Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Божедарівська селищна рада про скасування державної реєстрації права та повернення майна. З урахуванням зміни предмету позову просить визнати недійсною біржову угоду купівлі-продажу майна № 2105/20-7 від 21.05.2020, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 55300823 від 24.11.2020, визнати недійсним та скасувати акт приймання-передачі нерухомого майна № 3394,3395 від 07.09.2021, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 60263260 від 08.09.2021, скасувати державну реєстрацію права власності за ТОВ «Тиха гавань 21» на єдиний майновий комплекс № 43843067 та повернути земельну ділянку площею 63,922 га. В обгрунтування позову зазначив, що на Правобережній товарній біржі [PERSON] уклав договір купівлі-продажу № 3003/15-1 від 30.03.2015 року з [PERSON] , за яким придбав майно - фруктовий сад, площею 63,922 га, розташований за межами села Биково Криничанського району Дніпропетровської області, тобто багаторічні насадження фруктового саду 63,922 га, які складаються з черешні, аличі, абрикоса, сливи, горіхів та інше. 22.06.2021 року [PERSON] та [PERSON] створили товариство з обмеженою відповідальністю «Мурад-21», засновницьким протоколом № 1 від 22.06.2021 року затверджено статутний капітал ТОВ «Мурад-21» у розмірі 1500000,00 гривень. Внесок [PERSON] 150000,00 гривень, частка вноситься майном, а саме фруктовим садом площею 63,922 га з багаторічними насадженнями, розташований за межами с.Бикове Криничанського району Дніпропетровської області. ТОВ «Мурад-21» звернулось з клопотанням про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту (Биківський старостинський округ) Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, площею 63,9220 га з кадастровим номером 1222081700:01:002:0316, однак відмовили в зв`язку з тим, що на вказану земельну ділянку надійшло клопотання від ТОВ «Тиха Гавань-21», до якого надані документи на право власності на єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 1222081700:01:002:0316. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2022 по справі « 904/232/22 за позовом ТОВ «Мурад-21» до ТОВ «Тиха Гавань-21», треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вдовіна Л.Л., [PERSON] про визнання недійсним та скасування акту від 07.09.2021 оцінки вартості та приймання-передачі майна, що вноситься до статутного капіталу, визнання недійсним та скасування акту від 16.09.2021 приймання-передачі частки у статутному капіталі, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна у задоволенні позову було відмовлено, так як [PERSON] зареєструвала право власності на фруктовий сад 29.10.2020, тоді як ТОВ «Мурад-21» було створено лише 22.06.2021, що виключає настання обставин порушеного права ТОВ «Мурад-21», саме рішенням [PERSON] про створення юридичної особи та внесення до статутного капіталу відповідача фруктового саду, оскільки обставини щодо спірного майна виникли за вісім місяців до державної реєстрації ТОВ «Мурад-21», як юридичної особи, тобто до дати прийняття рішення про внесення [PERSON] фруктового саду до статутного капіталу ТОВ «Мурад-21». [PERSON] не надавалася земельна ділянка під будівництво нерухомого майна під єдиний майновий комплекс площею 30 кв.м. у складі з багаторічними насадженнями за адресою: [ADDRESS] , що розташовані на вказаній земельній ділянці, вона не набула права власності на єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями, вказана земельна ділянка на момент реєстрації права власності за [PERSON] належала до земель комунальної власності. 29.10.2020 року у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено запис № 39334104 про право власності [PERSON] на цей єдиний майновий комплекс, площею 30 кв.м., у складі з багаторічними насадженнями державним реєстратором виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Сучковою Т.Ф. Таким чином, земельна ділянка комунальної власності з кадастровим номером земельної ділянки 1222081700:01:002:0316 в ході протиправної державної реєстрації права власності [PERSON] , на підставі не посвідчених нотаріально документів: біржової угоди купівлі-продажу майна, серія та номер: 2105/20-7 вчиненої 21.05.2020 Правобережною товарною біржою, договором купівлі-продажу, серія та номер: 001-КиБи, вчиненого 14.05.2010 Правобережною товарною біржою, була безпідставно та всупереч нормам законодавства внесена державним реєстратором виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Сучковою Т.Ф. у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Таким чином, власник майна фруктового саду, [PERSON] , був позбавлений права власності на фруктовий сад внаслідок права власності за [PERSON] на єдиний майновий комплекс з багаторічними насадженнями. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Позивач не продавав фруктовий сад, площею 63,922 га з багаторічними насадженнями, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 1222081700:01:002:0316, біржова угода купівлі-продажу майна, серія та номер: 2105/20-7, вчинена 21.05.2020 Правобережною товарною біржою була сфальсифікована. Таким чином, є таким, що порушує публічний порядок, правочин біржова угода купівлі-продажу майна, серія та номер: 2105/20-7 вчинена 21.05.2020 Правобережною товарною біржою. До нікчемного правочину застосовуються наслідки недійсності правочину (ст.216 ЦПК України) у вигляді скасування державної реєстрації права відповідача та повернення майна позивачу. Представник позивача Васильцова О.М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. У судовому засіданні пояснила, що 1.12.21 директору ТОВ Мурад 21 було надіслано лист від Божедарівської с/р про відмову на клопотання від 23.11.2021 про надання дозволу на розробку технічної документації землеустрою щодо встановлення відновлення меж земельної ділянки, площею 63,9220 га з кадастровим номером 0222081700:01:002:0316, у зв`язку з тим, що на вказану земельну ділянку надійшло також клопотання від ТОВ «Тиха Гавань 21», до якого надано документи, що посвідчують право власності на майно, яке розташовано на даній земельній ділянці. Нерухоме майно складалося з Єдиного майнового комплексу у складі з багаторічними насадженнями, адреса [ADDRESS] , земельна ділянка зазначена 1222081700:01:002:0316, майно складалось це 1,5 споруди, площа якої 30 кв.м. У 2020 році державний реєстратор Сучкова Т.Ф. провела державну реєстрацію на Єдиний майновий комплекс на підставі біржової угоди купівлі-продажу майна, серія та номер 2105/20-7 від 21.05.2020 року, але [PERSON] не підписував договір купівлі-продажу Єдиного майнового комплексу. Представник позивача наголосила на результатах проведення камеральної перевірки державного реєстратора Сучкової Т.Ф., згідно якого останній анулювали доступ до Державного реєстру речових прав. Біржова угода 2020 року не була зареєстрована відповідно до чинного законодавства, а тому державний реєстратор Сучкова Т.Ф. не мала ніяких взагалі повноважень на реєстрацію цього нерухомого майна. Згідно рішення господарського суду, позивач не набув права власності, тобто не зареєстрував договір, але фруктовий сад він купив, тому отримання земельної ділянки і користування підлягає захисту, за чим і звернувся [PERSON] до суду. Представник [PERSON] заперечує проти позовних вимог у повному обсязі. У судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки [PERSON] не довів порушення його прав, спір уже був розглянутий господарським судом, [PERSON] не є власником майна взагалі, згідно його ж доводів, фруктовий сад належить ТОВ «Мурад-21», позивач не є особою, чиї права порушені, вимоги не обгрунтовані. Представник [PERSON] пояснив, що земельна ділянка, на якій розташований фруктовий сад не передавалась у користування [PERSON] ні Божедарівською с/р, ні Кам`янською райдержадміністрацією. Божедарівською с/р не присвоювалась адреса об`єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , об`єкту нерухомого майна за адресою [ADDRESS] на балансі Божедарівської с/р не існує, відповідач не зверталась до Божедарівської с/р з приводу будівництва будь-якого об`єкту за адресою [ADDRESS] /р будь-які відомості відсутні, що за вказаною адресою знаходиться саме нерухоме майно. Позовні вимоги підтримує. Представник відповідача ТОВ «Тиха гавань 21» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений належним чином. Третя особа державний реєстратор виконавчого комітету Маломихайлівської с/р [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією\~і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст.5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку. В межах наданих\~сторонами\~\~доказів, судом встановлено, що 14.05.2010 на Правобережній товарній біржі між Криничанською міжрайонною податковою інспекцією (далі - продавець) та [PERSON] (далі - покупець) укладений договір купівлі-продажу майна № 001-КиБи (договір № 001-КиБи), за умовами якого продавець продав, а покупець придбав на біржових торгах, проведених Правобережною товарною біржею фруктовий сад, площею 63,25 га, який розташований у [ADDRESS] (далі - майно). Характеристика майна: багаторічні насадження фруктового саду 63,25 га, які складаються із черешні, аличі, абрикос, сливи, горіхів тощо, літ. А-1 будівля КПП, літ. Б-1 господарські будівлі, Е\~резервуари для поливу, Ж\~вбиральня, № 1-5 споруди. Пунктом 7 договору № 001-КиБи встановлено, що продавець зобов`язується передати, а покупець прийняти майно протягом 2 (двох) банківських днів з моменту його повної оплати, зі складанням Акта приймання-передачі майна. Майно передається продавцем покупцю за місцезнаходженням майна. Пунктом 9 договору № 001-КиБи встановлено, що право власності та ризик випадкової гибелі майна переходить від продавця до покупця з моменту підписання акта приймання-передачі майна. Витрати, пов`язані з транспортуванням майна на місце призначення, сплачує покупець. 30.03.2015 між [PERSON] (далі\~продавець, третя особа [PERSON] , діючий від імені [PERSON] на підставі довіреності серії ВРК № 508036) та [PERSON] (далі\~покупець), укладений договір на Правобережній товарній біржі щодо купівлі-продажу № 3003/15-1 (далі\~договір №3003/15-1). За актом № 1 приймання-передачі від 30.03.2015 [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв\~у власність такий товар як фруктовий сад, площею 63,922 га, розташований за межами села Биково Криничанського району Дніпропетровської області. 21.05.2020 між [PERSON] (далі - продавець) та [PERSON] (далі - покупець) укладено біржову угоду купівлі-продажу майна № 2105/20-7 (далі\~біржова угода № 2105/20-7), за умовами п. 1 якої продавець зобов`язується передати належний йому Єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями (фруктовим садом), кадастровий номер 1222981700:01:002:0316 у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти Єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями, кадастровий номер 1222981700:01:002:0316 (далі - товар) та сплатити за нього на умовах договору. У п. 1.2 біржової угоди № 2105/20-7 зазначено, що майно належить продавцю на підставі біржового договору купівлі-продажу № 3003/15-1 від 30.03.2015, укладеною на Правобережній товарній біржі у місті Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, реєстровий № 1-184 від 01.02.2002. Пункт 2 біржової угоди № 2105/20-7 містить відомості про товар, а саме: Єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями (фруктовим садом), кадастровий номер 1222981700:01:002:0316, загальною площею 63,922 га, розташований за адресою [ADDRESS] (п. 2.1). У п. 2.2 біржової угоди № 2105/20-7 вказано склад єдиного майнового комплексу та багаторічних насаджень (фруктового саду): літ. А-1\~будівля КПП, площа 6 м2; літ. Б-1\~господарська будівля, площа 24 м2; літ. Е\~резервуар для поливу 1.200 м3; літ. Ж\~вбиральня, площа 2 м2; № 1\~хвіртка; № 2\~огорожа; № 3\~огорожа; № 4\~ворота; № 5\~трубопровід; фруктові дерева: черешня\~2.100 штук; абрикос\~2.300 штук; горіхи\~2.700 штук; алича -1.300 штук; слива\~700 шт. Право власності на єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженням (кадастровий номер земельної ділянки 1222081700:01:002:0316, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ) було зареєстроване за [PERSON] 29.10.2020, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, підставою для державної реєстрації права власності на єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженням вказано біржову угоду купівлі-продажу майна від 21.05.2020 за № 2105/20-7 та договір купівлі-продажу від 30.03.2015 за №3003/15-1. 22.06.2021 [PERSON] та [PERSON] вирішили створити Товариство з обмеженою відповідальністю\~«Мурад-21». Засновницьким протоколом №1 від 22.06.2021 затверджений статутний капітал [PERSON] у розмірі 150000,00 грн., а саме фруктовим садом площею 63,922 га з багаторічними фруктовими насадженнями, розташованому за межами села Бикове, Криничанського району Дніпропетровської області, внесок [PERSON] складає 1350000,00 грн, частка вноситься майном. Після державної реєстрації права, [PERSON] прийняла рішення про створення юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю\~«Тиха Гавань 21»\~та внесення до статутного капіталу підприємства в якості внеску споруди та фруктового саду, у зв`язку із чим 30.07.2021 року [PERSON] прийняла рішення одноособового засновника Товариства з обмеженою відповідальністю\~«Тиха Гавань 21»,\~відповідно до якого було створено юридичну особу, визначено місце знаходження товариства та вирішено питання про формування статутного капіталу юридичної особи у вигляді єдиного майнового комплексу у складі нерухомого майна та багаторічних насаджень, розташованого за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці за кадастровим номером 1222081700:01:002:0316, про що 07.09.2021 року був складений акт приймання передачі нерухомого майна. 08.09.2021 здійснена\~державна реєстрація права власності за\~Товариством з обмеженою відповідальністю\~«Тиха Гавань 21»\~на єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером земельної ділянки 1222081700:01:002:0316, відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна: будівля КПП, 1, А; господарська будівля, 1, Б; резервуар для поливу, Е, вбиральня, Ж (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 22293951, запис про право приватної власності: 43843067, дата та час державної реєстрації: 08.09.2021 11:27:04, державний реєстратор приватний нотаріус Вдовіна Ліана Леонідівна, Дніпровський міський нотаріальний округ, Дніпропетровська область; індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: 60236260 від 08.09.2021). З рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2022 року у справі №904/232/22 вбачається, що у ТОВ «Мурад 21» не виникло права власності ані на фруктовий сад, ані на єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями за адресою: [ADDRESS] з кадастровим номером земельної ділянки 1222081700:01:002:0316. Аналогічні положення наявні у постанові апеляційного господарського суду від 25 жовтня 2022 року, винесеній у вищезазначеній справі № 904/232/22. Зазначені обставини встановлені вказаними вище судовими рішеннями, які набрали законної сили. За змістом частини другої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Підставою для звернення до суду із позовом стало те, що позивач [PERSON] вважає порушеним (оспорюваним) своє право власності на спірне майно. Відповідно до пункту 2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Згідно з частиною третьою статті 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Частиною десятою статті 55 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою (у випадках, передбачених законом). Згідно наказу Головного управління держземагенства у Дніпропетровській області № 4-1063/15-15-СГ, [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, яка розташована за межами населеного пункту на території Биківської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, орієнтовний розмір якої становить 63,9220 га, (01.05) для індивідуального садівництва. Згідно довідки відділу держземагенства у Криничанському районі Дніпропетрвоської області № 845/06-15 від 12.04.2015, за обліковими даними державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями, земельна ділянка, місце розташування якої Криничанський район, Биківська сільська рада (за межами населеного пункту), загальна площа 63,922 га, перебуває у державній власності, категорія земель 01- землі сільськогосподарського призначення, землі запасу (багаторічні насадження). Згідно висновку відділу Держземагенства у Криничанському районі Дніпропетрвоської області № 182/06-13 від 15.07.2015 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду [PERSON] , на підставі наказу Головного управління держземагенства у Дніпропетровській області № 4-1063/15-15-СГ, місце розташування на території Биківської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, однак договір оренди земельної ділянки не укладався. 21.05.2020 між [PERSON] (далі - продавець) та [PERSON] (далі - покупець) укладено біржову угоду купівлі-продажу майна № 2105/20-7 (далі\~біржова угода № 2105/20-7), за умовами п. 1 якої продавець зобов`язується передати належний йому Єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями (фруктовим садом), кадастровий номер 1222981700:01:002:0316 у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти Єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями, кадастровий номер 1222981700:01:002:0316 (далі - товар) та сплатити за нього на умовах договору. У п. 1.2 біржової угоди № 2105/20-7 зазначено, що майно належить продавцю на підставі біржового договору купівлі-продажу № 3003/15-1 від 30.03.2015, укладеною на Правобережній товарній біржі Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, реєстровий № 1-184 від 01.02.2002. Пункт 2 біржової угоди № 2105/20-7 містить відомості про товар, а саме: найменування\~Єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями (фруктовим садом), кадастровий номер 1222981700:01:002:0316, загальною площею 63,922 га, розташований за адресою [ADDRESS] (п. 2.1). У п. 2.2 біржової угоди № 2105/20-7 вказано склад єдиного майнового комплексу та багаторічних насаджень (фруктового саду): літ. А-1\~будівля КПП, площа 6 м2; літ. Б-1\~господарська будівля, площа 24 м2; літ. Е\~резервуар для поливу 1.200 м3; літ. Ж\~вбиральня, площа 2 м2; № 1\~хвіртка; № 2\~огорожа; № 3\~огорожа; № 4\~ворота; № 5\~трубопровід; фруктові дерева: черешня\~2.100 штук; абрикос\~2.300 штук; горіхи\~2.700 штук; алича -1.300 штук; слива\~700 шт. Право власності на єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженням (кадастровий номер земельної ділянки 1222081700:01:002:0316, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ), опис об`єкта 30 кв.м. № 1-5 споруди, було зареєстроване за [PERSON] 29.10.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області Сучковою Т.Ф., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 235409404 від 04.12.2020, підстава для державної реєстрації права власності на єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженням вказано біржову угоду купівлі-продажу майна від 21.05.2020 за № 2105/20-7 та договір купівлі-продажу від 30.03.2015 за №3003/15-1. Як свідчать матеріали справи, за клопотанням директора ТОВ «Мурад-21» про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж в натурі (на місцевості) земельної ділянки, яка розташована за межами населеного пункту (Биківський старостинський округ) Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області, площею 63,9220 га з кадастровим номером 1222081700:01:002:0316, згідно інформації Божедарівської селищної ради № 93 від 01.12.2021 року, було відмовлено у зв`язку з тим, що на вказану земельну ділянку надійшло клопотання від ТОВ «Тиха Гаваль 21» та повідомлено, що зазначена земельна ділянка з кадастровим номером 1222081700:01:002:0316 державної форми власності, державна реєстрація права комунальної власності, станом на 01.12.2021 не проведена, а відповідно до п.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідно територіальних громад для всіх потреб.Згідно повідомлення Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області № 1590/02-12 від 16.12.2021 року, право власності на Єдиний майновий комплекс у складі з багаторічними насадженнями, що розташовані на земельні ділянці, площею 63,9220 га з кадастровим номером 1222081700:01:02:0316 за [PERSON] до 08.08.2021 року зареєстровано не було, Кам`янською районною державною адміністрацією земельна ділянка площею 63,9220 га з кадастровим номером 1222081700:01:02:0316 [PERSON] в користування не надавалася, адреса майну ТОВ «Тиха Гавань 21» (єдиному комплексу) Божедарівською селищною радою не присвоювалася, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні представником Божедарівської с/р адвокатом Гурським В.С. Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. На підставі ст.181 ЦК України, фруктовий сад не може розглядатися як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, а тому предметом договору від 30.03.2015 є нерухоме майно, а саме земельна ділянка, на якій розташований фруктовий сад. Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 25 серпня 2023 року було витребувано оригінал біржової угоди купівлі-продажу майна, серія та номер: 2105/20-7 вчиненої 21 травня 2020 року Правобережною товарною біржою, однак до суду оригінали надані не були. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Багаторічні насадження - це різновид сільськогосподарських угідь, що відносяться до земель сільськогосподарського призначення. Згідно з частиною третьою статті 373 ЦК України\~право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї земельної ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Аналогічні норми закріплені в частині другій статті 79 ЗК України. Верховний Суд України у постанові від 25 лютого 2015 року у справі № 6-14цс15 дійшов висновку, що багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони розташовані, оскільки є складовою частиною цієї земельної ділянки. Враховуючи вищевикладене, до договору купівлі-продажу майна від 30.03.2015р., укладенного між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) на Правобережній товарній біржі підлягають застосуванню положення норм матеріального права, які регламентують порядок відчудження земельних ділянок. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді, коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 759/24061/19 (провадження № 61-8593св21). У приватному праві недійсність (нікчемність чи оспорюваність) може стосуватися або «вражати» договір, правочин, акт органу юридичної особи, державну реєстрацію чи документ. Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті «нівелювання» правового результату породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав взагалі). В Цивльному кодексі України\~закріплений підхід, при якому оспорюваність правочину конструюється як загальне правило. Навпаки, нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного. Нікчемний правочин (частина друга статті 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (ab initio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipso iure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (erga omnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу /набуття/ зміни/ встановлення /припинення прав ні для кого. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (ex officio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21). Відповідно до частини 1 статті 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Власник нерухомого майна має право встановити (скасувати) вимогу нотаріального посвідчення договору (внесення змін до договору), предметом якого є таке майно чи його частина, крім випадків, якщо відповідно до закону такий договір підлягає нотаріальному посвідченню. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на нерухоме майно та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Відповідно до частини 1 статті 220 Цивільного кодексу України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до частни 2 статті 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 4 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі. Отже, якщо б дерева були нерухомістю, права на них реєструвалися таким же чином, як і права на землю та будинки, обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач послався на той факт, що ним на Правобережній товарній біржі 30.05.2015 укладено з [PERSON] договір купівлі-продажу майна, за яким він купив у [PERSON] фруктовий сад, розташований на земельній ділянці, площею 63,922 га (кадастровий номер 1222081700:01:002:0316). Пунктом 2 договору купівлі-продажу майна визначена характеристика майна: багаторічні насадження фруктового саду 63,922 га, який складається з черешні, аличі, абрикоса, сливи, горіхів та іншого, це майно належить Продавцю [PERSON] . Фруктовий сад, розташований на земельній ділянці, площею 63,922 га (кадастровий номер 1222081700:01:002:0316) є неподільною річчю, оскільки на земельній ділянці знаходяться багаторічні насадження. Ураховуючи викладене вище, твердження позивача щодо договору купівлі-продажу не підтверджуються матеріалами справи,\~відхиляються судом як такі, що суперечать нормам матеріального права, які регулюють відповідні правовідносини з вищенаведених підстав. До матеріалів справи \~долучено інформацію Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку станом на 03.07.2023 року, де зазначено відомості про земельну ділянку: кадастровий номер земельної ділянки 1222081700:01:002:0316, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, форма власності державна власність, площа земельної ділянки 63,922, місце розташування Дніпропетровська область, Криничанський район, Биківська сільська рада. Таким чином, земельна ділянка, площею 63,922 га є державною власністю. Згідно інформації Божедарівської с/р № 93 від 01.12.2021, наданої на запит директора ТОВ «Мурад-21» Абдураїмової Е.Е., земельна ділянка з кадастровим номером 1222081700:01:002:0316, розташована за межами населеного пункту (Биківський старостинський округ) Божедарівської селищної ради Камянського району Дніпропетровської області, площею 63,9220 га державної форми власності, державна реєстрація права комунальної власності, станом на 01.12.2021 не проведена, а відповідно до п.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідно територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України\~(у редакції, чинній на момент спірних правовідносин): 1. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. 2. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 3. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. 4. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. 5. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Договір № 3003/15-1 від 30.03.2015 року відхиляється судом як такий, що не підтверджує будь\~яких прав [PERSON] щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1222081700:01:002:0316, площею 63,922 га, земля є державною формою власності. Продавець фруктового саду прав на землю під ним не мав, а тому разом із багаторічними насадженнями не міг продати відповідну земельну ділянку за жодним із договорів купівлі-продажу. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі в розумінні статтей 77-79 ЦПК України\~докази на підтвердження обставин отримання у користування позивачем спірної земельної ділянки. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Дійсно, для задоволення позовних вимог позивач має довести, як мінімум, його право власності на спірне майно, яке у нього відсутнє через відсутність державної реєстрації правонабувального договору. Суд також враховує висновки, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України", що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга\~статті 13 ЦК України). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України). Рішенням Конституційного Суду України від 28 квітня 2021 року № 2-р (II)/2021 у справі № 3-95/2020(193/20) визнано, що частина третя статті 13, частина третя статті 16 ЦК України\~не суперечать частині другій статті 58 Конституції України та вказано, що «оцінюючи домірність припису частини третьої статті 13 Кодексу, Конституційний Суд України констатує, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису частини першої статті 68 Основного Закону України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Водночас словосполука «а також зловживання правом в інших формах», що також міститься у частині третій статті 13 Кодексу, на думку Конституційного Суду України, за своєю суттю є засобом узагальненого позначення одразу кількох явищ з метою уникнення потреби наведення їх повного або виключного переліку. Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законами межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Установлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними. У зв`язку з тим, що частина третя статті 13 та частина третя статті 16 Кодексу мають на меті стимулювати учасників цивільних відносин до добросовісного та розумного здійснення своїх цивільних прав, Конституційний Суд України дійшов висновку, що ця мета є правомірною (легітимною)». Приватно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення чи унеможливлення сплати боргу (коштів, збитків, шкоди) або виконання судового рішення про стягнення боргу (коштів, збитків, шкоди), що набрало законної сили. Про зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що: особа (особи) «використовувала/використовували право на зло»; наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які «потерпають» від зловживання нею правом, або не перебувають); враховується правовий статус особи /осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 747/306/19 (провадження № 61-1272св20). Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позивачем у позовній заяві та його представником в судовому засіданні, не доведено факт порушення відповідачем цивільного права позивача, а тому позов є необґрунтованим і в його задоволенні слід відмовити. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed