Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав у житловому будинку [ADDRESS] . Позивачка та її матір [PERSON] прийняли дану спадщину в рівних частках, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном.\~ [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , яка залишила заповіт на користь позивачки. Господарство за даною адресою відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був батько позивачки [PERSON] . Станом на 01.07.1990 року в цьому господарстві було зареєстроване місце проживання позивачки, її батьків, відповідачів [PERSON] (чоловіка позивачки) та [PERSON] (сина позивачки). З метою оформлення своїх прав на дане спадкове майно позивачка звернулася до приватного нотаріуса Коломийської районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук Оксани Лук`янівни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом Однак, цією приватною нотаріусом відмовлено позивачці у видачі зазначеного свідоцтва, оскільки частки померлого голови колгоспного двору [PERSON] та інших його членів у майні цього двору не виділені. У зв`язку із цим позивачці рекомендовано звернутися з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на зазначене нерухоме майно. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно колишнього колгоспного двору в порядку спадкування за заповітом. Позивачка в судове засідання не з`явилася, 14.02.2025 року подала до суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги та провести розгляд справи без її участі (а. с. 92). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 14.01.2025 року до суду надійшла його заява від 09.01.2025 року, справжність підпису на якій засвідчено секретарем Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області Німчук Т., в якій цей відповідач зазначив, що визнає позовні вимоги та просить розгляд справи провести без його участі (а. с. 54). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 14.01.2025 року його представник, адвокат Ілюк Оксана Василівна подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без їх участі та вказала, що зазначений відповідач визнає позовні вимоги (а. с. 55). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (актовий запис № 25) у зв`язку з укладенням шлюбу позивачка змінила прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 41). Згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 65) та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (актовий запис № 4) батьками позивачки були [PERSON] та [PERSON] , які були подружжям (а. с. 37, 40). Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (актовий запис № 7) [PERSON] помер [INFO] (а. с. 35). Згідно з даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (актовий запис № 26) [PERSON] померла [INFO] (а. с. 36). Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів № 82724 від 01.11.2024 року, технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленими ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 19.11.2024\~року (інвентаризаційна справа № 87), та свідоцтва про право приватної власності на будинковолодіння, виданого 15.07.1988 року виконавчим комітетом Коломийської районної Ради Івано-Франківської області на підставі рішення № 155 від 13.07.1988 року, право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за [PERSON] як за головою колгоспного двору на підставі вказаного свідоцтва про право власності. Дане майно складається із: житлового будинку «А», загальною площею 65, 0 кв. м. та житловою площею 45, 0 кв. м.; комори «Б»; літньої кухні «В»; сараїв «Г, Ж, К»; стайні «Д»; стодоли «З»; криниці «№1»; огорожі «№2-3» (а.с. 8-11). Судом встановлено, що згідно з даними довідок № 362 та № 363, виданих виконавчим комітетом Гвіздецької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області 28.10.2024 року, місце проживання батьків позивачки було зареєстроване за вказаною адресою з 1965 року до днів їх смерті (а. с. 31, 32). Відповідно до даних довідки № 544/02-20, виданої вказаним виконавчим комітетом 28.10.2024 р. зазначений спадковий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був [PERSON] . Членами цього двору були [PERSON] (матір позивачки), відповідач [PERSON] (чоловік позивачки) та відповідач [PERSON] (син позивачки). Місце проживання даних осіб станом на 01.07.1990 року було зареєстроване за вказаною адресою (а. с. 19). Заповіт від імені [PERSON] вказаним виконавчим комітетом не посвідчувався. Станом на день смерті [PERSON] інших зареєстрованих за вказаною адресою осіб не було, заповіт від її імені посвідчено виконавчим комітетом Старогвіздецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 12.12.2016 року та зареєстровано в реєстрі за № 210. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався (а. с. 33). Згідно з даним заповітом [PERSON] заповіла все своє майно, майнові права та обов`язки, які належали їй на момент складення цього заповіту, а також майно, майнові права та обов`язки, які належатимуть їй у майбутньому, позивачці (а. с. 38). Судом також встановлено, що з метою оформлення прав на спадщину за законом позивачка звернулася з відповідною заявою до вищевказаної приватної нотаріуса, яка рекомендувала їй звернутися до суду з відповідним позовом, оскільки частка спадкодавця [PERSON] як голови колгоспного двору та частки інших членів даного двору у його майні не виділено, про що 04.12.2024 року вказаною приватною нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.44). Згідно з даними спадкової справи №5/2019, заведеної після смерті [PERSON] , позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом, яка прийняла спадщину, оскільки 11.01.2019 року вона подала заяву про прийняття спадщини (а. с. 75). Згідно з положеннями п.11 ч.1\~ст.346 ЦК України\~право власності припиняється у разі смерті власника. Судом встановлено, що позивачка як дочка голови колгоспного двору прийняла спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном та продовжуючи там проживати. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 чинного ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 чинного\~ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до роз`яснень, наведених в підпунктах «а», «б» п.6\~постанови Пленуму\~Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20, положення статей 17,18 Закону "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991 року). Право власності на майно, яке належало\~колгоспному\~двору і\~збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Крім того, відповідно до положень ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~ у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачкою як за єдиною спадкоємницею за заповітом права власності на вказане нерухоме майно колишнього колгоспного двору. При цьому суд бере до уваги, що відповідачі, які були членами вказаного колгоспного двору, не витребували свої частки в цьому майні, не претендували на неї до та після смерті голови колгоспного двору, а також не претендують на свої частки на час ухвалення даного рішення. На підставі наведеного, статей 392, 1261, 1296 ЦК України, статей 206, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved