Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до суду з позовом до Київської міської ради (надалі за текстом - відповідач), третя особа: Чотирнадцята київська державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має юридичне значення. Обґрунтовуючи позов, позивач зазначила, що 28 травня 2010 року між [PERSON] та позивачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві було укладено шлюб, актовий запис №291. 06 червня 2011 року Святошинським судом м. Києва по справі № 2-О-221/11 було прийнято рішення про встановлення опіки та призначення опіки над недієздатним [PERSON] - позивача. [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно та спадкоємцями першої черги стали його дружина - позивач та його сини [PERSON] , [PERSON] , [INFO] [PERSON] помер. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, спадкоємцем першої черги став його брат [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, спадкоємців після його смерті не має, окрім позивача. 10 червня 2022 року позивач звернулася із заявою до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 10 червня 2022 року державним нотаріусом Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори на підставі поданої позивачем заяви було прийнята постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв?язку із відсутністю документального підтвердження родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачем, оскільки позивач не є рідною матір?ю померлого [PERSON] , а є мачухою, відповідно до чинного законодавства не є родичами за кровним спорідненням. Отже, встановлення факту спільного проживання однією сім?єю на момент смерті [PERSON] з 28 травня 2010 року і по дату його смерті [INFO] потрібно позивачу для прийняття спадщини. Факт того, що позивач та [PERSON] проживали однією сім?єю підтверджується довідкою № 40, виданою 22 червня 2022 року Комітетом мікрорайону «Рада Житлового Масиву Виноградар», в якій зазначено, що заявник з 2008 року мешкала зі своїм чоловіком [PERSON] його дітьми: [PERSON] . [INFO] та [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Позивач зверталася до Подільського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, але судом 09 серпня 2022 року по цивільній справі № 758/6447/22 було відмовлено у відкритті провадження по справі на підставі того, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення поданої позивачем, вбачається спір про право. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 04.04.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. 24.04.2024 судом отримано пояснення представника відповідача, який просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача та відмовити у задоволенні позову, оскільки [PERSON] за своє життя не склав заповіт на користь позивача, відповідач вважає вимоги не доведеними та безпідставними. 23 січня 2025 року представником позивача до суду подано клопотання про витребування у Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори належним чином завіреної копії спадкової справи 246/2022, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 18.03.2025 на виконання Ухвали суду від Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори до суду надійшла копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] та прохання здійснювати розгляд справи за їх відсутності. У ході судового розгляду судом було допитано свідка [PERSON] 08.05.2025 представником позивача подано заяву про розгляд цивільної справи за відсутності позивача та його представника, вимоги позову підтримали та просили їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28 травня 2010 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 291, серії [NUMBER] (а.с. 13). 06 червня 2011 року Святошинським районним судом м. Києва у справі № 2-О-221/11 було прийнято рішення про встановлення опіки та призначення опікуна над недієздатним [PERSON] (син померлого [PERSON] ) - позивача (а.с. 15). [INFO] помер [PERSON] , після смерті останнього залишилось спадкове майно та спадкоємцями першої черги стали позивач та двоє синів померлого: [PERSON] , [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , після смерті останнього спадкоємцем першої черги був його брат [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , після смерті останнього залишилось спадкове майно, спадкоємців окрім позивача немає. 10.06.2022 позивачка звернулась до Чотирнадцятої київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 76), однак, державним нотаріусом Чотирнадцятої нотаріальної контори була прийнята постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій у зв`язку із відсутністю документального підтвердження родинних відносин між померлим [PERSON] та позивачкою, оскільки позивач не є рідною матір?ю померлого [PERSON] , а є мачухою, відповідно до чинного законодавства не є родичами за кровним спорідненням (а.с. 84). Як вбачається з матеріалів справи після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, а саме, на 7/16 частину квартири [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,0510 га, кадастровий номер якої 3221888000:24:136:0101, що розташована на території Сувидської сільської ради масив «Дружба» СТ «Кристал-1» Вишгородського р-ну Київської обл. та земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер якої 3221489001:01:025:0004, що розташована на [ADDRESS] (а.с. 77-78). Допитана судом в ході судового засідання 18.03.2025 свідок [PERSON] підтвердила, що позивач дійсно, як було зазначено в її позовній заяві, з 2008 року проживала разом з [PERSON] та його синами [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Факт того, що позивач та [PERSON] проживали однією сім?єю підтверджується довідкою № 40, виданою 22 червня 2022 року Комітетом мікрорайону «Рада Житлового Масиву Виноградар», в якій зазначено, що Заявник з 2008 року мешкала зі своїм чоловіком [PERSON] його дітьми: [PERSON] . [INFO] та [PERSON] . [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 22). Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. В Постанові Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 638/20596/16 вказано, що в порядку позовного провадження можуть встановлюватися юридичні факти лише за умови, що від встановлення їх наявності або відсутності у подальшому залежить можливість вирішення спору про суб`єктивне право. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як роз?яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім?ю складають особи, які спільно проживають. пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обов?язки. Зазначений п?ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім?єю до набрання чинності цим Кодексом. Позивачем заявлено вимогу про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, для можливості реалізувати своє право на прийняття спадщини. Відтак, встановлення факту, про який заявлено вимоги позивачем має юридичне значення, його встановлення необхідно для реалізації спадкових прав позивача, зокрема, оформлення спадкових прав на спадкове майно після смерті [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] з 2010 року проживав разом з позивачкою, вказані обставини підтверджені як письмовими матеріалами справи, так і показами свідка [PERSON] . У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком. Дані про заінтересованість свідка в результаті розгляду справи відсутні, його пояснення об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт проживання позивача та [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті останнього, що означає наявність у позивача права на спадкування, як у спадкоємця четвертої черги. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона сама визначає зміст своїх вимог і заперечень. Сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених вимог та наданих доказів. За таких обставин, саме на позивача покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх вимог з посиланням на їх матеріально-правові підстави. Дослідивши матеріали заяви та інші докази, суд прийшов до висновку, що обставини, викладені позивачем, підтверджені достатніми та належними доказами, а отже, вимога про встановлення факту проживання позивача однією сім`єю з [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно правил статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved