Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Адвокат Мартиненко Ю.В., яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулась до суду з позовними вимогами до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Подільська районна у місті Полтаві рада, які в подальшому зменшила (заява від 13.03.2025), та остаточно просила: - визначити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , загальною площею 698 м2, виділивши в користування [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер картки платника податків [NUMBER] , земельну ділянку площею 373 м2 (згідно додатку № 2 до Висновку експерта № 74 за результатами земельно-технологічного дослідження від 08.11.2024, виконаного судовим експертом Федоровим Дмитром Федоровичем, зафарбовано зеленим кольором), в користуванні [PERSON] , залишити земельну ділянку площею 325 м2 (згідно додатку № 2 до Висновку експерта № 74 за результатами земельно- технологічного дослідження від 08.11.2024, виконаного судовим експертом Федоровим Дмитром Федоровичем, зафарбовано жовтим кольором); - усунути перешкоду у користуванні земельною ділянкою, яка використовується [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер картки платника податків [NUMBER] , яка виникла у зв`язку з розміщенням [PERSON] вигребу відповідно до № 14 додатку № 2 Висновку експерта № 74 від 08.11.2024 шляхом перенесення вигребу на частину земельної ділянки кадастровий номер 5310136700:12:005:0174, яка використовується [PERSON] або її ліквідацію шляхом засипання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] належить 11/20 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності разом з [PERSON] , якому належить 9/20 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставами права власності є договір купівлі продажу від 15.10.1997, посвідчений державним нотаріусом Першої полтавської держконтори Філімоновою В.М., відповідно до якого [PERSON] отримав право користування на кімнату № 2-2 площею 8,00 м2, кімнату № [NUMBER] площею 14,80 м2, кухнею № 2-4 площею 10,30 м2, сіни ІІІ площею 8,20 м2, кладова ІУ площею 1,8 м2, в загальному користуванні огорожа № 1 та державний акт від 25.01.2010 серії ЯК № 651560 на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення від 14.01.2010 № 26 Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради, відповідно до якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0698 га у межах згідно з планом з цільовим призначенням «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Відповідно до вказаного державного акту співвласниками земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] . Останнім часом взаємовідносини між сторонами погіршилися, вони не можуть знайти спільної мови з приводу порядку користування земельної ділянкою, у тому числі, у зв`язку з розміщенням [PERSON] вигрібної ями на території, якою користується [PERSON] . Причиною непорозумінь по переліченим питанням є не бажання відповідача сприяти в оформлення документів по будь-якому з питань. Він веде себе пасивно, та відмовляється вчиняти дії, без яких позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження приватною власністю, в тому числі і оформлення права приватної власності на земельну ділянку. З метою позасудового врегулювання спору представником [PERSON] - адвокатом Мартиненко Ю.В. направлено на адресу відповідача - [PERSON] пропозицію від 20.11.2024 щодо укладення договору про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна (житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS] ) в самостійний об`єкт, та встановити порядок користування земельною ділянкою. На надіслану пропозицію від відповідача жодної відповіді не надходило. Зважаючи на реальну потребу розділити спільне нерухомого майна шляхом виділу в натурі належної частки житлового будинку господарських будівель і споруд, що є у спільній частковій власності у самостійний об`єкт нерухомого майна та встановлення фактичного порядку користування земельною ділянкою з метою її подальшої приватизації, на замовлення [PERSON] були виготовлені: технічний паспорт від 07 травня 2024 року, схема розташування земельної ділянки та Висновок експерта № 74 від 08.11.2024. Експерт дійшов висновку, що виділити у самостійний окремий об`єкт нерухомого майна 11/20 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що належать [PERSON] , технічно можливо, при цьому площа закріпленої за цією частиною земельної ділянки складає 373 м2 (додаток № 2 Висновку № 74). Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку повинен визначати власник цього будинку з додержанням правил добросусідства відповідно до вимог Земельного кодексу. В той же час, в порушення вказаних вище норм [PERSON] розташував вигріб на території, яку використовує [PERSON] , а саме відповідно до № 14 додатку № 2 Висновку експерта № 74 від 08.11.2024. Відповідач проігнорував усну вимогу усунути створені перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення вигрібної ями на частину земельної ділянки кадастровий номер 5310136700:12:005:0174, яка використовується [PERSON] або її ліквідацію шляхом засипання. Аргументи учасників справи. 29.01.2025 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що вимогу про встановлення порядку користування земельною ділянкою визнає повністю та проти її задоволення не заперечує саме за тим варіантом, який запропонований позивачем, так як він побудований на варіанті користування між співвласниками, який існував та існує на даний час. Так, ними з позивачем у 2010 році була приватизована земельна ділянка площею 0,0698 га., яка знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 651561, кадастровий номер 5310136700:12:005:0174. У вказаному державному акті зазначено, що земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності [PERSON] і [PERSON] . Спору між ним та позивачем з даного питання ніколи не виникало, а необхідність його вирішення виникла на даний час після тогго, як у [PERSON] виникло бажання виділити свою частку нерухомого майна в окрему одиницю. Щодо вимоги про усунення перешкод у користуванні майном визнає повністю. Після отримання у дар в 2007 році 9/20 частин спірного домоволодіння між ним та співвласником [PERSON] склався фактичний порядок користування земельною ділянкою, а після приватизації вказаної земельною ділянки у спільну сумісну власність, поділу (виділу), визначення часток, порядку користування земельною ділянкою між нами проведено не було. У 2011 році в зв`язку з відсутністю централізованого водопостачання і каналізації ним був замовлений проект водопостачання та каналізації до своєї квартири, в якому передбачено встановлення вигребу (септик). Я запитав дозволу у [PERSON] на проведення водопроводу і встановлення вигребу саме в тому місці де він розміщується і на сьогоднішній день та отримав його згоду. Письмова згода позивача була мені надана. Тобто вигреб ним встановлений не самовільно. Протягом 14-ти років відповідач користувався цим вигребом, а [PERSON] також користувався вигребом, який ним був влаштований. На даний час, після того як у [PERSON] виникло бажання виділити свою частину в окрему одиницю та визначати порядок користування земельною ділянкою, він пред`явив претензію про усунення перешкоди (вигребу) на тій частині земельної ділянки, яка згідно висновку експерта пропонується йому у виділення. Відповідач не заперечує проти перенесення вигребу на ділянку, яка йому буде виділена судом, але на проектування робіт та їх проведення, а також перенесення газової труби потрібен час. Рух справи. Ухвалою суду від 09.01.2025 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального провадження в справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.03.2025 прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Мартиненко Ю.В. про зменшення позовних вимог від 13.03.2025. 15.04.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Позивач [PERSON] подав заяву, в якій просить проводити судове засідання, призначене на 14.05.2025 о 10:00 год., без участі сторони позивача, позовні вимоги із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 13.03.2025 підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Новікова Т.В. та відповідач [PERSON] подали заяву про проведення судового засідання, призначеного на 14.05.2025 о 10:00 год., без їх участі, вказали, що позов визнають та не заперечують проти його задоволення. Від представника третьої особи Подільської районної у місті Полтаві ради Рудька К.І. надійшла заява про розгляд справи без участі представника Подільської районної у місті Полтаві ради. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. На підставі договору купівлі-продажу від 15.10.1997, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Філімоновою В.М., зареєстровано в реєстрі за № 2-2068, право власності на 11/20 частини жилого будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] , перейшло від [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , право власності зареєстровано колективним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 24.10.1997 в реєстрову книгу № 27 за реєстровим № 19. (а. с. 17-18, 19) На підставі договору дарування від 10.10.2007, посвідченого державним нотаріусом Третьої полтавської державної нотаріальної контори Шендрик Т.А., зареєстровано в реєстрі за № 1-1711, право власності на 9/20 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] , перейшло від [PERSON] до [PERSON] , право власності зареєстровано колективним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 03.12.2007 в реєстрову книгу № 27 за реєстровим № 19. (а. с. 97-103) Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який виготовлений станом на 07.05.2024, та та витягу з Реєстру будівельної діяльності за № ТІ01:2871-3001-1985-7123, будинок, який розташований на земельній ділянці площею 698 кв. в., має 2 частини, загальна площа усього по частинам - 110,8 кв.м., житлова площа - 44,7 кв.м., допоміжна площа - 66,1 кв.м. (а. с. 24-29, 30-41) Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 651560 земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310136700:12:005:0174, площею 0,0698 га, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а. с. 20-23). Ринкова вартість частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 53,3 м.кв. та земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , складає 319 800 грн. (а. с. 47) Відповідно до висновку експерта [PERSON] № 74, складеного 08.11.2024 за результатами земельно-технічного дослідження: визначено, зокрема, фактичне користування земельною ділянкою, загальною площею 698 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] у користування виділити земельну ділянку площею 373 кв.м., границя між земельними ділянками проходить у такий спосіб: по КЛ - по фактичній огорожі; по ЛМ - по стіні частини будинку (група прим. № 1); по МНОПРС - по внутрішніх стінах, що розділяють групи приміщень № 2 і № 1 житлового будинку літ. А-1; по СС1 - по стіні частини будинку (група прим. № 1); по С1ТУФ - по фактичній огорожі № 3; по ФГ - по кадастровій межі з річкою Ворскла; по ГА - по кадастровій межі з [ADDRESS] ; по АК - по кадастровій межі з [ADDRESS] ; по ХЦЧШ - по фактичній огорожі; по ШБ - по кадастровій межі з [ADDRESS] ; по ФБХ - по кадастровій межі з [ADDRESS] ; [PERSON] у користування земельну ділянку площею 325 кв.м., границя між земельними ділянками проходить у такий спосіб: по КЛ - по фактичній огорожі; по ЛМ - по стіні частини будинку (група прим. № 1); по МНОПРС - по внутрішніх стінах, що розділяють групи приміщень № 2 і № 1 житлового будинку літ. А-1; по СС1 - по стіні частини будинку (група прим. № 1); по С1ТУФ - по фактичній огорожі № 3; по ФВ - по кадастровій межі з річкою Ворскла; по ВШ - по кадастровій межі з [ADDRESS] ; по ШЦХ - по фактичній огорожі; по ХК - по кадастровій межі з [ADDRESS] . (а. с. 69) Листом від 20.11.2024 [PERSON] звертався до [PERSON] з пропозицією укласти договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна в самостійний об`єкт та встановлення порядку користування земельною ділянкою. (а. с. 70) Відповідачем [PERSON] до відзиву на позовну заяву долучено Робочий проект водопостачання та водовідведення житлового будинку по [ADDRESS] . (а. с. 121-129) Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Згідно змісту статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Вирішуючи позовні вимоги щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, суд виходить з наступного. Дослідженими в справі доказами у їх сукупності встановлено, що фактична площа земельної ділянки, в межах домоволодіння по [ADDRESS] , складає 698 кв.м., яка перебуває у спільному користуванні співвласників житлового будинку [PERSON] та [PERSON] . Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до частин першої та третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Між сторонами виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок, який належить сторонам на праві спільної часткової власності. Сторонами фактично визначено порядок користування житловим будинком та господарськими будівлями. Однак, у добровільному порядку згоди щодо користування земельною ділянкою сторони не дійшли. За змістом частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Частинами першою та другою статті 120 ЗК України передбачено, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушень не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до роз`яснень, наданих судам у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зазначено, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 у справі № 734/3785/15-ц. Також, у зазначеній постанові Верховний Суд, скасовуючи постанову Апеляційного суду Чернігівської області від 04.08.2017, зазначив, що "Апеляційний суд вважав, що відсутність факту виділення часток у праві власності на житловий будинок в натурі перешкоджає визначенню часток у вартості домоволодіння. Вказаного висновку апеляційний суд дійшов без встановлення всіх обставин справи, зокрема не звернув уваги, що експертом враховано існуючий між сторонами порядок користування будинком та господарськими спорудами. Апеляційний суд не навів вмотивованих обґрунтувань на спростування встановлених судом першої інстанції обставин по суті спору. При цьому суд апеляційної інстанції не врахував, що скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи у позові, фактично залишив спір не вирішеним." Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до висновку експерта визначено фактичний порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться у користуванні співвласників житлового будинку, він відповідає фактичному користуванню земельною ділянкою і не відповідає часткам у праві спільної часткової власності, проте позивач, який має 11/20 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок, та відповідач, який має 9/20 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок, згодні на визначення такого порядку користування земельною ділянкою. Тому суд, вважає, що слід встановити порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться по [ADDRESS] , згідно додатку № 2 висновку експерта № 74 за результатами земельно-технічного дослідження від 08.11.2024, оскільки вказаний варіант визначений за фактичним користуванням співвласниками означеною земельною ділянкою. Також, зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що використовується [PERSON] , які виникли у зв`язку з розміщенням [PERSON] вигребу (позначка № [NUMBER] у додатку № 2 Висновку експерта № 74 від 08.11.2024), шляхом перенесення вигребу на частину земельної ділянки, яка використовується [PERSON] або її ліквідацію шляхом засипання. Щодо стягнення судових витрат. Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги те, що відповідач визнав позов, про що подав письмову заяву до початку розгляду справи по суті, тому позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1 211,20 грн. Решта 50% суми судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved