Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

У лютому 2025 року до Київського районного суду м.\~Одеси за підсутністю з Приморського районного суду м.\~Одеси надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (далі також позивач), поданим в його інтересах представником Сторожишиною Олександрою Олегівною до [PERSON] (далі також відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором №\~С-301-011117-20-980 від 31.07.2020 у розмірі 20\~657,24 грн, з яких: 9\~983,83\~грн за тілом кредиту, 10\~673,41 грн за процентами. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору первісним кредитором відповідачу надано кошти (кредит). У подальшому право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу передано позивачу. Оскільки відповідачем не виконано обов`язок з повернення тіла кредиту та процентів за користування ним, позивач звернувся з цим позовом до суду. Ухвалою суду від 07.03.2025 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідач, належним чином повідомлений, відзив до суду не направив. Відтак суд уважає за можливе здійснити судовий розгляд за наявними матеріалами. Обставини справи. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд дійшов такого висновку. З позовної заяви та долучених документів убачається, що 31.07.2020 між АТ «Ідеа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №\~С-301-011117-20-980 в письмовій формі, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі до 200\~000 грн шляхом надання кредитного ліміту на його банківському рахунку (банківській картці) на умовах строковості, зворотності та платності. Строк надання кредиту не визначений, розмір річної процентної ставки 58,8\~%. Позивач зазначив, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, згідно з умовами договору. Натомість відповідач свої зобов`язання не виконав, суму кредиту, нарахованих процентів та інших платежів, не повернув. 25.07.2023 між АТ «Ідеа Банк» (клієнт) та ТОВ «Свеа Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу №\~01.02-31/23 відповідно до якого клієнт передає (відступає) фактору за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі, зокрема до відповідача [PERSON] за кредитним договором №\~С-301-011117-20-980 від 31.07.2020. Наразі заборгованість відповідача перед позивачем становить 20\~657,24 грн, з яких: 9\~983,83\~грн за тілом кредиту, 10\~673,41 грн за процентами. Мотиви прийнятого рішення. Так, основними засадами (принципами) судочинства, визначеними ч.\~3 ст.\~2 ЦПК України є, зокрема, змагальність сторін та диспозитивність судового розгляду справи. Відповідно до ч.\~1-4 ст.\~12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч.\~1, 2 ст.\~13 ЦПК України). З аналізу наданих позивачем доказів випливає, що між відповідачем та первісним кредитором був укладений кредитний договір. У подальшому, на підставі договору факторингу, право вимоги за цим кредитним договором передано позивачу. З цього приводу суд зазначає, що факт надання\~/\~отримання кредиту, оплати за кредитом, період нарахування та сплати процентів, неустойки, комісій тощо є предметом доказування у справах цієї категорії. У разі передачі права вимоги від клієнта до фактора, окрім означеного, підлягають доказуванню обставини фактичної передачі права вимоги позивачу відносно відповідача, та підтвердження цього факту належними доказами, зокрема договором факторингу, актом приймання-передачі до нього прав вимоги, реєстру боржників та здійснення оплати фактором клієнту за цим договором. Як установлено, позивачем (фактором) до суду не надано належного розрахунку заявлених позовних вимог із зазначенням бази нарахування (вихідної суми заборгованості) у поєднанні із застосованою процентною ставкою, строком нарахування, коштами, які були сплачені позичальником, дату їх сплати та розміру, що надасть суду можливість підтвердити або спростувати факт наявної заборгованості, правильності зарахування сплачених платежів у рахунок погашення тіла кредиту та/або процентів, визначення підставності та розміру застосування процентної ставки, нарахування заборгованості за іншими платежами тощо. Також, на підтвердження переходу права вимоги за договором факторингу, представником позивача до матеріалів справи не долучено належним чином складені та засвідчені, зокрема, акт приймання-передачі прав вимоги відповідно до реєстру боржників, акт приймання-передачі документації боржників. Долучені позивачем документи, які є додатками до договору факторингу, не заповнені (чисті бланки). З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості перевірити наданий позивачем розрахунок в позові та підвередити/спростувати факт надання кредиту, наявність/відсутність заборгованості за кредитним договором, факт передачі права вимоги фактору (позивачеві). Відповідно до ч.\~1,\~3 ст.\~89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Outcome: dismissed