Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Представниця позивача - ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» - Ушакевич М.П. звернулася до суду із позовною заявою до відповідачки - [PERSON] про стягнення заборгованості та просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» заборгованість за кредитним договором № С-502-010009-19-980 від 04.03.2019, що укладений між відповідачкою [PERSON] та АТ «Ідея Банк», право вимоги за яким відступлено ТОВ «Оптіма Факторинг» за договором факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023. 22.12.2023 був укладений Договір факторингу № 22/12-2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», відповідно до умов якого ТОВ «Оптіма Факторинг» передав, а ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» прийняв право вимоги за Кредитним договором № С-502-010009-19-980 від 04.03.2019. Вважає, що до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором № С-502-010009-19-980 від 04.03.2019, у розмірі 11 990, 34 грн., з яких 4 533, 17 грн. - прострочена заборгованість за основним боргом, 7 457, 17 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 0 - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. Просить суд стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 11 990, 34 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору 3 028, 00 грн, а також судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 грн. Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 07.02.2025 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву. 10.03.2025 відповідачкою [PERSON] подано до суду клопотання про посвідчення судом довіреності фізичної особи на ведення справи, що розглядається у порядку цивільного судочинства. До якого відповідачкою також додано копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.11.2023, з якого вбачається що відповідачка [PERSON] 27 листопада 2023 року уклала шлюб та її прізвище після укладення шлюб було змінено на прізвище « [PERSON] ». Крім того, 10.03.2025 від сторони відповідачки надійшов до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що вона дійсно отримувала платіжну карту та підписувала угоду з ПАТ «Ідея Банк» № С-502-010009-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. При цьому другий екземпляр Договору кредиту їй не видавався. Однак, зазначає, що остання операція проведена 31.08.2020 та після 31.08.2020 руху коштів на рахунку не було. Крім того, вказує, що у виписці маються однакові суми, тому будь-яка заборгованість у неї на момент переходу прав вимоги до позивача була відсутня. Також вказує, що позивачем не надано детального розрахунку по заборгованості по відсоткам. Так, позивач має довести надання кредиту в сумі 5000, 00 грн первісним кредитором ПАТ «Ідея Банк». Щодо понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Відповідачка зазначає, що враховуючи предмет спору, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат вважає, що наявні підстави, для зменшення розміру витрат на правничу допомогу адвоката до 500 грн. З даних підстав просила суд відмовити у позовних вимог за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог. 13.03.2025 представницею позивача до суду подано відповідь на відзив, з якої вбачається, що ознайомившись зі змістом даного відзиву, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» вважає, що позовні вимоги є цілком законними, обґрунтованими та такими, що відповідають процедурі та вимогам чинного законодавства, а наданий відзив на позовну заяву не аргументованим та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи, з огляду на наступне. Інформація у виписці по рахунку відповідача відображена за дебет-кредитовою системою, де у графі «Кредит» можна прослідкувати кошти, що надійшли від відповідача в рахунок погашення заборгованості, а в графі «Дебет» відображаються кошти, які були розподілені Банком відповідно до умов Договору кредиту. Зарахування грошових коштів на поточний рахунок позивача підтверджено випискою з його рахунку. Отже, з моменту зарахування кредитних коштів у визначеному кредитним договором розмірі на поточний рахунок клієнта банк вважається таким, що виконав свої зобов`язання за кредитним договором. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не здійснювало видачу кредитних коштів, так і не здійснювало нарахування заборгованості за кредитним договором, як відповідно до вище зазначеного Договору факторингу до останнього перейшло тільки право вимоги за уже сформованим боргом по кредитному договору. Сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката була обґрунтована і підтверджена договорами та актами виконаних робіт, які були надані до суду раніше. Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 28.03.2025 клопотання відповідачки [PERSON] про посвідчення судом довіреності на ведення справи було задоволено. Посвідчено довіреність від 10.03.2025, видану від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] про уповноваження відповідно до ст.ст. 60, 62, 64 ЦПК України представляти інтереси довірителя - [PERSON] у цивільній справі за позовом ТОВ «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості строком дії до закриття даної цивільної справи (остаточного вирішення спору по суті). Допущено до участі у справі в якості представника відповідачки [PERSON] - [PERSON] із повноваженнями, визначеними ст. 64 ЦПК України. Представник позивача про дату та час засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Крім того, в матеріалах справи наявні відповідні клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та задовільнити позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засідання представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] , заперечував щодо задоволення позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що позивачем не доведено факт отримання відповідачкою кредиту у розмірі 5000,00 грн, так як у самому позові ідеться про різні суми, одна з яких є 3 000,00 грн. З виписки та довідки - розрахунку не можливо встановити реальну суму заборгованості, як за основним боргом так і заборгованості по відсоткам, так як у них зазначені різні суми, та з даних доказів неможливо вирахувати відповідні суми боргу. Окрім цього, зазначив, що договір було укладено строком на один рік, що визначено п. 7 Договору. Також з виписки вбачається, що після 31.08.2020 по рахунку не проводилися будь-які нарахування, списання тощо. Вказав ще, що позивач звернувся із відповідним позовом до суду лише 03 лютого 2025 року, однак не заявив суду заяву про застосування строків позовної давності. Відповідачка про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, надала до суду відзив, заяви та клопотання до суду. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, надані в обґрунтування позову, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається із наданої відповідачкою копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.11.2023, що відповідачка [PERSON] 27 листопада 2023 року уклала шлюб та її прізвище після укладення шлюб було змінено на прізвище « [PERSON] ». На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, позивачем - «Фінансова компанія «Профіт Капітал» надані докази - копія угоди № С-502-010009-19-980 від 04.03.2019 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної карти; Заява № С-502-010009-19-980 від 04.03.2019 на приєднання до договору добровільного страхування життя від 04.03.2019; Згода фізичної особи-власника персональних даних та суб`єкта кредитної історії; Тарифи на видачу та обслуговування кредитних карток для фізичних осіб - існуючих клієнтів банку; Довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб; Виписка з 04.03.2019 по 19.12.2023 від 19.12.2023; Довідка-розрахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором № С-502-010009-19-980 від 04.03.2019 станом на 19.12.2023; Договір факторингу № 19/12-2023 укладений 19/12-2023 року між АТ «Ідея Банк»» та ТОВ «Оптіма Факторинг»; Реєстр боржників від 19.12.2023 до договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023; Платіжна інструкція від 20.12.2023 № 45 щодо розрахунків за договором факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023; Платіжна інструкція № 611 від 17.10.2023; Договір факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023, укладений між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал»; Реєстр боржників № 3 від 22.12.2023; Платіжна інструкція від 26.12.2023 № 376 щодо розрахунків за договором факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023, а також установчі документи сторін при укладанні договорів про їх організаційну-правову форму. Суд вважає, що наданий позивачем Кредитний договір № С-502-010009-19-980 від 04.03.2019, підтверджує виникнення правовідносин між відповідачем з АТ «Ідея Банк» внаслідок підписання сторонами договору власноручними підписами. Випискою по рахунку [PERSON] з 04.03.2019 по 19.12.2023 підтверджується фінансові операції, а також отримання відповідачем коштів (траншу) у різних сумах згідно Додатковими угодами до кредитного договору № С-502-010009-19-980 від 04.03.2019. Однак, вказані у виписці додаткові угоди до кредитного договору № С-502-010009-19-980 від 04.03.2019 на підставі, яких проводилися відповідні перекази (надходження, транші) первинним кредитором на рахунок відповідачки, як доказ на підтвердження вищевказаних перерахувань відповідачці відповідних сум не були надані суду та взагалі не долучені до матеріалів цивільної справи. Крім того, у вказаній виписці від 19.12.2023 в графах «дебет» та «кредит» зазначена однакова сума, а саме: 10 319, 04 грн, вхідний та вихідний - 0,00. У Довідці-розрахунку заборгованості станом на 19.12.2023, вказана сума заборгованості за основним боргом 4 533, 17 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 7457, 17 грн. Розрахунок заборгованості, що наданий позивачем, не підтверджує дату виникнення заборгованості, нарахування відсотків до дати виникнення заборгованості, після, порядок її нарахування, період, тому є неналежним доказом по справі. Крім того, розбіжності сум, що зазначені у Виписці по рахунку [PERSON] - 10 319,04 гривень, а також в Довідці-розрахунку - 11990,34 гривень, а надання траншу 2000,00 грн та 2,00 грн та 1000,00 грн та інші різні суми, не дають суду можливість встановити дійсний розмір заборгованості, оскільки відповідачка повертала кошти, згідно інформації з Виписки. Доказів, які з повернутих коштів були зараховані на погашення кредиту, а які на погашення відсотків, суду не надано. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Так, в ч. 2 та ч. 8 ст. 83 ЦПК України закріплено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем не надані належні докази, а саме первинні документи, що передбачені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та за якими можливо встановити обставини, що зазначені стороною. Інші докази - Договір факторингу № 19/12-2023 укладений 19/12-2023 року між АТ «Ідея Банк»» та ТОВ «Оптіма Факторинг»; Реєстр боржників від 19.12.2023 до договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023; Платіжна інструкція від 20.12.2023 № 45 щодо розрахунків за договором факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023; Платіжна інструкція № 611 від 17.10.2023; Договір факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023, укладений між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал»; Реєстр боржників № 3 від 22.12.2023; Платіжна інструкція від 26.12.2023 № 376 щодо розрахунків за договором факторингу № 22/12-2023 від 22.12.2023, а також установчі документи сторін при укладанні договорів про їх організаційну-правову форму, можуть підтвердити наявність заборгованості відповідачки лише у сукупності з іншими доказами, а враховуючи, що таких суду не надано, тому не беруться до уваги. Суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, томуне підлягають задоволенню. Щодо посилання представника відповідачки - [PERSON] у судовому засіданні про те, що позивач звернувся із відповідним позовом до суду лише 03 лютого 2025 року, суд зазначає. Відповідно до ст. 256, 257, 258, 259, 261 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по цивільній справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10 цс 18), якщо кредитний договір передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, то перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (статті 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Відповідно до Постанов Верховного Суду України від 03 червня 2015 року у справі № 6-31-цс15 та від 23 листопада 2016 року у справі № 2104цс16 зазначено, що у разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження направлення відповідачем банку заяв про припинення дії кредитного договору суду не надано. Крім того, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначений карантин введеного з 12.03.2020 Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), який тривав до 30 червня 2023 року. Разом з тим, згідно з п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, з урахуванням введення карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) 12.03.2020, а також введення воєнного стану в Україні 24.02.2022, строк дії якого продовжено по даний час, 3-річний строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, не сплив та був продовжений на строк дії такого карантину, а в подальшому зупинений у зв`язку із введенням воєнного стану, то позивачем позов пред`явлено у межах строку позовної давності. Однак, а ні відповідачкою, а ні її представником - Голубом В.В. не заявлено та не подано письмову заяву до суду про застосування строків позовної давності. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України. Оскільки в позові відмовлено в повному обсязі, то сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000, 00 грн. не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed