Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач звернулася з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що їїдід та батько відповідача, [PERSON] , [INFO] , проживав за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належала згідно зі свідоцтвом про право власності від 17 лютого 2004 року, виданим Дніпропетровським домобудівним комбінатом згідно з розпорядженням від 17 лютого 2004 року № 670, у рівних частках [PERSON] та його матері [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. На момент смерті [PERSON] перебувала у своїх родичів у Курській області Російської Федерації. [PERSON] не звертався з заявою про прийняття спадщини після смерті свої матері, але спадщину прийняв, так як проживав та був зареєстрований із нею за однією адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. За життя ним був складений заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. 23.02.2021. Відповідно до заповіту [PERSON] заповів їй, [PERSON] , квартиру [ADDRESS] . Після смерті діда вона прийняла спадщину. Також заяву про прийняття спадщини подав відповідач, який має право на обов`язкову частку у спадщині, так як на момент смерті спадкодавця був інвалідом третьої групи. Постановою нотаріуса Нощенко Н.М. від 22 грудня 2021 року відмовлено у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю документів про смерть [PERSON] , а також документів, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] і [PERSON] та неможливість визначити обов`язкову частку відповідача у спадщині. Після цього відповідач звернувся з позовом про встановлення факту родинних відносин та визначення частки у спадковому майні. В свою чергу, нею був поданий зустрічний позов про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05.09.2022 у справі № 202/114/22 позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, а саме визнано, що [PERSON] був батьком [PERSON] . В задоволенні її зустрічних позовних вимог суд відмовив через відсутність предмета спору. Після цього вона знову звернулася до нотаріуса, надавши судове рішення, але нотаріус повторно винесла постанову від 15 листопада 2022 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Підставами відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину зазначено неможливість установити факт смерті [PERSON] , а також неможливість установити факт родинного зв?язку між [PERSON] і [PERSON] . Також нотаріусом в постанові від 15.11.2022 зазначено, що вона визначає обов`язкову частку у спадщині відповідача [PERSON] у розмірі 1/2 частини спадкового майна, з чим вона незгодна. Влітку 2023 року серед документів покійного діда вона знайшла оригінал свідоцтва про смерть його матері [PERSON] . Але не зберігся оригінал свідоцтва про народження її діда, є тільки ксерокопія. Тому виникла потреба у встановленні факту родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] . Позивач звертає увагу, що її дід [PERSON] народився [INFO] в селі Ястребівка, а факт народження був зареєстрований Головіщенською сільрадою Курської області. При цьому батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . На той час на території Курської області точилися бої, тому можливо не було свідоцтва про шлюб батьків і запис про народження був зроблений зі слів матері дитини. Разом із тим, факт родинних відносин між [PERSON] і [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , в якій зазначено, що 21.12.2004 року було складено актовий запис № 2 "B" про укладення шлюбу 10.10.1937 року в селі Головище Горшеченського району Курської області. Також факт родинних відносин підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 08.05.2023 року № 10/5-671, згідно з якою [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані 20.08.1985 року за адресою: [ADDRESS] . У довідці № 293 від 10.07.2006, виданій ремонтно-будівельним та експлуатаційним управлінням «Наш дім» ДП ДДБК, вказано, що «мати [PERSON] » померла [INFO] . В довідці № 56 від 28 листопада 2022 року КП «Жилервіс-14» ДМР вказано, що [PERSON] , [INFO] була зареєстрована та проживала по день смерті зі своїм сином [PERSON] , [INFO] . Крім того, позивач звертає увагу, що під час розгляду заяв про видачу свідоцтв про право на спадщину нотаріусом шляхом доступу до Державного реєстру актів цивільного стану було виявлено записи про народження [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , батьком яких записаний [PERSON] . У відділі ДРАЦС було отримано витяги з реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу, згідно з якими перший шлюб [PERSON] був зареєстрований 24.05.1964 (актовий запис № 536) з [PERSON] (прізвище до реєстрації шлюбу - [PERSON] ), яка є матір`ю [PERSON] , а другий шлюб зареєстрований 24.08.1974 року (актовий запис № 1993), прізвище дружини не вказано, так як є конфіденційною інформацією. В цьому шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини свідчать про наявність двох спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] . Тож обов`язкова частка відповідача у спадщині становить 1/4 (одну чверть). За цих підстав позивач просить установити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була рідною матір?ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , та визнати за нею, [PERSON] , право власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Справа перебувала в провадженні судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Кіблицької (Ісаєвої) Д.А., ухвалою якої від 15 січня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2024 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Кіблицької Д.А. зазначену цивільну справу передано для розгляду судді Марченко Н.Ю. Ухвалою від 09 грудня 2024 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Наталія Миколаївна повідомлялася про розгляд справи, в судове засідання не з`явилася, при цьому надана суду копію спадкової справи, яка була заведена після смерті [PERSON] . Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи за своїм зареєстрованим місцем проживання. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом установлено, що згідно з копією свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про шлюб 10.10.1937 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17.02.2004, виданого Дніпропетровським домобудівним комбінатом, на підставі розпорядження від 17 лютого 2004 року за № 670, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . Згідно з витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 3123437 від 19.03.2004 року, реєстраційний номер 5160071, квартира за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності б/н від 17.02.2004 року, виданого Дніпропетровським домобудівним комбінатом, належить на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] . При цьому зазначено частку кожного зі співвласників у розмірі 1/2. Згідно з копією свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] спадщина не заводилася. Водночас згідно з копією довідки Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 08.05.2023 року № 10/5-671, копією довідки № 293 від 10.07.2006, виданою ремонтно-будівельним та експлуатаційним управлінням «Наш дім», копією довідки № 56 від 28 листопада 2022 року КП «Жилервіс-14» ДМР на момент смерті [PERSON] разом із нею був зареєстрований та проживав її син [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . За життя 23 лютого 2021 року останнім був складений заповіт, згідно з яким належну йому квартиру [ADDRESS] він заповів [PERSON] . Після смерті [PERSON] 11 червня 2021 року з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . Також 15 червня 2021 року з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] (відповідач). Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нощенко Н.М. була заведена спадкова справа № 10/2021. Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК № 116124, виданої 11.02.2021, [PERSON] було встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.02.2021 до 01.02.2023. Згідно з витягом із Державного реєстру актів цивільного стану наявні актові записи про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьком яких записаний [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Нощенко Н.М. від 22.12.2021 було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] з тих підстав, що з подані документи не підтверджують родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] , а також неможливо визначити обов`язкову частку [PERSON] у всьому спадковому майні. В січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визначення частки спадкового майна. В свою чергу, [PERSON] був поданий зустрічний позов про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 05.09.2022 у справі № 202/114/22, яке набрало законної сили 18.10.2022, позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково. Судом установлено юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . В іншій частині позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено. Частково задовольняючи позовні вимоги [PERSON] та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову [PERSON] , суд виходив із того, що на час смерті [PERSON] діяли норми ЦК України 2004 року, якими не передбачено встановлення факту прийняття спадщини шляхом вступу в управління спадковим майном. Крім того, само по собі встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] є достатнім для визначення частки у спадковому майні та оформлення спадщини у позасудовому порядку. Між тим постановою приватного нотаріуса Нощенко Н.М. від 15.11.2022 відмовлено [PERSON] у видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру в цілому. Відмова нотаріуса в оформленні спадкових прав [PERSON] мотивована тим, що спадкоємцем не було надано свідоцтво про смерть [PERSON] . Крім того, з наданих документів неможливо встановити родинний зв`язок між [PERSON] і [PERSON] . Зазначене зумовило позивача звернутися до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом. При вирішенні спору суд виходить із того, що відповідно до статті 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частиною 1\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3\~статті 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1\~статті 1241 ЦК України\~визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 лютого 2014 року № 1-рп/2014В (справа про право на обов`язкову частку у спадщині повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця) в аспекті конституційного звернення положення\~частини першої статті 1241 Цивільного кодексу України\~щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині необхідно розуміти так, що таке право мають, зокрема, повнолітні діти спадкодавця, визнані інвалідами в установленому законом порядку, незалежно від групи інвалідності. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України). Статтею 15\~ЦК України\~визначено,\~що кожна\~особа має\~право на\~захист свого\~цивільного права\~у разі\~його порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у частині 2 статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно з положеннями\~статей 1296-1299 ЦК України\~питанняпро право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 5 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 1 частини 1\~статті 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. При цьому за змістом частини 6 статті 294 ЦПК України за наявності спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, факт родинних відносин між фізичними особами може бути встановлений за позов заінтересованої особи на загальних підставах. Відповідно до пункту 23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд звертає увагу, що згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] і [PERSON] був укладений шлюб, внаслідок чого останньою змінено прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право власності на житло [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] , в якій вони були зареєстровані та проживали разом з 20.08.1985 року. Відповідач у судовому засіданні не заперечував того факту, що [PERSON] була матір`ю його батька [PERSON] . Отже суд вважає доведеним у судовому засіданні факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Підстав не довіряти чи ставити під сумнів правдивість тверджень сторін про родинність відносин між [PERSON] та\~ [PERSON] у суду немає, оскільки це підтверджується сукупністю досліджених письмових доказів у справі. Відтак позовні вимоги [PERSON] у частині встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Також суд ураховує, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] разом із нею проживав її син [PERSON] , який від спадщини не відмовлявся. Тим самим [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] та йому стала належати спірна квартира в цілому. Приймаючи до уваги, що за життя [PERSON] був складений заповіт, яким він заповів належне йому майно позивачу [PERSON] , яка в установлений строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, але нотаріусом було відмовлено їй в оформленні спадкових прав, суд приходить до висновку, що з урахуванням того, що на час смерті [PERSON] було два спадкоємця за законом ( [PERSON] та [PERSON] ), при цьому останній в установлений строк звернувся з заявою про прийняття спадщини та як інвалід третьої групи має право на обов`язкову частку у спадщині (половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом, - 1/4), то за позивачем необхідно визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на 3/4 (три чверті) квартири [ADDRESS] , загальною площею 52,6 кв.м. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved