Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

В лютому 2025 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, в якому просила суд: - стягнути з ПрАТ ?СК ?Уніка? на її ( [PERSON] ) користь страхове відшкодування у розмірі 4 552, 11 грн.; - стягнути з [PERSON] на її ( [PERSON] ) користь франшизу у розмірі 2 500, 00 грн; - витрати по сплаті судового збору та правничої допомоги. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 березня 2024 року о 13 год. 40 хв. по вул. В.Васильківській, 143/2 у м. Києві з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем "Mitsubishi", державний номерний знак [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем "Toyota Camry", державний номерний знак [NUMBER] , належний та під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль "Toyota Camry", державний номерний знак [NUMBER] , було пошкоджено та заподіяно матеріальної шкоди. На час пригоди, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Mitsubishi", державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ ?СК ?Уніка?, згідно полісу №214062747 від 11 квітня 2023 року. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 25 березня 2025 року [PERSON] звернулась до відповідача ПрАТ ?СК ?Уніка? із заявою про виплату страхового відшкодування. 16 травня 2024 року, за результатами розгляду заяви ПрАТ ?СК ?Уніка? виплатило їй ( [PERSON] ) страхове відшкодування у розмірі 66 458, 89 грн., яке було зменшено на франшизу у розмірі 2 500, 00 грн. Однак, фактична вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 73 511, 00 грн. Жодних виплат з боку ПрАТ ?СК ?Уніка? більше здійснено не було, що свідчить про недоплату з боку страховика у розмірі 4 552, 11 грн. (73 511, 00 грн. - 2 500, 00 грн. - 66 458, 89 грн.), в межах ліміту відповідальності страховика. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 03 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ПрАТ ?СК ?Уніка?, [PERSON] про стягнення страхового відшкодування та франшизи; справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Через систему Електронний суд 11 березня 2025 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про закриття провадження у справі в частині заявлених позовних вимог до ПрАТ ?СК ?Уніка? у розмірі 4 552, 11 грн., відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України. В цей же день, 11 березня 2025 року через систему Електронний суд представником відповідача ПрАТ ?СК ?Уніка? направлено заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ПрАТ ?СК ?Уніка?, посилаючись на те, що відсутній предмет спору, так як, сума страхового відшкодування у розмірі 4 552, 11 грн. була виплачена позивачу 10 березня 2025 року. Крім того, просив суд, з урахуванням критерію реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, зменшити витрати на правничу допомогу до 2 000, 00 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 06 травня 2025 року провадження у справі за позовом [PERSON] до ПрАТ ?СК ?Уніка? про стягнення страхового відшкодування у розмірі 4 552, 11 грн., закрито. Відповідач [PERSON] своїм правом щодо направлення письмового відзиву на позов не скористався. Позивач та її представник, а також представник відповідача ПрАТ ?СК ?Уніка? в судове засідання не з?явилися; подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістив, як і не направив свого представника для прийняття участі у розгляді справи. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить автомобіля "Toyota Camry", державний номерний знак [NUMBER] , про що свідчить копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Як вбачається із матеріалів справи і це встановлено судом, що 12 березня 2024 року о 13 год. 40 хв. по вул. В.Васильківській, 143/2 у м. Києві, з вини водія [PERSON] , який керував автомобілем "Mitsubishi", державний номерний знак [NUMBER] , сталася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем "Toyota Camry", державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобіль "Toyota Camry", державний номерний знак [NUMBER] , було пошкоджено та заподіяно матеріальної шкоди. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 15 квітня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, постановою суду встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 12 березня 2024 року, відбулася з вини водія [PERSON] . На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу "Mitsubishi", державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ ?СК ?Уніка?, згідно з полісом №214062747 із визначеною страховою сумою за шкоду, спричинену пошкодженням майна - 160 000, 00 грн., франшиза - 2 500, 00 грн. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст.3 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?). У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (п.22.1. ст.22 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?). Відповідно до ст.28 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Згідно з ст.29 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, у зв?язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов?язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Стаття 12.1 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? передбачає, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п.36.6. ст.36 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. В судовому засіданні достовірно встановлено, що ПрАТ ?СК ?Уніка? свої зобов?язання виконало у повному обсязі та виплатило [PERSON] суму страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика, а саме у розмірі 71 011, 00 грн. ( 73 511, 00 грн. - вартість відновлювального ремонту - 2 500, 00 грн. - франшиза - 66 458, 89 грн. - перший транш виплати страхового відшкодування). А тому, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню франшиза у розмірі 2 500, 00 грн. Щодо стосується позовних вимог [PERSON] в частині стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 10 000, 00 грн., то вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов?язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов?язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов?язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Також, у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі ?Баришевський проти України? від 26 лютого 2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі ?Гімайдуліна і інших проти України? від 10 грудня 2009 року, пункті 80 рішення у справі ?Двойних проти України? від 12 жовтня 2006 року, пункті 88 рішення у справі ?Меріт проти України? від 30 березня 2004 року заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі ?Лавентс проти Латвії? від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За умовами ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених [PERSON] у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію договору №2 про надання правничої допомоги від 12 березня 2024 року; копію додаткової угоди №1 від 27 лютого 2025 року до договору №2 про надання правничої допомоги від 12 березня 2024 року; копію акту наданих послуг №1 від 07 березня 2025 року. 17 березня 2025 року до суду надійшла заява представника відповідача ПрАТ ?СК ?Уніка?, в якій останній просив суд зменшити судові витрати на правничу допомогу обґрунтовуючи тим, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинно бути здійснено з урахуванням критерію реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру. Надаючи оцінку послугам, наведеним в акті наданих послуг №1 від 07 березня 2025 року, де викладено об`єм виконаних адвокатом робіт, з урахуванням викладеного, суд вважає, що заявлений позивачкою розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідачів, є неспівмірним. Крім того, із наданих позивачкою доказів вбачається, що відсутня інформація щодо витраченого адвокатом часу на виконання відповідних робіт (надання послуг), відповідно наявних у справі матеріалів, кількістю підготовлених процесуальних документів, а тому, суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, який підлягає відшкодуванню у розмірі 4 000, 00 грн. Крім того, відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пропорційно до заявлених позовних вимог: з відповідача ПрАТ ?СК ?Уніка? підлягає стягненню - 2 582, 00 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу, а з відповідача [PERSON] підлягає стягненню - 1 418, 00 грн. витрат на правничу допомогу). Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача ПрАТ ?СК ?Уніка?на користь позивача підлягає стягненню судовий збір (пропорційно до заявлених позовних вимог- 64, 55%) у розмірі 625, 46 грн., з відповідача [PERSON] (пропорційно до заявлених позовних вимог - 35, 45%) у розмірі 343, 50 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial