Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

31.01.2025 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернувся представник Департаменту патрульної поліції Биков О.В. (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди та судових витрат зі сплати судового збору. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму понесених матеріальних збитків за пошкодження автомобіля у розмірі 40 890 грн. 09 коп. та судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 11.05.2024 року о 22 год. 13 хв. на ділянці автодороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне (152 км + 500 м) поблизу с.Понебель Рівненського району Рівненської області громадянин [PERSON] керуючи велосипедом «Giant» не врахував дорожню обстановку та швидкість руху і допустив наїзд на службовий транспортний засіб «СКС MOU-04МП» д.н.з. [NUMBER] (транспортний засіб «Mitsubishi Outlender» д.н.з. [NUMBER] ) з увімкненими проблисковими маячками синього кольору, який перебував у нерухомому стані на краю проїзної частини дороги. В ході даної ДТП службовий транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 20.06.2024 року у справі №570/2393/24, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Вказана постанова набрала законної сили 02.07.2024 року. Власником транспортного засобу «СКС MOU-04МП» д.н.з. [NUMBER] (транспортний засіб «Mitsubishi Outlender» д.н.з. [NUMBER] ) є Департамент патрульної поліції, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , а тому є потерпілою особою, якій адміністративним правопорушенням завдано майнову шкоду. Крім того, згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/118-24/5974-АВ від 24.05.2024 року проведеного експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, при огляді транспортного засобу «Mitsubishi Outlender» д.н.з. [NUMBER] номер кузова [NUMBER] ( [NUMBER] ) виявлені пошкодження, які отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди: кришка багажника, заднього бампера, ліхтаря лівого зовнішнього та внутрішнього та протитуманної фари задньої лівої. Так, згідно вказаного висновку матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу «Mitsubishi Outlender» д.н.з. [NUMBER] номер кузова [NUMBER] ( [NUMBER] ) в момент проведення дослідження становить 40 890 грн. 09 коп. Таким чином, внаслідок ДТП, зумовленої винними протиправними діями відповідача [PERSON] , Департаменту патрульної поліції Національної поліції України було спричинено майнову шкоду шляхом пошкодження службового автомобіля «СКС MOU-04МП» д.н.з. [NUMBER] (транспортний засіб «Mitsubishi Outlender» д.н.з. [NUMBER] ) у розмірі 40 890 грн. 09 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 12.02.2025 року позовну заяву Департаменту патрульної поліції до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди залишено без руху та надано строк 10 днів для усунення недоліків такої заяви. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19.02.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 12:30 год. 20.03.2025 року. 20.03.2025 року судовий розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача до 16:00 год. 23.04.2025 року. 23.04.2025 року судовий розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою відповідача до 15:00 год. 13.05.2025 року. У судове засідання 13.05.2025 року сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи. Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] на неодноразові виклики суду в судові засідання не з`явився. На відому суду адресу відповідача неодноразово направлялися судові виклики, які поверталися без вручення. Крім того, відповідач повідомлявся, шляхом розміщення повідомлення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). \~ \~ \~ \~ Так,\~відповідно до\~ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини та\~основоположних свобод,\~кожен має\~право на\~справедливий і\~публічний розгляд\~його справи\~упродовж розумного\~строку незалежним\~і безстороннім\~судом,\~встановленим законом,\~який вирішить\~спір щодо\~його прав\~та обов`язків\~цивільного характеру\~або встановить\~обґрунтованість будь-якого\~висунутого проти\~нього кримінального\~обвинувачення. Враховуючи, що цивільна справа перебуває в провадженні Рівненського районного суду Рівненської області з 31.01.2025 року, відповідач не неодноразові виклики до суду не з`явився, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та з метою не допущення порушення прав учасників на справедливий розгляд справи в розумні строки, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 11.05.2024 року о 22 год. 13 хв. на ділянці автодороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне (152 км + 500 м) поблизу с.Понебель Рівненського району Рівненської області громадянин [PERSON] керуючи велосипедом «Giant» не врахував дорожню обстановку та швидкість руху і допустив наїзд на службовий транспортний засіб «СКС MOU-04МП» д.н.з. [NUMBER] (транспортний засіб «Mitsubishi Outlender» д.н.з. [NUMBER] ) з увімкненими проблисковими маячками синього кольору, який перебував у нерухомому стані на краю проїзної частини дороги. В ході даної ДТП службовий транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 20.06.2024 року у справі №570/2393/24, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Вказана постанова набрала законної сили 02.07.2024 року. Власником транспортного засобу «СКС MOU-04МП» д.н.з. [NUMBER] (транспортний засіб «Mitsubishi Outlender» д.н.з. [NUMBER] ) є Департамент патрульної поліції, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , а тому є потерпілою особою, якій адміністративним правопорушенням завдано майнову шкоду. Крім того, згідно висновку експертного дослідження № ЕД-19/118-24/5974-АВ від 24.05.2024 року проведеного експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, при огляді транспортного засобу «Mitsubishi Outlender» д.н.з. [NUMBER] номер кузова [NUMBER] ( [NUMBER] ) виявлені пошкодження, які отримані в результаті дорожньо-транспортної пригоди: кришка багажника, заднього бампера, ліхтаря лівого зовнішнього та внутрішнього та протитуманної фари задньої лівої. Так, згідно вказаного висновку матеріальний збиток завданий власнику транспортного засобу «Mitsubishi Outlender» д.н.з. [NUMBER] номер кузова [NUMBER] ( [NUMBER] ) в момент проведення дослідження становить 40 890 грн. 09 коп. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно п.3 ч.2 ст.11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Частиною 1 ст.4 ЦПК України та ч. 1, п.п. 1, 3, 4, 7, ч. 2 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зіст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимогами\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, відповідно до ст.77 ЦПК України. Відповідно до\~ст.326\~ЦК України\~у державній\~власності є\~майно,\~у тому\~числі грошові\~кошти,\~яке належить\~державі Україна.\~Від імені\~та в\~інтересах держави\~Україна право\~власності здійснюють\~відповідно органи\~державної влади. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~ \~ \~ \~ Постановою Пленуму Верховного суду України №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи. Частинами 1, 2 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1192\~ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Вимоги ст.264 ЦПК України\~зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вимогами ст.ст.76-83 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). \~ \~ \~ \~З урахуванням обставин, встановлених постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 20.06.2024 року у справі №570/2393/24 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КупАП, а саме встановлення факту вини [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд вважає доведеним факт завдання шкоди позивачу, а саме Департаменту патрульної поліції внаслідок вчиненого відповідачем [PERSON] адміністративного правопорушення відносно позивача, тобто вина відповідача у скоєнні правопорушення доведена належним чином. Крім того, суд враховує, що розмір збитків, завданих позивачу - Департаменту патрульної поліції, внаслідок вчинення відповідачем [PERSON] адміністративного правопорушення підтверджений належним чином експертним висновком №ЕД-19/118-24/5974-АВ від 24.05.2024 року проведеного експертом Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, та такий висновок не спростований відповідачем. Водночас, суд звертає увагу, що відповідач до суду не з`явився, жодних заяв та клопотань до суду не направляв, відзив на позовну заяву до суду не надходив, не надав суду жодних доказів на спростування доводів, наданих позивачем, а також доказів відшкодування завданої шкоди, тобто таким чином відповідач самоусунувся від участі у справі, а тому суд вважає наведені у позовній заяві обставини достатніми для висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заподіяної відповідачем майнової шкоди, яка в добровільному порядку відповідачем не відшкодована. Таким чином, суд дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про задоволення позову Департаменту патрульної поліції до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 40 890 грн. 09 коп. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Як вбачається з платіжної інструкції №1588 від 12.02.2025 року, позивач сплатив за подання даного позову 2 422,40 грн. судового збору. Оскільки позов майнового характеру повністю задоволено, то судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2 422,40 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved