Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

20.03.2025 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла рідна сестра позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] , після смерті якої її чоловік [PERSON] (відповідач по справі) частково спадщину оформив (за винятком вказаного будинку). Даний будинок по [ADDRESS] належав на праві власності покійній [PERSON] , що підтверджується договором дарування від 04.03.2008. При житті позивач сплатив сестрі кошти за даний будинок, однак договір купівлі продажу оформлено не було через смерть [PERSON] . Розписка в позивача відсутня так як він не вимагав її від покійної сестри. Таким чином позивач добросовісно з 2014 року користується даним житловим будинком, сплачував комунальні платежі, проводив капітальний та поточний ремонт, інше, що підтверджується відповідним доказами. Наразі позивач виявив намір оформити житловий будинок. При цьому, позивач з 2014 року фактично безперервно володів та володіє даним будинком, а тому вважає, що має право на визнання за ним права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Ухвалою суду від 02.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також витребувано у\~приватного нотаріуса Вінницького \~міського нотаріального\~ округу Скутельник\~І.А. матеріали спадкової справи №94/2022 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач Липовецька міська рада у визначений судом строк відзиву на позов не подав, проте представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі у судовому засіданні, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] у визначений судом строк відзиву на позов не подав, повідомлявся про день та час розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, яка була встановлена судом за інформацією відповідного органу. Згідно відстеження відправлення виклику на 08.05.2025 на сайті Укрпошти за трекінг-номером 0610244118170 слідує, що відправлення вручено одержувачу 12.04.2025. За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений. Раніше, відповідач [PERSON] подав до суду заяву від 24.02.2025 про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, однак останній у своїй заяві просив суд про розгляд справи за його та позивача відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. З огляду на те, що в судове засідання сторони не з`явились, а відповідачі визнали позовні вимоги у повному обсязі, тому суд проводить розгляд справи у даному підготовчому судовому засіданні (відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України), на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла рідна сестра позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON] на праві власності належав житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Липовецького районного нотаріального округу Кобзар С.В. від 04.03.2008, за реєстровим № 520 та реєстраційним посвідченням КП «ВООБТІ» від 07.03.2008 (а.с. 8, 9, 10). Позивач з 2014 року проживає в даному будинку та сплатив покійній сестрі [PERSON] кошти за нього, тобто придбав його. Втім договір купівлі-продажу у встановленому законом порядку оформлено не було. Даний факт підтверджується чоловіком [PERSON] відповідачем по справі - [PERSON] , який у поданій ним на адресу суду заяві, завіреній старостою села Стадниця Вінницького району Вінницької області, зазначив що при житті його дружина [PERSON] отримала від свого рідного брата [PERSON] кошти за житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] . Однак не встигла переоформити даний будинок нотаріально у зв`язку зі смертю (а.с.16). Таким чином, позивач добросовісно з 2014 року користується даним житловим будинком, сплачує комунальні платежі, проводив капітальний та поточні ремонти, що підтверджується відповідним доказами. Відповідно до довідки виконавчого комітету Липовецької міської ради від 16.08.2024 за №4/255 (а.с. 14) [PERSON] , [INFO] з 26.08.2014 року проживає в будинку за адресою [ADDRESS] , доглядає за будинком та прибудинковою територією, проводить необхідні ремонтні роботи. Згідно Акту складеного комісією в складі депутата Липовецької міської ради Мельничука О.Б. та сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] з серпня 2014 року проживає в житловому будинку в [ADDRESS] , який належить його рідній покійній сестрі [PERSON] , яка померла [INFO] , яка дозволила своєму рідному братові [PERSON] проживати в даному будинку, де [PERSON] проживає по даний час, на протязі останніх 10-ти років займався поточним та капітальним ремонтом будинку, сплачував та продовжує сплачувати всі комунальні платежі, обробляє земельну присадибну ділянку, проводять інші ремонтні роботи для підтримання даного житлового будинку (а.с. 15). Відповідно до довідки Липовецької міської ради від 14.02.2025 за №50/4 земельна ділянка орієнтовною площею 0,87 га, яка знаходиться в [ADDRESS] не приватизовувалась, документ, що посвідчує право власності не землю не видавався і не отримувався (а.с. 19). Відповідно до рішення Зозівської сільської ради від 09.02.2016 6 сесії 7 скликання "Про перейменування вулиць на території Зозівської сільської ради" вулицю Літвінова в селі Зозів переменовано на вулицю Незалежності, з відповідними номерами господарств (а.с. 22). За оцінкою ТОВ "Техбудвін" вказаний житловий будинок, який має загальну площу 75,5 кв.м., та житлову 31,0 кв.м., у відповідності до кон`юнктури ринку, становить близько 118037 грн (а.с. 20-21). Згідно технічного паспорта житлового будинку по [ADDRESS] (а.с. 23-27) власником цілого житлового будинку є [PERSON] , яка [INFO] померла. На виконання ухвали суду від 02.04.2025 надано матеріали спадкової справи №94/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 43-72). З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадщину за законом після смерті своєї дружини прийняв її чоловік - відповідач по даній справі [PERSON] , подавши заяву до нотаріальної контори відповідного змісту. В подальшому на ім`я останнього було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та грошові вклади у банківських установах. Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що є предметом спору не видавалось та це питання спадкоємцем не ініціювалось. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Разом з тим, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст. 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права, а тому й позивач і заявляє про давність володіння вищевказаним майном, а саме житловим будинком по [ADDRESS] . Позивач вказує, що у 2014 році добросовісно заволодів житловим будинком, розташованим по [ADDRESS] , сплативши своїй покійній сестрі [PERSON] грошові кошти за нього та продовжує відкрито, безперервно проживати у даному будинку та володіти ним протягом більш як десяти років. Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалось за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Ураховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільною кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання за рішенням суду права власності на нерухоме майно (ч. 4 ст. 344 ЦК України) може мати місце з 1 січня 2000 року. Окрім цього, відповідно до ч.2 ст. 344 ЦК України, особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є. Згідно Цивільного Кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року виникнення права власності, як набувальна давність, виникає при вирішенні юридичної долі так званого задавненого майна, власник якого пропустив позовну давність і не може повернути собі майно назад. Потреба у набувальній давності виникає, і у випадку придбання майна на законних підставах, коли власник втрачає необхідні докази свого статусу і проволодівши достатній час таким майном, не може довести своїх прав. Умовами виникнення права власності за давністю володіння є: 1) добросовісність; 2) відкритість; 3) безперервність: 4) тривалість володіння. Тривалість володіння - для виникнення права власності на нерухоме майно передбачає, що особа повинна ним проволодіти протягом 10 років. Факт проживання, а також факт того, що позивач з 2014 року і до цього часу відкрито та добросовісно володіє нерухомим майном, а саме будинком сестри [PERSON] в [ADDRESS] підтверджується вищезазначеними доказами. Таким чином, згідно вищевикладеного, позивач має право на даний будинок за набувальною давністю В силу припису ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, суд зауважує, що у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №201/12550/16-ц суд зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорюють відповідачі, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, суд встановив, що позивач вже більше десяти років добросовісно володіє\~ будинком в [ADDRESS] , оскільки сплатив покійній сестрі кошти за даний будинок, однак договір купівлі-продажу належним чином за життя сестри позивача [PERSON] укладено не було. [INFO] [PERSON] померла, що унеможливлює оформлення позивачем права власності на придбаний будинок Розписка в позивача відсутня так як він не вимагав її від покійної сестри. Втім факт продажу будинку та отримання [PERSON] грошових коштів за нього підтверджує чоловік останньої - [PERSON] . Таким чином позивач добросовісно з 2014 року володіє даним житловим будинком, сплачує комунальні платежі, проводить капітальні та поточні ремонти. Будь-які заперечення зі сторони чоловіка покійної сестри, яка була власником будинку та органу місцевого самоврядування на території, якого він розташований відповідачів по справі, щодо добросовісності заволодіння позивачем будинком, що є предметом спору, а також подальшого володіння ним відсутні. З урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. З огляду на викладене, суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що ним обраний. Крім цього, відповідачі подали заяви про визнання позову. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 за №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). За таких обставин суд приймає визнання позову відповідачами. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved