Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

У лютому 2025 року заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Заявниця просить встановити факт її постійного проживання однією сім`єю з [PERSON] , як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, з 01 жовтня 2017 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] та з 16 квітня 2020 року проживали разом з матір`ю заявниці - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Оскільки мати заявниці у зв`язку зі станом здоров`я потребувала постійного догляду, вона та [PERSON] спільно піклувались про неї, сплачували комунальні платежі за цією адресою. Зазначає, що за цей час її заробітки були періодичні, вона мала з чоловіком спільний бюджет, але вони домовились, що її частина доходів буде використовуватись для побутових потреб, придбання їжі, повсякденних речей, одягу, а заробіток чоловіка - відкладали, для того, щоб в подальшому розпочати спільний бізнес. Однак, між нею та [PERSON] виник спір щодо використання зібраних коштів. Метою звернення до суду із такою заявою є встановлення режиму спільно набутого майна без його поділу. Іншого порядку ніж судового для встановлення зазначеного факту немає. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.02.2025 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. У судовому засіданні представник заявниці - адвокат Юшин Д.В. підтримав вимоги заяви, просив суд її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] 02.04.2025 року та 30.04.2025 року надав до суду письмові пояснення, у яких підтвердив факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] з 01 жовтня 2017 року по 15 квітня 2020 року за адресою: [ADDRESS] та з 16 квітня 2020 року по цей час за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що вони жили як одна сім`я, мали спільний побут та бюджет. Більше того, коли вони мешкали за адресою: [ADDRESS] , вони спільно здійснювали догляд за матір`ю заявниці, яка внаслідок віку та стану здоров`я була безпорадна і потребувала постійної опіки. Посилався на те, що саме його заробіток був основним джерелом доходів їхньої сім`ї, вважає, що саме він має переважне право вирішувати яким чином будуть використані заощаджені кошти. Просив розглядати справу за його відсутності та відсутності його представника. Заслухавши доводи представника заявниці, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , [INFO] , є внутрішньо переміщеною особою. Так, згідно з довідкою від 08.11.2017 року № 3774 фактичне місце проживання/перебування [PERSON] : [ADDRESS] . Як вбачається з довідки від 12.01.2022 року № 3007-5000422699 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання/перебування [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з пояснень [PERSON] він підтверджує факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] з 01 жовтня 2017 року по 15 квітня 2020 року за адресою: [ADDRESS] та з 16 квітня 2020 року по цей час за адресою: [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] , належить на праві власності матері заявниці [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.01.2003 року, яке видане Відділом приватизації житла Подільської райдержадміністрації, та свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 31.10.1973 року, виданим Міським Палацом новонароджених м. Києва (де матір`ю записано [PERSON] ). На підтвердження свого проживання за адресою: [ADDRESS] та здійснення нею оплат за житлово-комунальні послуги заявниця надала квитанції про сплату житлово-комунальних послуг за 18.10.2020 року, 24.04.2022 року та 25.04.2025 року Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявниці для встановлення режиму спільно набутого майна без його поділу. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення. За приписами п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. В силу положень ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених обставин, суд знаходить доведеним факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 01 жовтня 2017 року по 15 квітня 2020 року за адресою: [ADDRESS] та з 16 квітня 2020 року по 01.05.2025 року за адресою: [ADDRESS] . Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству й тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення.

Outcome: approved