Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

представник позивачки [PERSON] - [PERSON] звернулася в суд із позовною заявою в якій просять зобов`язати відповідачів [PERSON] , [PERSON] усунути перешкоди у користуванні спільним майном, а саме, загальним коридором 4 (четвертого) поверху 3 під`їзду (секції) житлового будинку [ADDRESS] , виконаному інженером з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] 24.02.2015), демонтувати (знести) самочинно встанолені перегородку та двері, які перегороджують даний загальний коридор, та відновити позивачці вільний доступ до загального коридору; стягнути з відповідачів на користь позивачки понесені судові витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. В обгрунтування\~позовних вимог\~покликається на\~те,\~що [PERSON] \~є власником\~квартири [ADDRESS] ,\~що підтверджується\~витягом з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно.\~ Відповідно\~до поверхового\~плану на\~будинок Літ\~«А-10»\~по [ADDRESS] ,\~виконаного інженером\~з інвентаризації\~нерухомого майна\~ [PERSON] \~24.02.2015.\~На даному\~поверсі розташовані\~4\~квартири:\~ [ADDRESS] ,\~ [ADDRESS] ,\~ [ADDRESS] ,\~ [ADDRESS] .У\~спільному коридорі\~власників квартир\~перебуває загальний\~коридор,\~позначений на\~поверхневому плані\~ІІІ/13,5,\~широною 1,58\~та довжиною\~/8,61\~м. Як вбачається\~з поверхового\~плану 4\~поверху 3\~секція у\~коридорі,\~позначеному ІІI/13,5,\~шириною 1,58м.\~та довжиною\~8,61\~м.,\~а також\~з плану\~квартири [ADDRESS] \~з Технічного\~паспорта,\~в загальному\~коридорі не\~передбачено влаштування\~будь яких\~перегородок та\~додаткових дверей,\~які б\~відмежовували квартири\~ [ADDRESS] \~та [ADDRESS] \~від квартир\~ [ADDRESS] \~та [ADDRESS] . Натомість,\~відповідачі,\~власники квартири\~ [ADDRESS] \~-\~ [PERSON] та\~квартири [ADDRESS] \~-\~ [PERSON] самочинно\~без будь\~яких дозвільних\~документів,\~ без\~згоди інших\~співвласників даного\~будинку,\~без згоди\~ОСББ «Скорини-44»,\~влаштували у\~спільному коридорі\~на 4\~поверсі 3\~секції перегородку\~з дверима,\~чим обмежили\~доступ позивачу\~до спільного\~коридору. Крім цього,\~перегородка з\~дверима влаштовані\~на відстані\~80\~см від\~вхідних дверей\~позивача в\~квартиру,\~що створює\~їй перешкоди\~в користуванні\~її квартирою,\~оскільки біля\~входу в\~її квартиру\~немає місця\~для вільного\~пересування та\~вільного доступу\~до квартири,\~який був\~раніше -\~до самочинного\~встановлення відповідачами\~перегородки з\~дверима в\~загальному коридорі\~на 4-му\~поверсі. Відповідачі добровільно не демонтували самочинно встановлену ними перегородку з дверима, тобто не усунули перешкоди в користуванні загальним коридором квартири. А тому просить позов задоволити. Ухвалою суду від 11.12.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 31.03.2025 на адресу суду від відповідача [PERSON] поступив відзив на позовну заяву в якому останній просить відмовити у позовних вимогах позивача, оскільки позивач [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає. Докази , котрі долучені позивачем до матеріалів справи є неналежними, недостовірними. Просить суд, прийняти до уваги довідку ОСББ «Скорини44» в якій на його заяву повідомлено, що питання перегородження загальних коридорів біля квартир додатковими дверима є у планах роботи ОСББ «Скорини44», оскільки більшість власників квартир вже встановили такі двері. 11.04.2025 на адресу суду від представника позивача [PERSON] поступила відповідь на відзив, в якій остання зазначила, що позивач проживає за адресою [ADDRESS] , що нею і не заперечується. Щодо аргументів відповідача про те, що долучені докази позивачкою ніби то є неналежними, недостовірними та недопостимими, є лише припущеннями і не підтверджуються жодними доказами відповідача. Щодо аргументів відповідача про те, що в кв. [ADDRESS] проживає постійно [PERSON] , то дана обставина не має жодного значення для вирішення даної справи, оскільки відповідно до ст. 391 ЦК України саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а власником даної квартири є позивачка, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідачі не надали суду ані дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, , жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, ані інших документів, які визначені в п. 1.4.5. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затвердженого Наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005, що свідчить про самовільне влаштування перегородки з дверима у спільному коридорі на 4-му поверсі 3-го під?їзду (секції житлового будинку [ADDRESS] ). ОСББ «Скорини-44» листом № 1904 від 19.04.2024 повідомило, що ОСББ «Скорини-44» було створено 02.07.2015 року, у наявності є протоколи загальних зборів ОСББ від 25 жовтня 2020 року, починаючи з цього періоду на загальних зборах об?єднання співвласників багатоквартирного будинку питання надання згоди власникам квартир 4-го поверху на влаштування стіни в загальному коридорі не розглядалось. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надали суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, надав пояснення аналогічні відзиву. Просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подала відзив на позовну заяву. Заслухавши вступні слова сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.04.2025 власником квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] від 18.04.2015 дана квартира розташована на 4 поверсі 10+Т/п поверхового будинку, загальною площею 80,8 кв.м. Відповідно до поверхового плану на будинок Літ «А-10» по [ADDRESS] на даному поверсі розташовано 4 квартири [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . Згідно листа Голови правління ОСББ «Скорини 44» Солтис І.І. від 19.04.2024 питання надання згоди власникам квартири [ADDRESS] поверху на влаштування стіни в загальному коридорі не розглядалось. Згідно акту обстеження від 23.08.2024 у складі голови правління ОСББ «Скорини 44» Солтиса І.І., управителя [PERSON] , власника квартири [ADDRESS] [PERSON] проведено обстеження загального коридору на 4 поверсі, що розміщений за адресою [ADDRESS] , під час огляду було виявлено, що власники квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] , без повідомлення ОСББ письмово чи в усній формі встановили додаткові двері, що перегороджують загальний коридор. Додаткові двері встановлені на відстані від дверей кв. [ADDRESS] до 80 см., дверний проєм 90см., відчиняється на вхід до квартир. Згідно із ч. 1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно з ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче - огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне-, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14 травня 2015 року №417-VIII (далі за текстом Закон № 417-VIII), а саме п. 6 ч. 1 ст. 1 визначено, що спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багато квартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Частинами 1 та 2 ст.5 Закону №417-VIII передбачено, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників; спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. За приписами п.1 ч.1 ст.6 Закону №417-VIII співвласники мають право: вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Щодо посилання відповідача [PERSON] , що позивач [PERSON] не проживає за адресою [ADDRESS] , хоч і являється власником квартири, а в квартирі постійно проживає [PERSON] , то слід зазначити, що відповідно до ст. 391 ЦК України, саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідачем [PERSON] долучено до матеріалів справи довідку управителя ОСББ «Скорини 44» [PERSON] в якій зазначено, що у планах ОСББ «Скорини -44» є винесення питання перегородження загальних коридорів біля квартир додатковими дверима на загальні збори ОСББ «Скорини 44» для узгодження порядку надання таких дозволів чи заборони розміщення правлінням ОСББ, так як половина власників у будинку вже встановили такі або інші додаткові двері з метою покращення теплоізоляції квартир та підвищення безпеки приміщень тощо. Додаткові двері на 4 поверсі відгороджують частину коридору, що становить 8 м.кв., з 35,5 м.кв. загального коридору на поверсі і цими дверима користуються дві з чотирьох квартир. Однак, суд не приймає до уваги наданий стороною відповідача [PERSON] довідку управителя ОСББ «Скорини 44» [PERSON] , як доказ правомірного встановлення дверей. Жодного дозволу чи погодження на встановлення дверей у коридорі загального користування відповідачами [PERSON] , [PERSON] суду не надано. У зв`язку із вищенаведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки встановлення відповідачами [PERSON] , [PERSON] дверей у коридорі загального користування, здійснено самовільно (без належної технічної документації та відповідних дозволів), позивач [PERSON] , як співвласник коридору загального користування у багатоквартирному житловому будинку, своєї згоди на це не давала, що є порушенням її права на користування таким коридором. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні в суд з позовом позивачем сплачено 1211 грн. 20 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією. Так як суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог та їх задоволення, а тому дана сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів в користь позивача.

Outcome: approved