Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

10 травня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього на її користь аліментів на час навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення нею 23 річного віку. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач по справі є батьком позивача [PERSON] . Наразі позивач досягла повноліття та є студенткою Відокремленого структурного підрозділу «Машинобудівельний фаховий коледж Сумського державного університету» за денною формою навчання. Оскільки навчальний процес забирає багато часу позивач не в змозі працювати та забезпечувати себе самостійно, тому на час навчання потребує матеріальної допомоги, яку її мати не в змозі надати самостійно. Витрати позивача складаються з: придбання підручників, канцелярського приладдя, одягу, харчування, оплати за поїзд до місця навчання і в зворотному напрямку, тощо. Позивач вказує на те, що до настання повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання і заборгованості зі сплати аліментів не має. Після досягнення нею повноліття її батько (відповідач по справі) жодної матеріальної допомоги їй не надає. Відповідач в свою чергу є працездатною особою, працездатного віку і тому має можливість сплачувати їй аліменти в зазначеному розмірі. 17 травня 2024 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 17 травня 2024 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання, але\~ повернуто до суду з відміткою «Укрпошти» «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.18) Отже, відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Станом на 13 травня 2025 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до фотокопії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , виданого 11 травня 2006 року Виконкомом Чапліївської сільської ради Шосткинського району Сумської області, [PERSON] народилася [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 05 листопада 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №07 і її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] . (а.с.6) [INFO] позивач [PERSON] досягла свого повноліття. (а.с.3) Згідно із фотокопією довідки №74 від 24 квітня 2024 року [PERSON] є студенткою 3 курсу денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Машинобудівельний коледж Сумського державного університету», зі строком закінчення навчання 30 червня 2025 року. Навчання на умовах бюджетного фінансування. (а.с.7) Згідно із фотокопією довідки про доходи виданої 18 квітня 2024 року Відокремленим підрозділом «Машинобудівельний коледж Сумського державного університету» за №582, [PERSON] за період з 01 жовтня 2023 року по 31 березня 2024 року отримала загальний дохід в розмірі 9823,00 грн, що складається з нарахованої щомісячної стипендії. (а.с.8) Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України), регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей СК України не встановлює. В силу роз`яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов`язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов`язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов`язує із сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Оцінюючи досліджені судом докази і встановлені обставини, суд прийшов до висновку про наявність потреби позивача\~ в матеріальній допомозі, яку вона не в змозі забезпечити самостійно. Оскільки до суду не надано будь-яких заперечень, доказів щодо не визнання зазначеного позову відповідачем також не надано, враховуючи наведені вище обставини справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною 2 ст.199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Частиною 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VI звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved