Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

17.03.2023 року ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулось в суд з позовом до МельникП.С. про стягнення заборгованості, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість в сумі 36913,91 грн. та судові витрати. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 11.07.2023 року відповідач зголосився на публічну пропозицію позивача АБ «УКРГАЗБАНК» та приєднався до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» шляхом підписання Заяви-Договору №2023/І-С/291-004350. Відповідач замовив банківський продукт «Еко кредитка», згідно якої до поточного рахунку\~\~\~\~\~ № [NUMBER] відкрито субрахунок №26202111696631.500101.980 Згідно п.2.1 розділу «Загальні положення» Заяви-Договору, ця Заява-Договір разом з Правилами, Тарифним планом, умовами, банківських продуктів/Пакетів , є договором комплексного банківського обслуговування, укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК», реквізити якого визначені у Правилах, та Клієнтом, реквізити якого зазначені у Заяві-Договорі. На підставі Заяви-Договору відповідачу було надано безготівковий кредит (№ кредитного договору №2023/І-С/291-004350) на таких умовах: - Програма кредитування ЕКО кредитка; - строк дії ліміту дозволеного овердрафту, безготівковим шляхом; - строк кредитування - 12 місяців; - можлива сума кредиту - 0,00 - 300 000,00 грн.; - щомісячний платіж по кредиту 7,00 %\~ мінімум 20,00грн.; - порядок сплати відсотків - щомісячно; - процентна ставка за простроченим кредитом -43%, а далі 48% річних; - процентна ставка за пільговий період - 0,00001 %; - пільговий період - 70 днів. В день підписання заяви позивач видав відповідачу платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується розпискою про отримання картки . Правилами, до яких приєднався відповідач врегульовані особливості обслуговування карткового рахунку із встановленням ліміту дозволеного овердрафту, зокрема, передбачається: - підставою для надання кредитних коштів є встановлений на відповідному Субрахунку Ліміт Дозволеного овердрафту, строк дії якого не закінчився, надходження до Банку Платіжного повідомлення за виконаними операціями з відповідними Продуктовими картками та/або настання терміну виконання грошових зобов`язань Клієнта перед Банком, що виникли з умов укладеного Договору за відповідним Продуктом (крім зобов`язань з погашення Кредиту та нарахованих процентів) та/або здійснення інших видаткових операцій, ініційованих Клієнтом на умовах Договору (п.6.7); - надання Кредиту відбувається у разі повної або часткової недостатності власних коштів Клієнта на певному Субрахунку Продукту для проведення платежів за Платіжними повідомленнями по відповідній Продуктовій картці (емітованій на умовах цього Продукту) або для здійснення інших видаткових операцій і платежів, у тому числі, спрямованих на погашення зобов`язань Клієнта, передбачених цими Правилами (п.6.8); - банк здійснює надання Кредиту у формі Дозволеного овердрафту у межах використаних та згодом погашених сум Кредиту протягом строку дії Дозволеного овердрафту та в межах обумовленого Ліміту (п.6.9); банк здійснює розрахунок процентів за користування Дозволеним овердрафтом (п.6.12); - клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за нарахованими процентами за користування Дозволеним овердрафтом щомісяця до дати, встановленої обраною Програмою кредитування, в день закінчення строку дії Дозволеного овердрафту, а також в день дострокового припинення дії Дозволеного овердрафту у випадках, визначених цими Правилами (п.6.13); - сума заборгованості за Дозволеним овердрафтом має бути погашена у повному обсязі не пізніше останнього дня строку його дії (за виключенням випадків, коли Банком прийняте рішення продовжити дію Дозволеного овердрафту на новий строк) (п.6.14.1); - у разі непогашених Клієнтом сум заборгованості за Дозволеним овердрафтом у розмірах та у Терміни сплати, визначені обраною Програмою кредитування, сума непогашеної заборгованості (частини заборгованості) визнається простроченою у день, наступний за терміном погашення відповідної заборгованості (п.6.16). Протягом періоду користування карткою відповідач отримував кошти в кредит (овердрафт) шляхом зняття готівки в банкоматах та безготівкового розрахунку в торгівельній мережі, що підтверджується випискою за субрахунком . Однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання в частині своєчасної сплати щомісячного платежу та відсотків, наслідком чого стала заборгованість, що підтверджується виписками за рахунками та розрахунком заборгованості. З метою попередження відповідача про існуючу заборгованість позивач направив йому вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та сплати процентів за користування ними. Однак дана вимога залишилась без відповіді та виконання. Станом на 04.02.2025 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 36913,91 гривень, з яких: - 29100,00 грн. - заборгованість по кредиту (прострочена), - 7813,91 грн. - заборгованість по процентах (прострочена). Ухвалою судді Перемишлянського районного суду\~ від 19.03.2025р. відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, так як згідно з вимогами ч. 6 ст. 19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, на адресу суду уповноважений представник позивача, подавала клопотання, у яких просила суд розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає , просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] \~ у судове засідання не з`явився , хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну правову оцінку, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідач11.07.2023 року відповідач зголосився на публічну пропозицію позивача АБ «УКРГАЗБАНК» та приєднався до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» шляхом підписання Заяви-Договору №2023/І-С/291-004350. Відповідач замовив банківський продукт «Еко кредитка», згідно якої до поточного рахунку\~\~\~\~\~ № [NUMBER] відкрито субрахунок №26202111696631.500101.980 11.07.2023р. позивач видав відповідачу платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується розпискою про отримання картки . Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (кредитор) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку ПАТ АБ «Укргазбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченим тілом кредиту, заборгованість за простроченими процентами, а також штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. При цьому суд враховує висновки Верховного суду, викладені у постановах від 02 грудня 2020 року по справі № 284/157/20 та від 20 жовтня 2020 року по справі № 456/3643/17. Так Верховний Суд вважає, що оскільки в матеріалах справи наявний підписаний відповідачем паспорт споживчого кредиту, в якому також визначені, у тому числі: процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування , то сторонами було погоджено, зокрема процентну ставку, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, тому слід визначити й стягнути таку заборгованість відповідно до положень закону та підписаних відповідачем анкети-заяви та паспорту споживчого кредиту. Підписавши вказану анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору та паспорт споживчого кредиту відповідач [PERSON] відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. Крім того, з виписки руху коштів за рахунком\~ встановлено, що відповідач [PERSON] \~\~ отримав та використовував кредитні кошти, далі неодноразово порушував умови договору, бо не сплачував обов`язкові платежі у встановлені строки, що і стало підставою для нарахування штрафних санкцій. Факт зарахування коштів на кредитну карту відповідача, користування грошима стверджується в наявною у матеріалах справи випискою з рахунку, яка є належним доказом. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про підставність позовних вимог, тому позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При зверненні до суду з позовом, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн.\~

Outcome: approved