Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

24 березня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький Андрій\~Андрійович про визнання виконавчого листа нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 березня 2025 року позивачка дізналась що банківські рахунки, відкриті на її ім`я заблоковані, після звернення до банківської установи, для з`ясування підстав заблокування банківських рахунків, позивачу стало відомо, що на рахунки накладено арешт згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу\~Рівненської області\~Папроцького А.А.\~від 17.03.2025\~року в\~рамках виконавчого\~провадження №67468394,\~вищезазначену постанову\~та постанову\~про арешт\~коштів боржника\~від 17.03.2025\~року,\~як вимагають\~того норми\~закону позивач\~не отримувала,\~копію постанови\~про накладення\~арешту на\~прохання позивачки\~надали у\~банківській установі\~ співробітники\~банку,\~у якому\~позивачка має\~відкриті рахунки,\~в тому\~числі рахунок\~зі спеціальним\~режимом використання,\~звернення стягнення\~на який\~заборонено законодавством. З постанови про накладення арешту позивач дізналася, що арешт на банківські рахунки було накладено приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. в рамках примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №71229 від 28.05.2021 року. Також у тексті постанови про арешт коштів боржника від 17.03.2025 року зазначено стягувача відповідач ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», стягнення з позивачки, як з боржника відбувається у зв`язку з наявністю боргу за договором кредиту №10-37368 від 19.08.2020 року, укладеного як зазначено у тексті постанови між [PERSON] та відповідачем. Згодом звернувшись до приватного виконавця, що видав зазначені вище постанови у виконавчому провадженні №67468394 позивачка дізналася, що виконавче провадження відкрито на підставі заяви ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №71229 від 28.05.2021 року. Позивач звернулася за правовою допомогою до адвоката Білоконь Р.А. та нею було укладено договір з адвокатом про надання правової допомоги. Адвокат звернувся з заявою про отримання матеріалів виконавчого провадження до приватного виконавця, отримавши копії документів від приватного виконавця стало відомо, що заборгованість позивачки виникла, начебто, внаслідок недотримання умов кредитного договору №10-37368, який був укладений з останньою, згідно умов договору позивачці надавався кредит у розмірі 3\~000, 00 гривень, наслідком недотримання з боку позивачки цього зобов`язання, було ухвалення виконавчого напису нотаріуса, що є предметом оскарження, сума стягнення зазначена як 20\~545,78 гривень, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3\~000, 00 гривень, заборгованості по несплачених відсотках в розмірі 911, 58 гривень та заборгованості за нарахованою пенею в розмірі 16\~234, 20 гривень, тобто сума стягнення майже у сім разів перевищує зазначену суму тіла за кредитним договором. Звертає увагу , що відповідачем при здійсненні розрахунку заборгованості взагалі не враховано проплати за кредитом. Даний виконавчий напис позивач вважає незаконним, виданим з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне. Під час вчинення виконавчого напису нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості, відсутні відомості про надання нотаріусу належним чином завірених копії документів на підтвердження безспірності заборгованості. Також позивач вказує, що жодних повідомлень про наявність заборгованості та вимог про її погашення він не отримував. На його думку, виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості.Вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм діючого законодавства, зокрема, вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку, в нотаріуса не було законних підстав для вчинення виконавчого напису, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.Враховуючи викладене, позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, вчинений 28.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем та зареєстрований в реєстрі за № 71229, про стягнення з [PERSON] заборгованості на суму 20\~545,78 гривень; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1211, 20 гривень. Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 24 березня 2025 року прийнято позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник\~адвокат Білоконь Р.А. в судове засідання не з`явились, представник позивача - адвокат Білоконь Р.А. подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «Українські фінансові операції» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог\~ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надано, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.\~ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папороцький А.А. в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань до суду не подавали. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані стороною документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 28 травня 2021 року зареєстровано в реєстрі за № 71229, виконавчий напис, відповідно до якого звернуто стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», код ЄДРПОУ 40966896, заборгованість в розмірі 20\~545,78 гривень. За заявою представника ТОВ «Українські фінансові операції», приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький А.А. постановою від 17 березня 2025 року відкрив виконавче провадження № 67468394 з примусового виконання даного виконавчого напису. Постановами приватного виконавця від 17.03.2025 року накладено арешт на кошти боржника. Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4\~ст.254\~КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 28.05.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 28 травня 2021 року була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно позивач має невиконані зобов`язання перед відповідачем, та чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не сплив строк давності для вчинення виконавчого напису за вимогами. Також судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів на спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності правовідносин між сторонами, безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.06.2018 року по справі № 826/20084, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст.12 та ст.81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» про визнання виконавчого листа нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 133 ПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до матеріалів справи, позивачем були понесені витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви\~1211,20 гривень. Відповідно до ст.141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, у відповідності до\~ст. 141 КПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved