Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (далі ТОВ «ООЕК») звернулося до суду з зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що між\~ТОВ «ООЕК»,\~який є\~постачальником електричної\~енергії та\~побутовим споживачем[PERSON] , який є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на офіційному сайті https://ooek.оd.ua/, а також в газеті «Одеські вісті» від 29 грудня 2018 року №99, на умовах раніше укладеного договору про користування електричної енергією з побутовим споживачем №10004315 з АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як з постачальником за регульованим тарифом, шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електроенергії та проведенням часткової оплати заборгованості. Зазначав, що для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Факт оплати споживачем заборгованості у частковому розмірі та фактичне споживання електричної енергії останнім, відповідно до вимог ПРРЕЕ та абз. 5 п.13 розділу ХVII «Про ринок електричної енергії», підтверджує те, що Договір про постачання електричної енергії вважається укладеним. Вказував, що за розрахунковий період квітень 2021 року - січень 2023 року ТОВ «ООЕК» отримало від АТ «ДТЕК Одеські електромережі», як оператора системи розподілу дані комерційного обліку щодо фактичного споживання електричної енергії відповідачем за ці розрахункові періоди. З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] станом на дату надання інформації за період квітень 2023 року грудень 2024 року відповідачем було спожито 7450 кВт. год. електричної енергії на суму 21692,16 грн. В рахунок погашення заборгованості відповідач частково сплатив 2644,60 грн. Оскільки відповідач не здійснював повну оплату за спожиту електричну енергію, то залишок боргу становить 21692,16 грн. Таким чином, сума заборгованості відповідача за споживання електричної енергії за квітень 2023 року грудень 2024 року складає 21692,16 грн. Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ООЕК» суму заборгованості за спожиту електроенергію за квітень 2023 року грудень 2024 року в розмірі 21692,16 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 1706,62 грн., та 3 % річних у розмірі 373,31 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача, діючий за довіреністю від 03 грудня 2024 року в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлялася відповідно до вимог ст.128 ЦПК України. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Відомості про розгляд справ (залишення позову без руху, повернення позовної заяви, дані про відкриття провадження та дати призначення справи до розгляду) публікуються на офіційному веб-сайті Малиновського районного суду м. Одеси у відповідності до Рішення ради суддів загальних судів № 12 від 28 лютого 2013 року «Про організацію роботи з інформаційного наповнення і функціонування офіційних веб-сайтів загальних судів на офіційному веб-порталі судової влади України» та відправлено до ЄДРСР. Згідно ст.\~275\~ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії». Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 (надалі ПРРЕЕ), та Законом України «Про житлово-комунальні послуги», тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, що ТОВ «ООЕК» є юридичною особою, яке діє на підставі Статуту, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань (а.с. 25-26, 27, 28-30). Встановлено, що між ТОВ «ООЕК», як постачальником електричної енергії та боржником [PERSON] , як споживачем електричної енергії були наявні фактичні договірні правовідносини, що підтверджується відкриттям особового рахунку № [NUMBER] за договором про користування електричної енергією з побутовим споживачем №10004315 за адресою: [ADDRESS] . Згідно особового рахунку № [NUMBER] за розрахунковий період з квітень 2023 року грудень 2024 року відповідачем було спожито 7450 кВт. год. електричної енергії на суму 21692,16 грн. Встановлено, що в рахунок погашення заборгованості відповідач сплатив 2644,60 грн., яку було зараховано в рахунок погашення заборгованості у більш ранній період до квітня 2023 року. Отже загальна сума заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію за квітень 2023 року грудень 2024 року включно, становить 21692,16 грн. Відповідно до п. 1.2.1. ПРРЕЕ на роздрібному ринку електричної енергії споживання електричної енергії здійснюється за умови постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії. Відповідно до п. 1.2.15 укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому та частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). При цьому на момент відсутності між енергопостачальником і споживачем договору, але виконанням сторонами істотних умов цього договору, а саме поставка електричної енергії і її оплата, відповідно до ст.ст. 638, 639 ЦК України, договір між сторонами є укладеним. У даному випадку заявник постачає електричну енергію боржнику, а останнім здійснюється оплата за електроенергію. Судом встановлено, що ТОВ «ООЕК» постачало електричну енергію за адресою: [ADDRESS] , а споживач [PERSON] використовувала електричну енергію для власних потреб та здійснювала розрахунки з енергопостачальником за спожиту електроенергію по обумовленим тарифам (цінах), відповідно до договору №10004315. У разі, якщо сторони виконують умови договору, а саме відбувається постачання електроенергії за вказаною адресою, а споживачем здійснюється оплата за надані послуги, то договір вважається фактично укладеним навіть у тому випадку, якщо йому не надано обумовленої законом форми. Такої ж думки дотримується Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), що викладена у постанові №312 від 14 березня 2018 року. Відповідно до п. 5.5.5 ПРРЕЕ, які регулюють відносини між громадянами (споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладеного договору, дотримуватись правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів, забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку та інше. Споживач несе відповідальність за прострочення платежів за електричну енергію та зобов`язаний здійснювати оплату за споживну електричну енергію відповідно до показань приладу обліку за платіжними документами, які виписуються Постачальником, у термін, який вказаний в рахунку для сплати за фактично укладеним договором. Пунктом 4.12 ПРРЕЕ передбачено, що плата за спожиту електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунку побутовим споживачем. Отже, зобов`язання за договором на користування електричною енергією як в частині оплат так і в частині дотримання вимог нормативно-технічних документів з забезпеченням технічного стану та безпечної експлуатації електроустановок мають виконуватися споживачем належним чином та у відповідності до укладеного договору та положень діючого законодавства. Відповідно до загальних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі по тексту - Закон), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках, і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення (далі -ПКЕЕН), затверджених постановою Національної комісії з регулювання електроенергетики України від 26 липня 1999 року № 1357, передбачено, що споживачі електричної енергії зобов`язані дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, забезпечувати технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об`єкті споживача, оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та ПКЕЕН, надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку тощо. Пунктом 48 ПКЕЕН встановлено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію, порушення правил користування електричною енергією, ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладу обліку, розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів, насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки. Пунктом 19 Правил передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії відповідно до п.20 Правил є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Таким чином, відповідачем порушено п. 42, п.48 «Про затвердження Правил користування електричною енергією, що призвело до виникнення заборгованості за спожиту електроенергію. Загальна сума заборгованості відповідача за квітень 2023 року грудень 2024 року включно, становить 21692,16 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір по справі складає 2422,40 грн., який сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved