Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

26.12.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про повернення надміру виплачених державних коштів в розмірі 20000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Центрального району Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради. В результаті перевірки права на допомогу в результаті верифікації стало відомо, що [PERSON] - 14.10.2023 року виїхала за кордон , а 09.12.2023 повернулася на територію України. Допомогу припинено з 01.12.2023 року через те, що строк перебування за кордоном [PERSON] перевищив 30 календарних днів. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.01.2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача надав до суду заяву , в якій просить справу розглядати за відсутності позивача та представника. Позов підтримують в повному обсязі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямстатті 280ЦПК України. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи вбачається , що 06.10.2023 року [PERSON] подала до Департаменту письмову заяву про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Центрального району Департаменту з жовтня 2023 року. З довідки №4801-5002988302 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 06.10.2023 року , вбачається , що [PERSON] була призначена допомога. З довідки №4801-5002988306 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 06.10.2023 року , вбачається , що [PERSON] була призначена допомога. Рішенням №50000-5825762-2023-4 про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 19.10.2023 року нараховано [PERSON] допомогу у розмірі 3000 грн; [PERSON] у розмірі 2000 грн. В результаті перевірки права на допомогу в результаті верифікації стало відомо, що [PERSON] - 14.10.2023 року виїхала за кордон , а 09.12.2023 повернулася на територію України. Допомогу припинено з 01.12.2023 року через те, що строк перебування за кордоном [PERSON] перевищив 30 календарних днів. З доданого до матеріалів повідомлення, вбачається , що [PERSON] направлялося повідомлення про відшкодування коштів по переплаченій допомозі внутрішньо-переміщеним особам на проживання . Відповідно до п. 6 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 (далі Порядок) якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу соціального захисту населення/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимогЗакону УкраїниПро електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги) Відповідно до абз. 2 п. 8 Порядку нарахування та виплата допомоги уповноваженій особі або отримувачу припиняється та більше не призначається/поновлюється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо щодо її повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне проживання, або з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном перевищує 30 календарних днів підряд чи 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, або 60 та 90 календарних днів відповідно, в разі прийняття рішення про збільшення зазначеного строку за наявності обґрунтованих причин. Відповідно до п. 9 Порядку уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимогЗакону УкраїниПро електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги) орган соціального захисту населення, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центр надання адміністративних послуг. Якщо отримувачів, яким призначено допомогу, відбулися зміни, які впливають на право на отримання допомоги, розмір допомоги перераховується з місяця, що настає за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженої особи або згідно з інформацією, наданою компетентним органом, та/або за результатами проведеної додаткової перевірки рекомендацій, наданих Мінфіном, відповідно доЗакону УкраїниПро верифікацію та моніторинг державних виплат. Таку заяву уповноважена особа має право надіслати з використанням поштового або електронного зв`язку органу соціального захисту населення, уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або центру надання адміністративних послуг. Згідно з п. 29 Порядку у разі неправомірної або повторної виплати отримувачу допомоги за певний період суми такої виплаченої допомоги повертаються отримувачем добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Таким чином, відповідач не мав права на отримання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та неправомірно отримував допомогу за період з 01.12.2023 року по 31.03.2024 року в розмірі 20ьб000 грн. Відповідач не повідомив позивача про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня виникнення таких обставин, а саме не повідомив про його виїзд за кордон. Докази повернення відповідачем отриманих у спірний період коштів (допомоги на проживання ВПО) в матеріалах справи відсутні. Відповідно дост. 1212 ЦК Україниособа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Отже, відповідач знав про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомив позивача про них, що є зловживанням з його боку, зокрема щодо інформації про виїзд та проживання його закордоном. Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача коштів в розмірі 20000 грн., як набуті без достатньої правової підстави. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved