Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

11\~квітня 2025\~року позивачка звернулась\~до суду\~з відповідним\~позовом до\~ [PERSON] ,\~в якому зазначила, що з відповідачем\~ перебуває у шлюбі з 26 вересня 2023 року, який зареєстровано Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) актовий запис №2272.\~Мають спільного сина [PERSON] [INFO] . Подружнє життя в них не склалося, через різні характери, різні погляди на життя. Шлюбні стосунки\~ припинені. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". Крім того, просила стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Позивачка до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. (а.с.21) Відповідач в судове засідання не з`явився, також надіслав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.(а.с.19) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Позивачка та відповідач уклали шлюб 26 вересня 2023 року, який зареєстровано\~у Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 2272 , що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 26 вересня 2023 (а.с.4). У шлюбі у них народився [PERSON] [INFO] , який проживає разом з матір`ю. (а.с.5) Подружнє життя в сторін не склалося, вони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що їхню сім`ю зберегти не можливо, шлюб існує формально. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору, оплата якого підтверджується квитанцією наявною в матеріалах справи . Відповідач є військовослужбовцем, у зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», на підтвердження цього стороною долучено до матеріалів справи копію посвідчення [NUMBER] від 05 грудня 2024 року (а.с.20) Згідно частини 3 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті. Однак оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору, 50 % сплаченого позивачкою судового збору, що складає 605 грн 60 коп підлягає поверненню їй з Державного бюджету України (квитанція № 0.0.4300409843.1 від 10.04.2025 року).

Outcome: approved