010 року до суду надійшла позовна заява ПАТ «ВТБ Банк» До [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, даній справі присвоєно № 2-6588/10, після перереєстрації справи на наступний рік - присвоєно № 2-364/11. По даній справі 28.07.2011 року винесено рішення, після набрання чинності, 29.08.2011 року було виписано виконавчі листи. Дане рішення відправлено до ЄДРСР під № 364/11. Одночасно повідомлено, що у володінні Київського районного суду м. Полтави знаходиться справа за № 2-1200/10, яка обліковується як інша справа з іншими учасниками справи та іншими позовними вимогами (а.с. 43). Довідкою від 27.02.2024 року, виданою ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підтверджується відсутність претензії по Договору № 130-08/С від 16.05.2008 року (а.с. 7). Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.\~317\~ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст.\~391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також, особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна (частина 1 статті 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). В постанові № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна», викладений підхід до визначення кола осіб, які мають бути залучені до участі в справі за позовами про звільнення майна з-під арешту (зняття арешту з майна), який фактично не втратив свою чинність, а саме позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Враховуючи наявність накладеного обтяження на майно та відсутність підстав, які би виправдовували обмеження права власності позивача, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого обтяження із виключенням з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved