Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивач 31.10.2024 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг №2109234781254 від 02.04.2021 у розмірі 49 386,19 гривень, а також судові витрати у сумі 3028,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 13 000,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 02.04.2021 року між відповідачкою та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено договір про надання фінансових послуг №2109234781254. 01.12.2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 2109234781254 від 02.04.2021 р., що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржник яким є: [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором про надання фінансових послуг № 2109234781254 від 02.04.2021 р., що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та боржник яким є: [PERSON] . Станом на день звернення із позовом до суду, заборгованість відповідачки становить 49 386,19 грн., з яких: 4700,00 грн. заборгованість за кредитом; 44 686,19 грн. заборгованість за відсотками. Ураховуючи, що відповідачка не виконала свої зобов`язання за договором про надання фінансових послуг № 2109234781254, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної суми заборгованості. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А. Ухвалою суду від 22.11.2024 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.Ухвала про відкриття провадження разом з позовом та додатками, надсилалися їй за зареєстрованим місцем проживання належним чином і до суду неодноразово повертався конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Отсаннє рекомендоване повідомлення про вручення поштого відправлення (напарвлене 03.03.2025 за зареєстрованим місцем проживання відповідачки) повернулось на адресу суду з відміткою від 20.03.2025 про причини невручення "адресат відсутній за вказаною адречою", що свідчить про належне повідмолення відповідача про розгляд справи. Відповідачка відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк та клопотань про розгляд справи в іншому порядку не надавала. Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 05.05.2025 від АТ КБ "ПРИВАТ БАНК" надійшли втребувані ухвалою суду від 05.03.2025 документи та інформація. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 02.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансових послуг № 2109234781254 «Стандартний», відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачці кредит у розмірі 4700 грн., а відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані відповідно умов цього договору, додатків і правил. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування (далі процентна ставка) протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 1) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; 2) починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з попередньою процентною ставкою; 3) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з попередньою процентною ставкою; 4) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з попередньою процентною ставкою. 02.04.2021 на підставі укладеного договору ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надало відповідачці грошові кошти у розмірі 4700 грн, перерахунок яких здійснило Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Вей Фор Пей» за договором про організацію переказів грошових коштів, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ ФК «Вей Фор Пей». Також, в матеріалах справи міститься копія вищевказаного Договору, в якому містяться дані позичальниці, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст. ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Із наданих представником позивача та досліджених судом документів встановлено, що відповідачка користувалася наданими кредитодавцем кредитними коштами та порушила умови вказаного договору і має прострочену заборгованість. Так, згідно з розрахунком заборгованості за договором про надання фінансових послуг від 02.04.2021, відповідно до розрахунку заборгованості станом на день підготовки позову становить 49 386,19 грн. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 2109234781254 від 02 квітня 2021 року, укладеним між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло грошової вимоги до відповідачки. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення прав вимоги, відповідно до ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр», в тому числі за договором позики про надання фінансових послуг №2109234781254 від 02 квітня 2021 року, укладеним між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 р., ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло грошової вимоги до відповідачки в сумі 82 190,78 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 49 386,19 грн. з яких: 4 700,00 грн. заборгованість за кредитом; 44 686,19 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до вищевказаного договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі. Право на одержання яких належить клієнту. Сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається у момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого фактор став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами та скріплені їх печатками Акти прийому-передачі реєстру боржників від 03.12.21 та від 10.01.2023 - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем у справі наданий договір про надання фінансових послуг № 2109234781254 від 02 квітня 2021 року, вказаний договір підписаний відповідачкою [PERSON] . Факт отримання [PERSON] від первісного кредитора грошових коштів у розмірі 4700,00 грн підтверджується Випискою за договрором № б/н за період 02.04.2021 - 06.04.2021, наданого АТ КБ "ПРИВАТ БАНК", відповідно до якої також встанволено, що на ім`я " [PERSON] ", РНОКПП [NUMBER] , емітовано картку № [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] , контактний номер телефону [NUMBER] , фінансовий номер телефону [NUMBER] , який також зазначений в анкетах [PERSON] . Саме фінансовий номер телефону відповідачки зазначений в інформації про позичальника у договорі про надання фінансових послуг від 02.04.2021 № 2109234781254. За нормами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою. Дослідивши надані позивачем розрахунки заборгованості у взаємозв`язку з виписками по рахунку відповідачки за укладеним договором позики про надання фінансових послуг №2109234781254 від 02 квітня 2021 року, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо стягнення за кредитним договором (Заявою) заборгованості за кредитом та відсотками. Відповідачка наданим правом у встановлений строк не скористалася, доводи позивача не спростувала. Відтак, встановивши дані обставини, враховуючи, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідачкою грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.ася, доводи позивача не спростувала. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Нормами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується: договором № 02-09/2024-6 про надання правової допомоги від 02.02.2024 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (як клієнт) та ФОП [PERSON] , відповідно до якого останній бере на себе обов`язки надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; заявка про надання юридичної допомоги № 6 від 03.09.2024, з якої вбачається, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та ФОП [PERSON] погодили надання юридичних послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] у сумі 13 000,00 гривень; витягом з Акта № 1 про надання юридичної допомоги, від 02.10.2024 року по стягненню заборгованості з [PERSON] (усна консультація з вивченням документів - 4000 грн. (2 години), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 9000 грн.(3 години), копією платіжної інструкції № 0465200002 від 08.10.2024 року про сплату за надання правової допомоги згідно договору №02-09/2024 від 02.09.2024 року у розмірі 117 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 000 грн. 00 коп.

Outcome: approved