Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що в липні 2020 року звернувся за медичною допомогою до ТОВ «ЕКОДНІПРО» зі скаргами на біль у верхній половині живота. Після огляду гастроентеролога, його було направлено на ряд обстежень та додатково призначено лікування, яке слід було узгодити зі лікарем-хірургом. Не дивлячись на призначене лікування, стан його здоров`я продовжував погіршуватись, тому 25.07.2020 року він повторно звернувся до відповідача для отримання медичної допомоги. Після повторно огляду гастроентерологом, оформлено на офіційному бланку відповідача, було встановлено діагноз та надано план медикаментозного лікування. Саме з цього моменту відповідач почав грубо порушувати Клінічний протокол надання медичної допомоги хворим на жовчнокам`яну хворобу (ЖКХ), затверджений Наказом МОЗ України №271 від 13.06.2005 року, а також положення Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я». 30.07.2020 року було проведено вторинний огляд гастроентеролога, за результатами якого попередній діагноз частково залишено без змін, а клінічний діагноз змінено. Попри це, методика лікування не змінилась та йому було продовжено медикаментозне лікування. Оскільки стан його здоров`я внаслідок неефективного лікування, не мав ознак покращення, він в черговий раз звернувся до відповідачами зі скаргами. В результаті обстеження було прийнято рішення здійснити хірургічне лікування шляхом проведення лапороскопічної холецистектомії, тобто видалення жовчного міхура. Згідно виписки №1738/865 із медичної картки стаціонарного хворого хірургічного відділення 27.09.2020 року його було виписано та направлено на амбулаторне лікування за місцем проживання (з наданням медичних рекомендацій). Не дивлячись на те, що показники біохімічного дослідження крові, які було здійснено у лабораторії відповідача мали ознаки невтішної динаміки та в десятки (а деякі в сотні) разів перевищували встановлені норми, жодного пояснення з цього приводу не було, як не було і надано належної оцінки результатами мультиспіральної комп`ютерної томограми від 27.09.2020 року, якою, зокрема, було встановлено КТ-ознаки постзапальних змін в паренхімі обох легень. 30.10.2020 року в нього значно погіршився стан, підвищилась температура. 09.11.2020 року, зробивши комп`ютерну томограму органів грудної клітини в ТОВ «Євро Сервіс Україна», в нього було встановлено двобічну полісегментарну пневмонію, діагностовано COVID-19, направлено на амбулаторне лікування з призначенням схеми медикаментозного лікування. 07.12.2020 року він звернувся до Інституту гастроентерології НАМН України для отримання консультації, але призначене лікування не дало результату. 19.12.2020 року та 26.12.2020 року в ТОВ «Незалежна лабораторія Інвітро» було здано ряд клінічних аналізів, які відобразили стан роботи печінки та жовчного міхура, результати яких в сотні разів перевищували допустимі референсні значення. Оскільки стан здоров`я знову погіршився, з`явились нові симптоми, 06.01.2021 року він був госпіталізований в стаціонар відділення гастроентерології (гематології) Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім.Мечникова. Після проведення комплексу клінічних досліджень його було виписано 22.01.2021 року. Як було пояснено при виписці, клінічний діагноз спричинений лапароскопічною холецистектомією з приводу ЖКХ від 24.09.2020 року, що в свою чергу ставить в причинно-наслідковий зв`язок його діагноз при виписці 22.01.2021 року від дій, які були вчинені відповідачем 24.09.2020 року. На виконання рекомендацій, викладених у виписці, ним було здійснено ряд досліджень та знову показники в десятки та сотні разів перевищували допустимі референсні значення. 30.01.2021 року, маючи на руках результати актуальних досліджень, він звернувся до відповідача, де йому була надана консультації лікаря гастроентеролога. В результаті обстеження поставлено клінічний діагноз, яким фактично було підтверджено діагноз при виписці з Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім.Мечникова. Оскільки стан його здоров`я не покращувався та навпаки мало місце його постійне погіршення, він вкотре був вимушений звернутись за медичною допомогою та в лютому 2021 року був госпіталізований у Медичному центрі «Універсальна клініка «Оберіг». Після комплексного проведення клінічних досліджень, було прийнято рішення повторного хірургічного втручання, яке було проведено 10.02.2021 року. 17.02.2021 року він був виписаний при фактичному покращені стану здоров`я. На теперішній час його стан здоров`я є стабільний, будь-які скарги відсутні. Посилаючись на те, що внаслідок неналежного надання відповідачем медичної допомоги він був змушений повторно проходити хірургічне втручання, яке було ефективним та усунуло існуючі ускладнення після хірургічного втручання відповідача 24.09.2020 року, позивач просив стягнути з останнього понесені витрати на оплату повторного хірургічного втручання в сумі 563321 грн. 90 коп., витрати на оплату ліків в сумі 2835 грн. 87 коп., а всього стягнути 566157 грн. 77 коп. Також посилаючись на те, що внаслідок неналежного надання відповідачем медичної допомоги йому було заподіяно шкоду здоров`ю, внаслідок чого він постійно перебував в стані стресу, страху за своє життя, позивач просив стягнути з відповідача завдану моральну шкоду в сумі 200000 грн. \~ \~ \~ \~В наданому відзиві відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обгрунтування заперечень посилався на те, що 28.09.2019 року позивач вперше звернувся до Медичного центру «Medical Plaza» ТОВ «ЕКОДНІПРО» за медичною допомогою до лікаря гастроентеролога. З урахуванням діагностованих хвороб, було призначено обстеження. Однак, позивач проігнорував рекомендації та призначення консультанта, утримавшись від проходження обстежень. При самозверненні 18.07.2020 року позивач був ургентно госпіталізований на стаціонарне лікування в КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» ДМР з приводу гострого панкреатиту та виписаний на підставі свого наполягання для лікування в амбулаторних умовах. 21.07.2020 року позивач повторно звернувся до лікаря гастроентеролога до Медичного центру «Medical Plaza». Було виконано УЗД ОЧП, призначено лабораторне дообстеження та лікування. Рекомендаціями лікаря гастроентеролога та лікаря ультразвукової діагностики 21.07.2020 року позивачу призначено консультацію хірурга. 23.07.2020 року лікарем хірургом, після проведення огляду та консультації позивача, було рекомендовано хірургічне лікування в зв`язку з ЖКХ. Незважаючи на рекомендації лікаря хірурга щодо оперативного лікування ЖКХ, позивач звернувся 25.07.2020 року та 30.07.2020 року до лікаря гастроентеролога до Медичного центру «Medical Plaza», яким призначено лікування та наполегливо рекомендовано повторну консультацію хірурга. Таким чином, протягом усього лікування позивача в медичному центрі, за згодою самого позивача, відповідач здійснив всі необхідні дії при наданні медичних послуг, які являються обов`язковими та передбачені Клінічним протоколом надання медичної допомоги хворим на жовчнокам`яну хворобу (ЖКХ), затвердженого наказом МОЗ України №271 від 13.06.2005 року. Зі сторони позивача ніяких нарікань та скарг не надходило. В свою чергу останній порушував та не виконував рекомендації лікарів, у т.ч. щодо оперативного лікування. 23.09.2020 року позивач в зв`язку із погіршення стану здоров`я звернувся до відповідача до лікаря ультразвукової діагностики, який в котре підтвердив наявність у позивача ЖКХ та рекомендував консультацію хірурга. 24.09.2020 року позивач звернувся до лікаря хірурга, в терміновому порядку був госпіталізований в хірургічне відділення за ургентними показниками. Перед оперативним лікуванням позивач був проінформований щодо характеру виявленого в нього захворювання, варіанту хірургічного лікування та можливих наслідків і ускладнень під час лікувального процесу, про що вказує підпис позивача на Інформованій добровільній згоді пацієнта на проведення діагностики, лікування та проведення операцій та знеболення. Після проведення необхідних лабораторних досліджень, консультацій суміжних фахівців та передопераційної підготовки, позивачу 24.09.2020 року було виконано ургентне оперативне втручання. Під час його виконання в черевній порожнині був виявлений виражений злуковий процес, обумовлений тривалістю захворювання ЖКХ та частими загостреннями хвороби. В подальшому позивач був виписаний на четверту добу в задовільному стані під нагляд лікаря терапевта. За зверненням представника позивача адвоката Куща Д.С., наказом Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації №199-о від 28.04.2022 року було створено комісію для проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги позивачу в Медичному центрі «Medical Plaza» ТОВ «ЕКОДНІПРО». За результатами розгляду комісія дійшла до висновку, що оперативне втручання позивачу, проведене в медичному центрі 24.09.2023 року пройшло без ускладнень, але під час оперативного втручання відзначились технічні труднощі із-за спайкового процесу та запального інфільтрату в ділянці жовчного міхура. Після операційний період був без особливостей. Змінив аналізах трактувались як прояви гепатиту. Суттєвих зауважень щодо якості надання медичної допомоги позивачу комісія не виявила. \~ \~ \~ \~Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська (на теперішній час Центральний районний суд міста Дніпра) від 08.08.2023 року позов було прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в загальному позовному провадженні у підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 31.10.2023 року по справі було призначено комплексну судово-медичну експертизу. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 07.11.2024 року, після проведення експертизи, провадження по справі було поновлено та призначено її до подальшого розгляду підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Протокольною ухвалою суду від 27.01.2025 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та посилаючись на викладені в ньому підстави, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, наведених у відзиві та промові в судових дебатах. Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~ За змістом ст.ст.15,16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно\~ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Частинами 1,2 ст.1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.ч.1.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2)\~якщо шкоди\~завдано фізичній\~особі внаслідок\~її незаконного\~засудження,\~незаконного притягнення\~до кримінальної\~відповідальності,\~незаконного застосування\~запобіжного заходу,\~незаконного затримання,\~незаконного накладення\~адміністративного стягнення\~у вигляді\~арешту або\~виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Частиною 1 ст.1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України\~юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини особи, яка завдала шкоду (завдавача шкоди). Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди, її розмір, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними. Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої ст.1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків). Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу. У деліктних правовідносинах у сфері надання медичної допомоги протиправна поведінка спрямована на порушення суб`єктивного особистого немайнового права особи, яке має абсолютний характер, - права на медичну допомогу. У сфері надання медичної допомоги протиправними необхідно вважати дії медичного працівника, які не відповідають законодавству у сфері охорони здоров`я, зокрема стандартам у сфері охорони здоров`я та нормативним локальним актам. Відповідно до ч.2 ст.34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» обов`язками лікуючого лікаря є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта. Таким чином, надання несвоєчасної або некваліфікованої медичної допомоги є протиправною поведінкою медичного працівника. Згідно з ч.4 ст.34 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» лікар не несе відповідальності за здоров`я хворого в разі відмови останнього від медичних приписів або порушення пацієнтом встановленого для нього режиму. Вказане відповідає правовим висновкам, наведеним в постановах Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі №755/2545/15-ц (провадження № 61-47866св18); від 19.01.2022 року у справі №308/4164/15-ц (провадження № 61-850св21); від 16.03.2023 року у справі №757/23589/21-ц (провадження №61-441св23). \~ \~ \~ \~В пред`явленому позові позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у вигляді понесених витрат на придбання ліків та повторне проведення операції, а також моральної шкоди, завданих внаслідок неналежного лікування в Медичному центрі «Medical Plaza» ТОВ «ЕКОДНІПРО». Підчас розгляду справи було встановлено, що з цього приводу представник позивача звертався до Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації та наказом по департаменту №199-о від 28.04.2022 року було створено комісію для проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги позивачу в Медичному центрі «Medical Plaza» ТОВ «ЕКОДНІПРО». За результатами розгляду комісією складено висновок, згідно якого оперативне втручання пацієнту [PERSON] в об`ємі лапароскопічної холецистектомії та дренування черевної порожнини було виконано за показами та на підставі протоколів МОЗ України за спеціальністю «хірургія». Відсутність ранніх післяопераційних ускладнень підтверджено КТ органів черевної порожнини від 27.11.2020 року. Ухвалою суду від 31.10.2023 року по справі, за клопотання представника позивача та в межах поставлених останнім питань, було призначено комплексну судово-медичну експертизу, проведення якої доручено експертам Державної спеціалізованої установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України». На вирішення експертизи було поставлено наступні питання: -Які існують методи лікування хвороби з діагнозом, зазначеним у медичній карті №1738/865 стаціонарного хворого хірургічного відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОДНІПРО» (код ЄДРПОУ 38115324) [PERSON] ? -Яким є найефективніший метод лікування хвороби з встановленим діагнозом позивача [PERSON] ? -Чи було доцільно у випадку встановлення діагнозу позивача [PERSON] застосовувати такий метод лікування, який був зазначений у медичній карті №1738/865 стаціонарного хворого хірургічного відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОДНІПРО» (код ЄДРПОУ 38115324) на ім`я позивача? -Яким зазвичай є термін відновлення пацієнта після лікування встановленого діагнозу позивача способом, зазначеним у медичній карті №1738/865 стаціонарного хворого хірургічного відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОДНІПРО» (код ЄДРПОУ 38115324)? -Чи була об`єктивною необхідність повторного лікування позивача у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Капітал» (код ЄДРПОУ 32381903). Якщо так, то з якої саме причини? -Якою є вартість лікування пацієнта з встановленими діагнозом позивача запропонованим Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОДНІПРО» (код ЄДРПОУ 38115324) способом? \~ \~ \~ \~Згідно висновку експерта №378/23 від 03.10.2024 року, експертною комісіє визначено, що у Синтезуючій частині громадянин [PERSON] тривалий час страждав на хронічне захворювання (жовчнокам`яну хворобу), яке у своєму перебігу супроводжувалось періодами ремісії та загострення (гострий холецистит) і був госпіталізований до хірургічного відділення ТОВ «ЕКОДНІПРО» з діагнозом «гострий калькульозний холецистит». 24.09.2020 року переніс лапароскопічну операцію «холецистектомію з дренуванням черевної порожнини», яка у даному випадку була доцільною та «найефективнішим методом лікування». \~ \~ \~ \~Період відновлення після лапароскопічної холецистектомії становить лише кілька днів, а вже наступної доби пацієнт може бути виписаний з клініки, якщо в нього немає жодних ускладнень, що у даному випадку і мало місце. \~ \~ \~ \~Слід заначити, що прогноз для пацієнтів з холицеститом сприятливий за умови виконання такої операції у плановому, а не в ургентному порядку, при приєднанні інфекції та наростанні гострих явищ з боку жовчного міхура. Оскільки громадянин [PERSON] певний час утримувався від планового хірургічного лікування, це негативно вплинуло на перебіг хронічного процесу та призвело до виконання не планової, а ургентної операції. В подальшому, у післяопераційному періоді, перенесене інфекційне захворювання (COVID-19), призвело до гострого запалення в післяопераційній зоні, обумовило розвиток «рубцевої стриктури загальної печінкової протоки з залученням конфлюєнсу жовчних протоків та повторної операції, яка була життєво необхідною. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, згідно висновку за результатами клініко-експертної оцінки Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної військової адміністрації та висновку експерта №378/23 від 03.10.2024 року, правильність та повнота якого стороною позивача не оспорювалась, не встановлено та в ході розгляду справи у відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України іншими доказами позивачем не доведено фактів надання йому несвоєчасної та некваліфікованої медичної допомоги з боку відповідача, вчинення дій, які не відповідають законодавству у сфері охорони здоров`я, зокрема, стандартам у сфері охорони здоров`я та нормативним локальним актам, а також перебування таких дій у причинному зв`язку з негативними для позивача наслідками. \~ \~ \~ \~В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх безпідставністю та недоведеністю. З огляду на це, понесені позивачем по справі судові витрати покладаються на останнього. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed