Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Представник позивача АТ «Універсал Банк» - Гук Є.М. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання спадкоємцем за законом та про стягнення заборгованості в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Позов мотивований тим, що 17.09.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Універсал Банк» було укладенео Кредитний договір №11/960К-07, згідно якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 35\~000 доларів США, під 11,95% річних. Забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором є іпотека нерухомого майна трьохкімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала позичальнику [PERSON] 02.11.2021 року АТ «Універсал Банк» отримав постанову приватного виконавця Пивоварова Ю.Г. про закінчення виконавчого провадження ВП №60002694 від 02.11.2021 року, на підставі чого АТ «Універсал Банк» стало відомо, що [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилося вищезазначене нерухоме майно. Дізнавшись про смерть [PERSON] банк направив до Мукачівської державної нотаріальної контори вимогу (претензію) про обов`язок спадкодавця №041/22-057 від 28.01.2022 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №11/960К-07 від 17.09.2007 року, станом на 14.06.2024 року, загальна заборгованість померлого [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредиту становить 63\~034,25 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по сумі кредиту 32\~583,64 доларів США, відсотки - 29\~536,25 доларів США та пеня 914,36 доларів США. 05.02.2022 року Мукачівська державна нотаріальна контора надала відповідь №39/02-14 та повідомила АТ «Універсал Банк», що станом на 05.02.2022 року спадкоємці [PERSON] до Мукачівської державної нотаріальної контори не зверталися. 11.01.2023 року АТ «Універсал Банк» повторно звернувся із запитом про надання інформації та отримав відповідь, що спадкоємці після смерті [INFO] [PERSON] не зверталися, свідоцтва про право на спадщину за законом не видавалися. В ході судового провадження за позовом АТ «Універсал Банк» до Мукачівської міської ради Закарпатської області, у справі №303/4428/23, було встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] . Окрім цього, відсутній актовий запис про смерть [PERSON] . У свою чергу, представник позивача посилається на ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, тобто спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На виконання вимог ч.2 ст.1282 ЦК України, АТ «Універсал Банк» направив вимогу [PERSON] щодо задоволення вимог кредитора шляхом одноразового платежу у межах вартсоті майна отриманого у спадщину. Оскільки розмір заборгованості спадкодавця визначений у розмірі 63\~034,25 доларів США, вартість спадкового майна становить 37\~500 доларів США, спадкоємцями не вжито дій щодо належного оформлення права власності, відтак АТ «Універсал Банк» вважає за доцільно задовольнити кредиторські вимоги в межах вартості спадкового майна шляхом стягнення заборгованості в межах вартості прийнятого в спадщину майна, яке було передано спадкоємцям в натурі. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.01.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Представник позивача АТ «Універсал Банк» - Гук Є.М. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі та просить суд позов задовольнити з підстав зазначених у ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що у задоволенню позову слід відмовити виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.09.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №11/960 К-07, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 35\~000 доларів США, строком до 16.09.2037 року, під 11,95 % річних (а.с. 5, 6). Цього ж числа, між сторонами був укладений Договір іпотеки, відповідно до якого цей договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з Кредитного договору №11/960 К-07 від 17.09.2007 року. Предметом іпотеки є трьохкімнатна квартира [ADDRESS] (а.с. 7, 8). 02.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г. було винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження №60002694 про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №11/960 К-07 у розмірі 38\~736,96 доларів США (а.с. 9). 28.01.2022 року представник АТ «Універсал Банк» - [PERSON] на адресу Мукачівської державної нотаріальної контори надіслав Претензію кредитора про обов`язок спадкодавця (а.с. 10). Із листа №39/02-14 від 05.02.2022 року вбачається, що Мукачівська державна нотаріальна контора повідомляє АТ «Універсал Банк» про те, що 05.02.2022 року заведена спадкова справа за №23/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Станом на 05.02.2022 року спадкоємці [PERSON] до Мукачівської державної нотаріальної контори не зверталися, свідоцтва про право на спадщину за законом не видавалися (а.с. 11). Із Запиту №041/23-009 від 11.01.2023 року та листа Першої Мукачівської державної нотаріальної контори №17/02-14 від 17.01.2023 року слідує, що станом на 17.01.2023 року в першу Мукачівську державну нотаріальну контору спадкоємці після смерті [INFO] [PERSON] не зверталися, свідоцтва про право на спадщину за законом не видавалися (а.с. 12, 13). Згідно Інформації з Держдавного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб`єкта №387078794 від 16.07.2024 року квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до листа Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області №30/31.3-22 від 09.01.2024 року матір`ю [PERSON] , [INFO] , зазначена [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Із Висновку про вартість майна складеного станом на 27.05.2024 року вбачається, що ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 37\~500 доларів США (а.с. 16). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №11/960 К-07 від 17.09.2007 року слідує, що розрахунок виконаний станом на 14.06.2024 року і заборгованість складає 63\~034,25 доларів США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту 32\~583,64 доларів США, відсотки 29\~536,25 доларів США та пеня 914,36 доларів США (а.с. 17-19). Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00033470765 від 02.11.2021 року [PERSON] помер [INFO] (а.с. 20). 02.07.2024 року представник АТ «Універсал Банк» - [PERSON] надіслав [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вимогу про необхідність [PERSON] протягом 7 днів, сплатити заборгованість за Кредитним договором №11/960 К-07 від 17.09.2007 року в межах вартості майна, одержаного у спадщину в розмірі 63\~034,25 доларів США (а.с. 21, 22). Із листа В.о. Голови Правління АТ «Універсал Банк» №920 від 23.01.2019 року вбчається, що був змінений тим акціонерного товариства з публічного на приватне. Повне найменування акціонерного товариства до змін ПАТ «Універсал Банк». Повне найменування акціонерного товариства після змін АТ «Універсал Банк». Банк є правонаступником ПАТ «Універсал Банк» (а.с. 23-26). Згідно відповіді за запит Відділу «Центр надання адміністративних послуг» №160/0/83-25 від 14.01.2025 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41). 04.03.2025 року на виконання ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області про витребування доказів від 13.02.2025 року від Першої Мукачівської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи від 05.02.2022 року за №23/2022 до спадщини померлого [INFO] [PERSON] в якій містяться наступні документи: претензія кредитора про обов`язок спадкодавця №041/22-057 від 28.01.2022 року, кредитний договір №11/960 К-07 від 17.09.2007 року, Договір іпотеки від 17.09.2007 року, Розрахунок заборгованості, Постанова про закінчення виконавчого провадження від 02.11.2021 року, Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00033470765 від 02.11.2021 року, довіреність, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00034911869 від 05.02.2022 року, Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на псадщину), лист державного нотаріуса №39/02-14 від 05.02.2022 року (а.с. 63-80). Згідно відповіді за запит Відділу «Центр надання адміністративних послуг» №1684/0/83-25 від 03.04.2025 року, на момент смерті [PERSON] [INFO] , зареєстроване місце проживання останнього значиться адреса: [ADDRESS] (а.с. 100). Дані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Тлумачення як\~статті 3 ЦК України\~загалом, так і пункту 6\~статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. Добросовісність (пункт 6\~статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Однією з підстав виникнення зобов`язання є договір (пункт 1 частини другої\~статті 11 ЦК України). Договір як приватно-правова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, покликаний забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У\~статті 629 ЦК України\~закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в\~главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконання зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено договором. При порушені зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У статтях 610, 611, 612 ЦК України передбачено правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як передбачено ч.1 ст.608 ЦК України, зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Згідно із ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України, отже зобов`язання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини. За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю,\~але в межах вартості майна,\~одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Отже, спадкоємці померлого позичальника, який не виконав умови кредитного договору, прийнявши спадщину, у силу ст.ст.1281, 1282 ЦК, зобов`язані у межах вартості спадщини задовольнити вимоги кредитора. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] , на підставі претензії кредитора АТ «Універсал Банк» до спадкоємців померлого, 05.02.2022 року була заведена спадкова справа №23/2022, однак спадкоємці померлого до Мукачівської державної нотаріальної контори не зверталися та свідоцтва про право на спадщину за законом не видавалися. Крім цього, як вбачається із відповіді Відділу «Центр надання адміністративних послуг» Мукачівської міської ради, на момент своєї своєї смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а зареєстроване місце проживання його матері, тобто відповідача [PERSON] значиться інша адреса: а саме [ADDRESS] . Обставинами, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору між кредитором і спадкоємцем про стягнення заборгованості за кредитним договором у випадку смерті боржника є: прийняття спадкоємцями спадщини;\~наявність та розмір спадкового майна; невиконання чи неналежне виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором; пред`явлення позову до спадкоємця в межах строку, визначеного законодавством (ст.1281 ЦК України). Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що представник позивача не надав суду належних та допустимих доказів того, що відповідач [PERSON] прийняла спадщину за померлим своїм сином [PERSON] , оскільки останній на момент своєї смерті та його мати, тобто відповідач, були зареєстровані за різними адресами проживання, спадкодавець за адресою: [ADDRESS] , а його мати [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Щодо доводів представника позивача стосовно того, що відповідач [PERSON] та боржник [PERSON] проживали разом та вважається такими, що відповідач прийняли спадщину навіть без надання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, суд зазначає, що представником позивача не доведено факт проживання відповідача [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , будь якої інформації, стосовного того, хто проживав разом із [PERSON] , матеріали справи не містять, а отже позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як було вищезазначено, що у\~статті 629 ЦК України\~закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій\~статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Пред`явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором обумовлює зміну строку виконання зобов`язання та початок перебігу позовної давності. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта\~статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц (провадження №14-10цс18) відступлено від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, та зроблено висновок, що: «за змістом статті\~526, частини першої статті\~530, статті\~610\~та частини першої статті\~612 ЦК України\~для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті\~1048\~та частини першої статті\~1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Аналізуючи встановлені судом факти та обставини, було встановлено, що позивач вже звертався до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором №11/960К-07 від 17.09.2007 року і даний позов був задоволений. На підставі даного рішення суду був виданий виконавчий лист, який перебував на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Ю.Г., однак виконавче провадження було закрито у зв`язку із смертю боржника [PERSON] . Таким чином, позивач АТ «Універсал Банк» використав своє право вимоги дострокового повернення заборгованості за кредитним договором №11/960К-07 від 17.09.2007 року, звернувшись до суду з відповідним позовом, чим самим змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, неустойки та інших платежів за договором, тобто з моменту пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Отже, вимога представника позивача про стягнення із відповідача суми заборгованості по кредитному договорі №11/960К-07 від 17.09.2007 року, яка складається із простроченої суми, суми відсотків та пені, та яка була нарахована після ухваленого рішення судом, а також яка була нарахована після смерті боржника [PERSON] , не ґрунтується на законі. У свою чергу, суд вважає звернути увагу позивача на те, що ч.1 ст.18 Закону № 1404-VIII «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII та пункту 6 розділу І Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII). Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення. Відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 34 Закону № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, у тому числі, у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону. У свою чергу частиною п`ятою статті 15 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом № 1404-VIII. Як уже зазначалося, згідно з пунктом 3 частини першої та другої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення. Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій. Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту З частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дає змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину. Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження. Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. Таким чином, у даному випадку, представнику позивача слід було здійснити дії щодо заміни сторони (боржника) у виконавчому провадженні, а не подавати новий позов до відповідача та нараховувати суму заборгованості в тому числі і за період після смерті боржника [PERSON] . Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed