Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем мають двох неповнолітніх дітей. Спільні діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. За усною домовленістю відповідач певний час надавав матеріальну допомогу на утримання дітей, проте відмовився надалі це робити. Позивач постійно витрачає значну суму коштів на навчальні послуги дітей, продукти харчування, одяг, взуття, іграшки. Діти відвідують позашкільні гуртки, що також потребує грошових затрат. Позивач з недавнього часу не працює внаслідок складної економічної ситуації у країні в умовах війни. Єдиним джерелом доходу позивача є допомога по безробіттю, за якою вона звернулася до Рівненського міського центру зайнятості. Відповідач є працездатною особою, непрацездатних дружини чи батьків на утриманні не має, офіційно працює та має регулярний дохід. Відповідач спроможний сплачувати належні аліменти на дітей. 12.02.2025 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, позов визнає частково, не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. На підставу заперечень зазначає, що відомості та обставини викладені у позову не відповідають дійсності. Відсутні відомості, що діти проживають постійно з позивачем. Відповідач постійно, добровільно сплачує аліменти на утримання дітей, останній платіж на суму 10000 грн сплатив 16.01.2025. Орієнтовно кожного 2 та 17 числа поточного місяця відповідач здійснює перерахунок коштів на картковий рахунок позивача в сумі 20000 грн. Витрати на відвідування дітьми гуртків покриває самостійно за власний рахунок, близько 7000 грн в місяць. Також відповідач організовує та оплачує спільний відпочинок з дітьми, крім того купує подарунки дітям. Вказує, що на його фінансовому утриманні частково перебувають також батьки пенсіонери, які в силу свого похолого віку потребують матеріальної допомоги. Зазначає, що не відмовляється від фінансової участі у забезпеченні своїх дітей, які проживають з ним рівноцінно, як і з позивачем, та несе витрати на їх утримання. Жодного спору на предмет утримання ніколи не було, а тому позов має очевидно штучний характер. Відповідач також зазначає, що позивачем не додано доказів, який би вказував на те, що саме придбала позивач для дітей. Також відповідач зазначає про рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, а сума аліментів, яку просить стягувати позивач є надмірною та становить приблизно 20000 грн, тоді як позивач не несе жодних співмірних витрат на утримання дітей. У запереченнях на відповідь на відзив відповідач зазначає, що витрати на утримання дітей на які посилається позивач повністю покриваються тими коштами, які він сплачує добровільно кожного місяця. Натомість відсутні докази, що позивач також витрачає на утримання дітей кошти, що перевищують ті суми, які відповідач переказує на картку позивача. Ухвалою суду від 28.01.2025 року було прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 12.05.2025 у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі було відмовлено. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, з підстав наведених у відзиві та відповіді на відзив. Заслухавши сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить до наступного висновку. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 25.09.2024, у справі №569/11906/24 та визначено місце проживання неповнолітніх дітей з матір`ю. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження. (а.с.7,8) Діти сторін проживають з матір`ю (позивачем), що підтверджується довідкою ОСББ «Ювілейне» №1, від 14.01.2025 (а.с.54) Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою\~статті 181 СК України\~за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою\~статті 181 СК України\~передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню суд враховує наступне. Відповідно до вимог\~статті 182 СК України\~обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також даною статтею визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п.п.3 п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача на її користь, на утримання дітей аліментів в розмірі 1/3 усіх видів його доходів, щомісячно. Разом з тим,\~статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» \~передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня року прожитковий мінімум становить 2563 грн. Для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня року прожитковий мінімум становить 3196 грн. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Сторонами не оспорюється, та не спростовано матеріалами справи, що відповідач добровільно здійснює періодично переказ власних коштів на картковий рахунок позивача, дане підтверджується наданими платіжними інструкціями (а.с.29-33). Доказів, що батьки відповідача перебувають на його утриманні суду не подано. Натомість, [PERSON] є пенсіонером за віком, що жодним чином не підтверджує факт перебування [PERSON] та [PERSON] на утриманні відповідача. Відповідно до довідки про доходи [PERSON] за період з вересеня 2024 по лютий 2025 року, сукупний дохід відповідача за вказаний період становить 759326,45 грн. (а.с.166) Відповідно до довідки про доходи [PERSON] за період з 11.12.2024 по 31.01.2025, такий дохід позивача за вказаний період становить 12809,68 грн., дана довідка видана Рівненською філією Рівненського обласного центру зайнятості. (а.с.167) Відповідно до наказу (розпорядження) №2/К про прийняття на роботу позивач [PERSON] прийнята на роботу з 01.04.2025, розмір окладу 21500,00 грн. (а.с.169) При вирішенні питання щодо розміру частки на утримання дитини, суд враховує найкращі інтереси дитини, їх пріоритетність, чи буде відповідати розмір аліментів рівню життя, необхідного для нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а також спроможність батьків сплачувати аліменти. Суд враховує майновий стан сторін, в межах наданих суду доказів, а також положення сімейного законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/3 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження (ч.5\~ст.183 СК України), що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на двох дітей. Також суд враховує положення закону щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, і виходить з того, що вказаний рекомендований розмір аліментів є мінімальним, і не є поняттям, обмежуючим розмір аліментів, при умові, що батько дитини має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. А тому з врахуванням вищенаведених правових норм, наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дітей аліментів у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде достатнім для забезпечення дітям належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи також і інтересів і становища, як відповідача так і позивача. На підставі частини першої\~статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 13.01.2025 року. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 430 Цивільного процесуального кодексу України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved