Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на свою користь на її утримання та на утримання їх неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що із 14 квітня 2018 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON] . У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. На даний час, [PERSON] можливості працювати та доходів не має, оскільки доглядає за малолітньою дитиною. Відтак, не має коштів на своє утримання та утримання неповнолітніх дітей. Оскільки, [PERSON] добровільно коштів на утримання дружини та неповнолітніх дітей не надає, його матеріальна допомога носить лише разовий характер, тому просить стягувати на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення із позовом в суд та до досягнення дітьми повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб починаючи від дня звернення із позовом в суд і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 серпня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідача [PERSON] адвокат Молень Р.Б. подав суду відзив на позовну заяву у якому сторона позивача позов визнала частково, вказавши, що вимоги позивача не доведено ним належними, допустимими, достовірними доказами. Просить, при вирішенні даного спору, врахувати матеріальне становище відповідача, який є не працевлаштованим та не має доходу. Крім того, у позові зазначив, що обставини зазначені у позові не відповідають дійсності. На час розгляду даної справи судом, сторони припинили спільне проживання, проте відповідач продовжив та продовжує піклуватись про своїх дітей та допомагати в їх утриманні. Так, на утримання неповнолітніх дітей відповідач добровільно систематично перераховує на банківський рахунок позивачки грошові кошти, підтвердженням чого є Інформаційна довідка АТ КБ «ПриватБанк» від 06.12.2024 року та копії квитанцій вказаних переказів. Таким чином, добровільна сплата аліментів свідчить про відповідальне ставлення відповідача до утримання своїх дітей в межах його фінансових можливостей. Також вказує на те, що позивач [PERSON] зареєстрована, як фізична особа-підприємець з 2019 року, її господарська діяльність не припинена, основним видом якої є «надання послуг перукарнями та салонами краси». Відповідач також повідомляє суду, що у власності позивачки є салон краси (косметологічний кабінет), який вони облаштовували спільними зусиллями та коштами, разом придбали вартісне обладнання (лазер). Дохід від цього бізнесу є значним та наразі у повному обсязі знаходиться у розпорядженні позивачки. На підставі наведеного вважають, що позивачка має достатній рівень доходу для забезпечення своїх матеріальних потреб. Враховуючи принципи справедливості та рівності сторін, суд при вирішенні питання про стягнення аліментів на її утримання повинен оцінити її матеріальний стан і фінансові можливості позивача. У зв`язку із цим сторона відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. [PERSON] подала суду відповідь на відзив, де вказує на те, що звернення із даним позовом в суд зумовлено тим, що відповідачем не надається кошти на утримання дітям, яке б відповідало їхнім потребам щодо розвитку, харчування, задоволення побутових потреб, а також потреб в одязі. Відсутність у [PERSON] роботи не є тією обставиною, яка звільняє його від обов`язку із утримання дітей або має зменшувати обсяг його зобов`язань перед власними дітьми. Зазначає, що факт наявності у неї, як у стягувача, особистих приватних коштів, не усуває її від права на одержання від відповідача утримання в порядку визначеному ст.. 84 СК України. Також, вказує на те, що предметом дослідження та предметом позову не є її майновий стан та порядок здійснення нею підприємницької діяльності, а саме аліментні зобов`язання. Повідомляє, що за час шлюбу ними придбано у спільну сумісну власність частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира передана відповідачем в користування іншим особам, що сприяє отриманню ним пасивного доходу у вигляді регулярних орендних платежів. Таким чином, щомісячно надані їй кошти за період квітня 2024 по листопад 2024 року відповідачем є її дохід від передачі в користування квартири, яка є спільною власністю подружжя. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] адвокат Молень Р.Б. надав суду письмові пояснення на відповідь на відзив, де вказав, що позивачем не надано доказів того, що вказана нею квартира, здається в оренду. Відповідач погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі (однієї чверті) з усіх видів заробітку (доходу) та просить відмовити в задоволенні позову у частині стягнення аліментів на утримання дружини. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] адвокат Матвійчук В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити з підстав наведених у позові та відповіді на відзив. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] адвокат Молень Р.Б. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, лише в частині стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі (однієї чверті) з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. У задоволенні решти позовних вимог просить відмовити, виходячи із мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву та додаткових письмових поясненнях. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив \~ \~ \~ \~ [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.10.2024 року.). У даному шлюбі народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 30.10.2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції) та син [PERSON] , [INFO] (Тернопільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). \~ \~ \~ \~Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] проживає за іншою адресою. Як вбачається із виписки по картці/рахунку [PERSON] , наданої АТ КБ «Приватбанк», остання отримувала за період із 04.07.2024 року по 04.10.2024 року соціальні виплати в розмірі 860,00 грн. на місяць. На виконання ухвали суду від 21.10.2024 р. про витребування доказів, Головним управлінням ДПС у Тернопільській області надано інформацію про те, що за період із 1 кварталу 2022 року по 2 квартал 2024 року інформація про доходи [PERSON] відсутня. Як вбачається із виписки по банківському рахунку АТ КБ «Приватбанк» [PERSON] , останній здійснював наступні грошові перекази на картку [PERSON] із призначенням платежу «аліменти на дітей» а саме: 22.04.2024 - 1005,03 грн., 22.05.2024 - 1571,67 грн., 27.05.2024- 863,89 грн., 23.06.2024- 3650,91 грн., 21.07.2024- 3417,09 грн., 20.08.2024- 3015,08 грн., 07.09.2024- 103,30 грн., 24.09.2024- 3015,08 грн., 21.10.2024- 3015,08 грн., 24.10 2024- 2 999,44 грн., 21.11.2024 3015,08 грн., 21.12.2024 3015 грн., 21.01.2025 3015 грн., 20.02.2025 3015 грн., 20.03.2015 3015 грн., 20.04.2025 3015 грн. Згідно наявного при матеріалах справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №217873495 від 27.07.2020 р., за [PERSON] на праві спільної часткової власності зареєстрована частина квартири за адресою [ADDRESS] . Крім цього, як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань на 10.12.2024, ФОП [PERSON] зареєстрована як підприємець фізична особа з 26.03.2019 року основний вид діяльності «Надання послуг перукарнями та салонами краси» та свою підприємницьку діяльність не припиняла, що не заперечується у судовому засіданні представником позивача. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. \~ \~ \~ \~Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд заслухавши пояснення сторін та їх представників, оцінивши та дослідивши докази надані сторонами, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини слід задовольнити частково, стягнувши із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 (однієї третини) частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 серпня 2024 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Задовольняючи позов частково, суд вважає, що вимоги позивача у частині стягнення аліментів на утримання матері дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи із дати пред`явлення позову до виповнення дитині трьох років, не підлягають до задоволення, оскільки частинами 2, 4 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітної дружини, а також дружини, з якою проживає дитина, має за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Судом з`ясовано, що відповідач тривалий час не працює, не отримує доходів та надає кошти на утримання неповнолітніх дітей, що підтверджено копіями квитанцій у яких зазначено цільове спрямування платежів як «аліменти на дітей». Відтак, останній не може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини із якою проживає дитина. При цьому, суд зазначає, що на момент ухвалення судового рішення у справі, син [PERSON] , [INFO] досягнув трьохрічного віку, відтак в силу ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. А тому, позовні вимоги у цій частині не підлягають до задоволення. Також, суд, визначаючи розмір аліментів на неповнолітніх дітей, суд, на підставі ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я дітей та їх матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно пункту 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути 1\~211, 20 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial