Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість з централізованого опалення та вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів в загальній сумі 35505,77 грн. та судові витрати в розмірі 3028 грн., обґрунтовуючи тим, що відповідачі є абонентами КП «ЖУК», регулярно користуються послугами з централізованого опалення та вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів, оплату здійснювали частково та допустили утворення заборгованості, яку в добровільному порядку не погашають. 10.01.2025 від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що він є особою з інвалідністю І групи, не може самостійно забезпечувати свої базові потреби життєдіяльності, потребує постійного медикаментозного та профілактичного лікування, призначена йому пенсія у розмірі 3488,05 грн., повністю витрачається на ліки. Його син, [PERSON] , зареєстрований з ним за однією адресою, безробітній та не має офіційного доходу, так як здійснює за ним безпосередній цілодобовий догляд, як за особою з інвалідністю І групи, про що є матеріали та записи в Управлінні праці та соціального захисту населення Лозівської міської ради Харківської області. Проте, незважаючи на дуже скрутне матеріальне становище та не маючи змоги сплачувати кошти за комунальні послуги в повному обсязі, з-за чого виникає певна заборгованість, він продовжую знаходити кошти для періодичних сплат вищезазначених послуг, та намагається це робити з огляду на фінансовий стан, просив відмовити в задоволенні позову. Також зазначив, що якщо КП «ЖУК» вважає, що він як інвалід І групи, який не має фінансової змоги сплачувати за послуги з централізованого опалення та вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів, все ж таки повинене сплачувати за користування послугами в повному обсязі і не має права користуватись централізованим опаленням, то він не заперечує, якщо його помешкання відключать від централізованого опалення. 23.01.2025 від представника позивача КП «ЖУК» Лозівської міської ради Тарасенко С.О. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що доводи відповідача [PERSON] у відзиві є необґрунтованими та спрямовані на те, щоб уникнути сплати заборгованості, відповідачі мали змогу уникнути виникнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, шляхом звернення із заявою до КП «ЖУК» для укладення договору про реструктуризацію заборгованості, крім цього відповідачі могли звернутись до відповідного органу для призначення житлової субсидії, чим останні не скористалися. Щодо зазначення про не заперечення відключення квартири відповідачів від централізованого опалення, КП «ЖУК» повідомляє про неможливість такої дії згідно чинного законодавства. На задоволенні позовних вимог наполягала з наведених в позові та відповіді на відзив підстав. 11.02.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив, згідно яких останній стверджує, що у 2021 році звертався до КП «ЖУК» з заявою про реструктуризацію заборгованості, умовою укладання відповідного договору було погашення 60% від суми заборгованості, однак оскільки він не мав таких коштів, йому було відмовлено в укладенні договору про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги. Щодо звернення до відповідного органу для призначення житлової субсидії, відповідач зазначає, що відповідно до п.14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848, право на призначення житлової субсидії втрачають домогосподарства, які мають борги за оплату комунальних послуг за три місяці та більше, якщо такий борг перевищує 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Просив відмовити в задоволенні позову. Представник позивача Тарасенко С.О. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, в разі неявки в судове засідання відповідачів, просила винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] - наймач, [PERSON] , зареєстровані та проживають у квартирі комунальної форми власності, яка розташована адресою: [ADDRESS] і одночасно є абонентами Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області, що підтверджується особовим рахунком. Відповідачі користуються та споживають всі види комунальних послуг, при цьому оплату за спожиті житлово-комунальні послуги здійснюють не в повному обсязі, в зв`язку з чим за період з 01.11.2021 по 31.10.2024 виникла заборгованість з централізованого опалення у розмірі 33714,01 грн., вивезення (перевезення та захоронення) твердих побутових відходів у розмірі 1791,76 грн., що підтверджується наданими розрахунками заборгованості. Рішенням Лозівської міської ради Харківської області за №140 від 31.01.2011 вирішено створити на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади м.Лозова комунальне підприємство «Житлова управляюча компанія» Лозівської міської ради Харківської області. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Згідно із ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з ст.7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Статтею 67\~Житлового кодексу\~України визначено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст.10\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Відповідно до ст.68\~ЖК УРСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч.1 ст.625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина перша ст.\~526\~ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачами утворились договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, позивач свої зобов`язання перед відповідачами виконав, разом з тим, відповідачі регулярно користуються теплом, послугами з вивозу та захоронення твердих побутових відходів, але поточні платежі не сплачують в повному обсязі, що призводить до утворення боргу. Доказів та будь-яких претензій щодо неналежної якості наданих житлово-комунальних послуг відповідачами не надано. Крім цього, доказів стосовно звернення відповідачів з заявою до КП «ЖУК» про реструктуризацію заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, або відмову від надання послуг матеріали справи не містять. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Крім того, за приписами ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак враховуючи надану відповідачем [PERSON] довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА №964412 від 06.09.2018, яка видана у зв`язку з загальним захворюванням відповідача та відповідно до якої відповідачу встановлена І група інвалідності безстроково, вимоги позивача в часті відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п.9 ч.1 ст.5\~закону «Про\~судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується ч.6 ст.141 ЦПК. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Тобто з відповідача, який є інвалідом I групи, судовий збір не стягується навіть у разі, якщо рішення ухвалено не на його користь. Такий правовий висновок зробив ВСУ в постанові №703/686/15-ц від 01.03.2017. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно ст.141 ЦПК України. Оскільки відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, як особа з інвалідністю І групи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в розмірі 1514 грн.

Outcome: approved