Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

У грудні 2022 року [PERSON] звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю « Росвен Інвесвт Україна» про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття обмеження з майна. Свої вимоги позивач мотивує наступним. Вказує, що йому на праві приватної власності належить транспортний засіб марки GEELY MK CROSS, номер кузова [NUMBER] , д.н.3. [NUMBER] . Датою реєстрації права власності на цей транспортний засіб є 22 вересня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію. Станом на дату купівлі та реєстрації вказаного транспортного засобу були відсутніми будь-які обтяження відносно такого, в тому числі не була зареєстрована застава в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Окремо наголошує, що він після придбання автомобіля GEELY MK CROSS, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , жодних договорів чи будь-яких інших правочинів, які б передбачали передачу такого транспортного засобу в заставу чи накладення інших обтяжень, не вчиняв. У той же час, 11.11.2019 об 14:06:04 год Біленькою Євгенією Володимирівною, реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», було зареєстровано за N27199511 обтяження відносно транспортного засобу марки GEELY MK CROSS, номер кузова [NUMBER] , тип обтяження: застава рухомого майна, конгрольна сума: Г820АЕБ325, на підставі Договору відступлення №993/К від 16.11.2018 виданим ТОВ "Росвен Інвест Україна", обтяжувач: ТОВ ТОВ "Росвен Інвест Україна"., боржник: [PERSON] . Проте на час придбання автомобіля позивачем (22.09.2016), Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» не була зареєстрована застава відносно автомобіля GEELY MK CROSS, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] в державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Тобто на момент набуття позивачем у власність автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про його обтяження. Враховуючи те, що на час купівлі спірного автомобіля позивачем, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, то відповідно підстав вважати, що відбулося збереження сили застави для нового власника майна, немає. Зазначає, що у цьому випадку він придбав автомобіль на законних підставах, а відтак, він є добросовісним набувачем автомобіля GEELY MK CROSS, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . При купівлі-продажу вказаного автомобіля були відсутні будь-які обтяження або обмеження, що підтверджується і тим, що при зняті з реєстраційного обліку автомобіля [PERSON] , співробітниками MPEO було перевірено наявність або відсутність обтяжень, яких виявлено не було. Як вказує позивач, на момент державної реєстрації за нею права власності, жодних обтяжень чи заборон транспортного засобу в Реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано не було. Просить суд захистити його права та майнові інтереси, як добросовісного набувача транспортного засобу та ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в здійсненні права власності шляхом зняття відповідного обтяження та виключення запису з державного реєстру обтяжень рухомого майна. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.12.2023 вказаний позов прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін . Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Треті особи пояснення щодо позовної заяви у встановлений судом строк не подали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить транспортний засіб марки GEELY MK CROSS, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . Датою реєстрації права власності на цей транспортний засіб є 22 вересня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію. Відповідно до витягу № 86432822 від 21.09.2023 з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна на транспортний марки GEELY MK CROSS, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , 11.11.2019 об 14:06:04 год Біленькою Євгенією Володимирівною, реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», було зареєстровано за N27199511 обтяження відносно транспортного засобу марки GEELY MK CROSS, номер кузова [NUMBER] , тип обтяження: застава рухомого майна, конгрольна сума: Г820АЕБ325, на підставі Договору відступлення №993/К від 16.11.2018 виданим ТОВ "Росвен Інвест Україна", обтяжувач: ТОВ ТОВ "Росвен Інвест Україна", боржник: [PERSON] . Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (стаття 15 Цивільного кодексу України /далі - ЦК України/). Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, у тому числі транспортних заходів визначають Закон України «Про заставу» в редакції закону на час укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу, та Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» в редакції закону на час укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу. Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про заставу», договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про заставу», застава рухомого майна може бути зареєстрована відповідно до закону. Право застави транспортного засобу виникає з моменту укладення договору застави. Реєстрація застави не пов`язується з моментом виникнення права застави та не впливає на чинність договору застави (ч.ч. 1-2 ст. 16 Закону України «Про заставу»). Відповідно до частин 1-2 ст. 17 Закону України «Про заставу», заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором. Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Правові наслідки реєстрації обтяження визначено у ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» згідно з якою взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. Суд звертає увагу, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що транспортний марки GEELY MK CROSS, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] було передано в заставу з метою забезпечення виконання зобов`язань позивачем За таких обставин, суд позбавлений можливості встановити, що обтяження транспортного засобу марки GEELY MK CROSS, номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , у вигляді застави зареєстроване правомірно. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. У разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Таким чином, за відсутності в Державному реєстрі відомостей про обтяження рухомого майна або про права інших осіб на обтяжене майно особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не могла знати про існування обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих обтяжень. За таких умов право застави припиняється, відомості про заставу поновленню не підлягають. При вирішенні таких спорів необхідно враховувати обставини, що можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в Державному реєстрі відомостей про обтяження за умови законодавчо встановленої презумпції добросовісності в частині першій статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Зазначену правову позицію викладено Верховним Судом в постанові від 09.02.2022 у справі № 408/1490/20. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» цей Закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Такий висновок випливає з того, що застава як забезпечувальне приватне обтяження для захисту прав та інтересів сторін правовідношення «заставодавець - третя особа» підлягає публічній реєстрації, що робить її наявність доступним для всіх третіх осіб. Функцією державної реєстрації застави є (а) оприлюднення (оголошення) належності заставленого майна певній особі та (б) оприлюднення наявності обтяжень рухомого майна. Через це відсутність відомостей про обтяження заставою рухомого майна істотно впливає на динаміку цивільних правовідносин та має враховуватись судом. Відповідно до частини другої статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами. Отже, перш ніж набути у власність обтяжену заставою рухому річ, набувач має можливість довідатися про наявність такого обтяження з публічного реєстру. Добросовісна особа, яка придбає рухому річ у власність, вправі покладатися на відомості про обтяження. Такий висновок цілком узгоджується із метою запровадження державної реєстрації обтяжень рухомого майна. У протилежному випадку функціонування державних реєстрів взагалі втрачає жодний сенс. За відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про зареєстровані обтяження особа, яка добросовісно покладалась на ці відомості, тобто не знала і не могла знати про існування таких обтяжень, набуває право на таке рухоме майно вільним від незареєстрованих обтяжень. У ситуаціях, коли йдеться про позбавлення права власності добросовісного набувача через помилку державного органу Європейський суд з прав людини послідовно стверджує, що «легалізація передачі права власності на квартиру шляхом процедури реєстрації, спеціально спрямованої на надання додаткової безпеки власнику титулу, відноситься до виключної компетенції держави. Оскільки численні регуляторні державні органи дозволили перехід права власності, то потреба виправити їх минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються» (рішення від 5 листопада 2002 року у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», заява № 36548/97, п. 58; рішення від 13 грудня 2007 року у справі «Гаші проти Хорватії», заява № 32457/05, п. 40; рішення від 11 червня 2009 року у справі «Трго проти Хорватії», заява № 35298/04, п. 67; заява № 63508/11, п. 67). Відповідно до ст. 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України. Статтею 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначені підстави реєстрації відомостей про обтяження майна та припинення обтяжень. Відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження. Статтею 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлений порядок внесення записів до Державного реєстру. Так, записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Таким чином, відповідно до законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням боржником предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Такий правовий висновок у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постановах від 06.02.2018 у справі № 333/6700/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 573/1105/17, від 25.11.2019 у справі № 757/17150/17-ц, від 18.12.2019 у справі № 619/4033/18 та від 07.04.2020 у справі № 761/48585/18. За змістом положень частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Під час розгляду цієї справи встановлено, що на момент перереєстрації транспортного засобу, будь-які зареєстровані обтяження були відсутні, адже автомобіль пройшов реєстрацію та перевірку в органах МВС відповідно до Порядку № 1388 та був перереєстрований з колишнього власника на Позивача, видані нові номерні знаки та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. З витягу з Державного реєстру, сформованого 21.09.2023, вбачається, що обтяження спірного автомобіля, як об`єкта обтяження, було внесене до реєстру 11.11.2019 о 14.06.04 на підставі договору про відступлення прав вимоги від 16.11.2018 № 993/к, тобто після купівлі позивачем даного автомобіля. За таких обставин суд вважає слушними доводи Позивача про те, що на момент придбання ним транспортного засобу (22.09.2016) у Державному реєстрі були відсутні відомості про його обтяження, а тому Позивач відповідно до статті 391 ЦК України, частини другої статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 1073,60 грн. судового збору.

Outcome: approved