Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами загальною площею 75,2 кв. м., що розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до позову [PERSON] рідна бабка позивачки та відповідача, була власницею житлового будинку, який розташований по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті спадкоємцями є позивачка та відповідач [PERSON] , які прийняли спадщину на земельні ділянки (паї) відповідно до договору про поділ спадщини між позивачкою та відповідачем. Однак неуспадкованим залишилось ще майно житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка є онукою померлої, і зважаючи на відмову решти спадкоємців від спадкування права на вказану садибу, успадкувавши один з земельних паїв, подала заяву і про прийняття спадщини на вказану садибу після смерті бабки до приватного нотаріуса для прийняття спадщини після смерті, однак їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Позивачка та її представниця в судове засідання не з`явились, направши клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, також заявив про визнання позову. Відповідно до частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіркою питання наявності законних підстав для задоволення позову та питання того, чи не порушує визнання позову відповідачами вимог закону, прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом встановлено: Відповідно до копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Як встановлено з копії виписки №77 від 03.03.2023 року з книги погосподарського обліку за 2016-2020 роки за №11, номер об`єкта погосподарського обліку 03-0544-1, згідно розділу ІV «Житловий будинок в приватній власності, користуванні громадян» по погосподарській книзі за №11 на 2016-2020 роки, житловий будинок [ADDRESS] власником якого є [PERSON] , містить такі відомості: рік побудови 1970 р., матеріал глина, матеріал покрівлі шифер, загальна площа 77 м.2, житлова площа 60м.2, кількість житлових кімнат 2; З копії архівної довідки № 120 від 17.07.2024 року, виданої КП «БМБТІ» встановлено, що право власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Дослідженням копії технічного паспорту житлового будинку за адресою: [ADDRESS] суд дослідив схематичний план садиби з експлікацією, плану, експлікацію приміщень, характеристику об`єкта нерухомого майна. З копії паспорта позивачки [NUMBER] , виданого Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській \~ \~ \~ \~ області 01.08.2001 року, вбачається, що позивачка [PERSON] , [INFO] , громадянка України, місце проживання зареєстроване за адресою [ADDRESS] . З копії паспорта відповідача [NUMBER] , виданого Ульяновським РВ УМВС України в Кіровоградській \~ \~ \~ \~ області\~21.01.2002\~року,\~вбачається,\~що [PERSON] , [INFO] громадянин України. З листа від 15.11.2024 року № 97/01-16 приватного нотаріуса Кримської Н.П. встановлено, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , через відсутність правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на будинок. З копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . З копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] . З копії свідоцтва про одруження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 30.06.2001 року уклала шлюб і змінила прізвище на « [PERSON] ». З наданої на вимогу суду спадкової справи суд № 52/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті спадкоємцями є дочка [PERSON] , її діти дочка [PERSON] та син [PERSON] . [PERSON] заповіла [PERSON] дві земельних ділянки (пая). [PERSON] відмовилась від спадкування на користь своїх дітей - [PERSON] та сина [PERSON] , які прийняли спадщину на земельні ділянки (паї) відповідно до договору про поділ спадщини між собою. Суд дійшов висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 статті 1266 ЦК України внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до пункту1) частини2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що позивачка є онукою померлої [PERSON] , і тому за відсутністю інших спадкоємців має право на спадкування вказаного будинку, що є власністю спадкодавиці. Щодо підтвердження належності садиби померлій суд керується такими міркуваннями: Як роз`яснив Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року по справі № 620/480/17: Особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, визначено статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Частиною другою статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості, є необов`язковим. Технічну інвентаризацію нерухомого майна в сільській місцевості розпочато згідно з Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13 грудня 1995 року, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 19 січня 1996 року за № 31/1056. Облік такого майна здійснювався виключно за погосподарсько-побутовими книгами сільських рад. Здійснення державної реєстрації права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1970 рік) регулювалося підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56. Згідно з пунктом 6 цієї Інструкції не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття об`єкта до експлуатації. Тому, враховуючи дані довідки виписки №77 від 03.03.2023 року з книги погосподарського обліку за 2016-2020 роки за №11 про те, що будинок був побудований у 1970 році і відповідно до погосподарських книг належить [PERSON] , суд вважає доведеним факт належності жилого будинку бабці позивачки - [PERSON] . Зважаючи на викладене позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. У зв`язку з задоволенням позову витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved