Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

24.07.2023 [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] , просить зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на підставі судового наказу від 27.09.2021 на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , з 1/2 частини доходу до 1/6 частини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі судового наказу від 27.09.2021 з нього стягуються аліменти у розмірі 1/2 частини від доходу на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Також на підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.04.2023 з нього також стягуються аліменти на користь [PERSON] , з якою він перебуває у шлюбі з 12.06.2020 у розмірі 1/5 частини від доходу на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 16.01.2024 припинено стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] по досягненню останньою повноліття. Враховуючи, що на його утриманні перебувають п`ятеро дітей, вважає що повинен надавати матеріальне забезпечення в рівних частках на кожну дитину, яка буде становити 1/10 від половини його заробітку, також слід врахувати надання ним матеріальної допомоги батькам, з якими проживає, тому просить позов задовольнити. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження. 02.02.2024 від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, яким проти позову заперечує в обґрунтування зазначає, що позивачем не надано доказів , які б підтверджували реалізацію судового наказу про відрахування аліментів з його заробітної плати. Разом з тим позивачем надані докази на підтвердження його проживання разом з батьками, яким він надає матеріальну допомогу, але вказані підстави в позовній заяві не зазначені. Також позивачем не враховано, що сини [PERSON] та [PERSON] потребують додаткових витрат відповідно до висновку про комплексну психолого педагогічну оцінку розвитку особи №ІРЦ 85279/2022/378255 та №ІРЦ 85279/2022/378257 для динаміки їх розвитку. Крім того, позивачем було порушено умови укладеного між ними договору купівлі відповідачем 1\\2 частки квартири у позивача від 26.01.2022, тому як останній демонтував меблі, кондиціонер, що потягло в свою чергу з боку відповідача додаткових витрат. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на позовних вимога наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у зв`язку із закінченням дії договору про надання правничої допомоги. Відповідач в судове засідання не з`явилася неодноразово була повідомлена про час, дату та місце його проведення. Фіксування судового\~засідання за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~у зв`язку\~із неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~не здійснюється\~згідно з\~ч.2\~ст.\~247\~ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, подані сторонами в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, надавши їм оцінку в сукупності, суд встановив фактичні\~обставини справи\~та відповідні\~їм правовідносини,\~які склалися\~між сторонами,\~та дійшов\~висновку про\~те,\~що позов\~підлягає частковому\~задоволенню у\~зв`язку\~із наступним. Судовим наказом від 27.09.2021 з позивача стягнуто на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] . на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/2 частини, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 27.11.2021 року (а.с.10). Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.04.2023 з позивача стягнуто\~на утримання\~ дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/5 частини, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 19.01.2022. \~ \~ \~ \~Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходить з таких норм чинного законодавства. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України), забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). За змістом ч.2 ст.18 СК України суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Так, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є зміна правовідношення. Стаття 8 СК України врегульовує, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За приписами ч.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, зміна правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Сімейні спори, які стосуються інтересів дітей та їх батьків, необхідно розглядати з урахуванням принципів правового статусу дитини, які закріплені у Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 21 грудня 1995 року), зокрема, при ухваленні всіх рішень, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси мають першорядне значення і повинні повністю й ефективно дотримуватися, держава має позитивні зобов`язання щодо дітей, щоб будь-які вжиті заходи ніколи не шкодили їхньому здоров`ю та розвитку (забезпечує у максимально можливій мірі безпечне життя і здоровий розвиток дитини). Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц вказала, що положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей. Згідно з положеннями до ч.1,2 ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. \~ \~ \~ \~Статтею 242 ЦК України встановлено, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Похідний характер означає відсутність пріоритету інтересів батьків над інтересами дитини та переважність права захисту прав дитини, а тому у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин кожної конкретної справи, а вже тільки потім - права батьків. Подібний висновок Верховний Суд зробив у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 712/11527/17. Згідно з ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як врегульовано ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За нормою ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, за змістом ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та наведені нормативні положення, суд дійшов висновку про те, що позивач правомірно звернувся до суду із зазначеним позовом. Факт народження ще двох дітей, батьком яких є [PERSON] безвідносно до спільного чи окремого проживання із ними, є підставою для зміни розміру аліментів, що стягуються на утримання спільних дітей, адже сукупний розмір витрат позивача має безпосередній вплив на матеріальний стан особи. При цьому, суд зауважує, що звернення судового наказу до примусового виконання є правом стягувача, а обов`язок зі сплати аліментів може бути дотриманий боржником в добровільному порядку, зокрема, шляхом пред`явлення судового наказу за місцем роботи позивача [PERSON] .. Оскільки відповідно до довідки про прибутки та стягнуті аліменти (а.с.136) утримання аліментів на користь відповідача відбувається за заявою позивача, тому доводи представника відповідача про недоведеність позивачем реальної сплати відповідачу аліментів, судом відхиляються. Крім того судом відхиляються докази позивача, а саме Акт про спільне проживання разом з батьками та їх утримання, тому як в позовній заяві не вказані підстави на обґрунтування заявлених позовних вимог. Відповідно довідки Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» № 542 від 12.08.2005 року [PERSON] з 02.12.2005 року працює у Приватному акціонерному товаристві «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» машиністом бурової установки, та його заробітна плата, за період з 01.02.2024 року по 31.07.2024 року, складає 207049,91 грн. без утримання податків та обов`язкових внесків. Утримано з доходу по заяві [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей 83337,61грн. що в середньому за місяць складає 13\~337,61грн. Також утримано із доходу, згідно ВП №69964536 від 31.05.2023 на користь [PERSON] 33235,05 грн., що в середньому за місяць складає 5539,17грн. (а.с. 136). У даній справі не надано належних та допустимих доказів щодо розміру щомісячних особистих витрат та коштів, необхідних на утримання як позивачем, так і відповідачкою, їх дітей з урахуванням стану здоров`я. Інші відомості, які дозволять суду дійти протилежних висновків за результатами розгляду даної справи відсутні. Проте, суд враховує, що встановлений чинним законодавством прожитковий мінімум, необхідний для задоволення щомісячних витрат спільних дітей сторін, підлягає захисту та має бути достатнім. Таким чином, суд бере до уваги, що позивач офіційно працює, наявність аліментних зобов`язань щодо п`яти дітей, обов`язку сплачувати аліменти, приходить до висновку про зменшення розміру\~аліментів, встановлених судовим наказом\~Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2021 року,\~\~з 1/2 до 1/3 частини зі всіх видів доходів позивача.\~Визначений розмір буде відповідати інтересам дітей, зокрема,\~саме такий розмір відповідатиме встановленому ст. 2 Конвенції ООН про права дитини принципу рівності прав дітей,\~враховуючи баланс інтересів дітей та матеріальних можливостей батька. Крім цього, суд враховує, що батьки несуть рівні обов`язки по утриманню дитини, тому забезпечення дитині прожиткового мінімуму у розмірі, визначеному законом, покладається як на батька, так і на матір. Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1,2 ст.77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. \~ \~ \~ \~У ч.1-3 ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Тому, враховуючи встановлені судом підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] ,\~суд ухвалює\~рішення про\~часткове задоволення\~позову,\~змінюючи розмір\~аліментів,\~що стягуються\~з позивача\~на користь\~відповідачки згідно судового\~наказу \~Тернівського\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області від\~27\~вересня 2021\~року з у цивільній справі №215/5463/21, зменшивши частку, що стягується. Так, відповідно до законодавчо визначених способів захисту, вважає за необхідне стягувати з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~сина [PERSON] \~ [INFO] ,\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За приписами ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, за змістом ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд критеріїв, а саме: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З урахуванням наведених критеріїв, оскільки звернення позивача до суду не є наслідком протиправних дій відповідачки, її поведінки чи відмови від досудового врегулювання спору, судові витрати у виді сплаченого судового збору у сумі 1073,60 гривень суд залишає за позивачем.

Outcome: partial