Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Вінницький національний технічний університет звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати освітніх послуг, у якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №0122041 від 02.09.2022 в розмірі 11917,42 грн. та судові витрати. Позов мотивовано тим, що [PERSON] уклала договір про навчання у Вінницькому національному технічному університеті в інтересах свого на той час неповнолітнього сина [PERSON] , який з 19.09.2022 до 22.01.2024 навчався у Вінницькому національному технічному університеті за спеціальністю 122-Комп`ютерні науки. Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг згідно з договором «Про навчання у ВНТУ за ОП «Бакалавр» (за кошти фізичної особи) №0122041 від 02.09.2022. Станом на 14.02.2025 відповідач не сплатила за надані освітні послуги, чим спричинила заборгованість перед ВНТУ у розмірі 11917,42 грн., у зв`язку чим позивач звернувся до суду з даним позовом. 17.04.2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшли заперечення, відповідно до яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог та визнати відсутність зобов`язань з боку позивача щодо оплати ненаданих освітніх послуг. Заперечення мотивовані тим, що після переводу на індивідуальне навчання, сину [PERSON] повідомили, що навчальний процес відбуватиметься через освітню платформу у вигляді надання завдань, які він мав виконувати і надсилати викладачам. Однак, завдань син не отримував, лише 24.09.2023 отримав завдання від вчителя англійської мови та виконав його. По іншим дисциплінам завдань він не отримував, хоча відповідачем неодноразово було надіслано звернення про пояснення формату навчання. Формат навчання індивідуального плану передбачає контакт викладача з студентом, що насправді не відбувалось. В зв`язку з цим, відповідач вважає, що жодних фактичних освітніх послуг її сину надано не було, що є ключовим порушенням з боку закладу освіти. Також оригінали документів були забрані позивачем з учбової частини ще в серпні 2023 року і навчальний заклад мав тільки копії, що не давало право навчальному закладу надавати освітні послуги сину і адміністрація повинна була відрахувати його з числа студентів. Згодом його було відраховано з університету, що ще раз підтверджує припинення будь-яких навчальних зобов`язань. Представники позивача Севастьянов В.М. та Діденко І.В. в судовому засіданні позов підтримали повністю, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з підстав, зазначених у запереченнях. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 02.09.2022 між Вінницьким національним технічним університетом (виконавець) і [PERSON] (замовник) укладено договір №0122041 про надання платної освітньої послуги здобувача вищої освіти за освітньо-професійною програмою «Бакалавр», за яким позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] (здобувач) за спеціальністю «122 комп`ютерні науки», на денній формі навчання, строком з 01.09.2022 по 30.06.2026 (а.с. 5). Згідно з п. 5.1 договору №0122041 від 02.09.2022 загальна вартість освітньої послуги станом на 01.09 2022 становить 94800 гривень за весь термін навчання. Вартість платної освітньої послуги за перший навчальний рік складає 23700 грн. Відповідно до витягу з наказу Вінницького національного технічного університету від 07.09.2022 №206-с, з 19.09.2022 [PERSON] було зараховано до складу студентів першого курсу денної контрактної форми з нормативним терміном навчання за освітньо професійною програмою підготовки бакалавра: факультет ІІТА, спеціальність - 122\~комп`ютерні науки (а.с. 3). 21.08.2023 між Вінницьким національним технічним університетом (виконавець) і [PERSON] (замовник) укладено Додаткову угоду до договору №0122041 від 02.09.2022, відповідно до якої вартість освітньої послуги на 2023-2024 н.р. становить 25500 грн. В решті умови договору залишаються без змін (а.с. 6). Відповідно до розпорядження Вінницького національного технічного університету №03/23-23 від 27.09.2023, [PERSON] , студенту групи 3КН-22б, спеціальність 122 комп`ютерні науки, призначено з 27.09.2023 індивідуальний графік навчання з навчальних дисциплін згідно з додатком. Наказом №17-с від 22.01.2024 [PERSON] студента 2-го курсу, який здобуває ступінь бакалавра, денної контрактної (договірної) форми навчання факультету ІІТА, за спеціальністю 122 комп`ютерні науки, освітня програма: комп`ютерні науки, групи 3КН-22б було відраховано з 22.01.2024 з Вінницького національного технічного університету за порушення умов контракту (а.с. 4). Відповідно до довідки Вінницького національного технічного університету від 17.02.2025 №14-709, станом на 14.02.2025 за [PERSON] рахується заборгованість по оплаті за надані освітні послуги в сумі 11917,42 грн. (а.с. 7). Вінницьким національним\~технічним університетом\~10.10.2024\~за №01-02-11/220/20\~надсилалося повідомлення [PERSON] про необхідність погашення боргу за надані освітні послуги (а.с. 11), однак борг в добровільному порядку відповідачем погашений не був. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з матеріалів справи між Вінницьким національним технічним університетом (виконавець) і [PERSON] (замовник) укладено договір №0122041 про надання платної освітньої послуги здобувача вищої освіти за освітньо-професійною програмою «Бакалавр», за яким позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання [PERSON] (здобувач) за спеціальністю «122 комп`ютерні науки», на денній формі навчання, строком з 01.09.2022 по 30.06.2026. Згідно з п. 1 розділу V вказаного договору загальна вартість освітньої послуги станом на 01.09 2022 становить 94800 гривень за весь термін навчання. Вартість платної освітньої послуги за перший навчальний рік складає 23700 грн. Кошти мають бути внесені відповідно до графіку, визначеного п. 3 розділу V. Вартість платної освітньої послуги за наступні навчальні роки з урахуванням інфляції за попередній календарний рік, визначається додатковим наказом виконавця. Відповідно до п. 1-2, 4 розділу VI договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. У випадку недотримання замовником (виконавцем) розмірів та/або термінів, та/або порядку оплати за надання платної послуги освітньої послуги (повернення коштів) на суми, що повинні бути сплачені (підлягають поверненню), нараховується пеня за кожний день затримки оплати (повернення) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, яка має бути сплачена (повернута). У разі невнесення оплати за надання освітніх послуг за цим договором за 10 робочих днів до початку заліково-екземенаційної сесії, здобувач освітніх послуг відраховується зі складу здобувачів вищої освіти ВНТУ за порушення умов договору. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. У ч. 1 ст. 613 ЦК України визначено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Позивач у зобов`язанні надати освітню послугу виступав в якості боржника та виконав свої зобов`язання в повному обсязі, тобто навчання [PERSON] проводилося згідно з навчальним планом. Відповідачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів того, що послуги з навчання у вказаний період не надавалися, або її син [PERSON] був позбавлений з вини позивача вказані послуги отримувати. Доводи відповідача про те, що зобов`язання з оплати освітньої послуги виникають лише тоді коли вона надана, а позивачем жодних освітніх послуг [PERSON] надано не було, судом відхиляються, оскільки з моменту укладення договору, за умови відсутності факту його дострокового розірвання, відповідач взяла на себе зобов`язання, як сторона договору, а отже повинна була сплатити вартість освітніх послуг у визначеному договором розмірі. При цьому, добровільне ухилення від одержання освітніх послуг у необхідному розмірі не може вважатися невиконанням договору з боку надавача освітніх послуг. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, встановив, що права позивача відповідачем порушені, тому вони підлягають захисту, потрібно стягнути з відповідача на користь позивача 11917,42 грн. заборгованості з оплати освітніх послуг. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позову, однак відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 3028,00 грн. необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved