Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє [PERSON] , звернулася до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 25 травня 2000 року між [PERSON] , з одного боку, та [PERSON] , з іншого боку, було укладено Торговий біржовий контракт купівлі-продажу №3268, відповідно до якого відповідач продав, а позивач придбав домоволодіння [ADDRESS] . У п. 1 біржового контракту зазначені характеристики придбаного нерухомого майна, а саме: житловий будинок літ «А»- ст. бутові, критий шифером, загальною площею 21,50 кв.м., житловою площею 14,10 кв.м., сарай літ «Б» - глинобитній, туалет літ. «В» - дерев`яний, № 1 водопровід, № 2 ворота. Зазначений договір був укладений на Товарній біржі «Смарагд - Південь» та зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 3268 від 25.05.2000 року. В свою чергу, 25.05.2000 року зазначена угода була зареєстрована у Херсонському державному бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 777 та у погосподарській книзі № 3 у виконавчому комітеті Чорнобаївської сільської ради за особистим рахунком № 245 від 02.06.2000. Зі змісту біржового контракту №3268 від 25.05.2000 року вбачається, що даний договір укладений у відповідності до вимог ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на Товарній біржі «Смарагд-Південь», подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Однак, правовстановлюючий документ не відповідає вимогам законодавства, оскільки нормами цивільного законодавства передбачено обов`язкове нотаріальне посвідчення. У зв`язку з цим, позивач просила визнати Торговий біржовий контракт купівлі-продажу №3268, укладений на Товарній біржі «Смарагд-Південь» від 25.05.2000 року, дійсним. Ухвалою від 18.12.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 14.05.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання або розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзив на позов суду не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280, 281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 25 травня 2000 року між [PERSON] , з одного боку, та [PERSON] , з іншого боку, було укладено Торговий біржовий контракт купівлі-продажу № 3268, відповідно до якого відповідач продав, а позивач придбав домоволодіння [ADDRESS] . У п. 1 біржового контракту зазначені характеристики придбаного нерухомого майна, а саме: житловий будинок літ «А»- ст. бутові, критий шифером, загальною площею 21,50 кв.м., житловою площею 14,10 кв.м., сарай літ «Б» - глинобитній, туалет літ. «В» - дерев`яний, № 1 водопровід, № 2 ворота. Зазначений договір був укладений на Товарній біржі «Смарагд - Південь» та зареєстрований в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 3268 від 25.05.2000 року. 25.05.2000 року зазначена угода була зареєстрована у Херсонському державному бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 777 та у погосподарській книзі № 3 у виконавчому комітеті Чорнобаївської сільської ради за особистим рахунком № 245 від 02.06.2000 року. Відповідно до відповіді, наданої КП «Херсонським бюро технічної інвентаризації», за наявною інформацією за матеріалами інвентарної справи № 26772, яка розпочата 24.05.2000 року право власності станом на 31.12.2012 рік зареєстровано за [PERSON] в цілому згідно Торгового біржового контракту купівлі-продажу № 3268 від 25.05.2000 р. посвідченого на Товарній біржі «Смарагд - Південь». Відповідно до ст.224 ЦК України 1963 року за договором купівлі-продажу житлового будинку продавець зобов`язаний передати майно у власність покупця, а останній зобов`язаний прийняти майно та сплатити за нього обумовлену грошову суму. Право власності на майно, придбане за таким договором настає відповідно до ст.128 того ж кодексу з часу передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між сторонами відбулася домовленість про купівлю-продаж вказаного домоволодіння. На підтвердження угоди між сторонами був підписаний в простій письмові формі договір купівлі-продажу від тієї ж дати, зареєстрований на товарній біржі. Після укладення договору позивач сплатив власнику повну вартість домоволодіння і отримав його у користування та володіння. В той же час, нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна не відбулося, що не дає можливості позивачу належним чином володіти та користуватися ним або ж розпорядитися. Статтею 227 ЦК України 1963 року передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1 ст. 47 ЦК України). Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що такий договір підлягає реєстрації у відповідному виконкомі органу місцевого самоврядування (або ж в МБТІ відносно міст та селищ міського типу). Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК України 1963 року суд може на вимогу однієї із сторін договору визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. Відповідно до матеріалів справи та змісту вказаного вище договору вбачається, що його сторони узгодили всі суттєві умови угоди, в тому числі й ціну, а потім виконали зобов`язання за ним, тому суд вбачає достатньо підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу домоволодіння.

Outcome: approved