Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Описовачастина Короткий зміст позовних вимог 16.10.2025 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла згадана позовна заява, в якій представник позивача просить визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельну ділянку кадастровий номер 7125788800:04:001:0607 площею 1.5197га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованою на території Топилянської сільської ради, Шполянського району, Черкаській області та земельну ділянку кадастровий номер 7125788800:04:001:0608 площею 0.7599га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованою на території Топилянської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області. Аргументи учасників справи. [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 3417 від 30 грудня 2006 року. В установлений законом строк із заявою про відкриття спадщини та її прийняття звернулась Позивачка та її рідна сестра [PERSON] [INFO] . 07 листопада 2007 року нотаріус Третьої Черкаської державної нотаріальної контори Бараненко І.К. видав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-6177, в розмірі 1/2 частки від: Права власності на земельну ділянку, розміром 4,54 га, кадастровий номер - 71257888000040403 71257888000040231, яка розташована на території Топилянської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, що була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧР № 020832, виданого Топилянською сільською радою, Шполянського району, Черкаської області, 27 жовтня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 118. Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 (одну другу) частини спадкового майна на ім`я [PERSON] не видано, про що зазначено в самому свідоцтві. [INFO] сестра Позивачки [PERSON] померла. При цьому Позивачці достеменно відомо, що її покійна сестра так і не отримала свідоцтво про право на спадщину і спадщину не оформила, право власності за життя не зареєструвала. В квітні місяці 2024 року, прибираючи в хаті Позивачка знайшла заповіт від 22 листопада 2000року, згідно з яким її покійний батько [PERSON] все своє майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось заповів Позивачці. Звернувшись до Третьої Черкаської державної нотаріальної контори Позивачка отримала витяг зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №76679420 від 19.04.2024, з якого їй стало відомо, що заповіт був зареєстрований Черкаською філією державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України» 18 січня 2008року, тобто вже після видачі свідоцтва про право на спадщину. Через неналежне виконання посадовими особами Топилянської сільської ради своїх обов`язків заповіт, що був посвідчений секретарем Топилянської сільської ради Берестовою Тетяною Василівною 22.11.2000року, був зареєстрований майже через 8 років. Через що при видачі мені свідоцтва про право на спадщину не був врахований. З урахуванням того, що моя сестра [PERSON] не проживала разом з померлим, не була інвалідом та пенсіонером, на момент відкриття спадщини не мала права на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241ЦК України. Позивачка 28 травня 2024року звернулася до Третьої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на право на спадщину на частину майна її померлого батька, яка на день звернення залишилась після його смерті не оформленою та яку останній заповів Позивачці. Своїм листом №336/01-16 від 28.05.2024 Третя Черкаська державна нотаріальна контора повідомила про відмову у видачі Свідоцтва на право спадщини Позивачці, мотивуючи це тим, що спадкову справу після померлого [PERSON] передано на зберігання до Черкаського обласного державного нотаріального архіву, а спадкоємиця, яка не оформила спадкове право за оформленням не зверталася, справа із архіву в зв`язку з цим не витребовувалась, а щодо внесення змін у свідоцтво то вони можливі виключно за згодою всіх спадкоємців. А оскільки інша спадкоємиця померла такі зміни внести не можливо. При виготовлені Державного акту на право власності на частини земельних ділянок, які успадкувала Позивачка у 2007 році землевпорядником було скасовано попередні кадастрові номери, які до цього були присвоєні земельним ділянкам, що перебували у власності гр. [PERSON] (Спадкодавця) (кадастрові номери рахуються як архівні). Із 2008 року по серпень 2024 року ці ділянки у державному земельному кадастрі відображалися як несформовані. В зв`язку з чим Позивачкою було замовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі площею 1.5197 га та площею 0.7599га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до якої зазначеним ділянкам присвоєно кадастрові номери 7125788800:04:001:0607 та 7125788800:04:001:0608 відповідно. Згідно довідок про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 11.10.2024року вартість земельних ділянок складає 36060,84гривень та 18031,61гривень. Відповідно до ст. 1216 -1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України 1. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 2. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. 3. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Таким чином, з моменту відкриття спадщини після смерті батька Позивачка має право на отримання у власність, в порядку спадкування за заповітом, усе належне спадкодавцеві майно. Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України, частина 1 статті 16 ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача до суду не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Судовий збір просить покласти на рахунок позивача. Від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява у якій міститься прохання слухати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від представника відповідача Шполянської ОТГ надійшла письмова заява у якій міститься прохання слухати справу без участі їх представник, у вирішенні позовних вимог покладаються на розсуд суду. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області 21.10.2024р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області 05.11.2024р. відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області 20.01.2025 було замінено неналежного відповідача. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області 10.02.2025 було витребувано докази. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області 05.03.2025 було витребувано докази. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області 07.04.2025 було залучено співвідповідача. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області 30.04.2025 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Заходи забезпечення позову не застосовувались. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, уразі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до заповіту від 22 листопада 2000року, покійний батько позивача, [PERSON] , все своє майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось заповів Позивачці [PERSON] . (а.с.5). Витяг зі спадкового реєстру (а.с. 6) Свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с. 7) 10.05.2024 [PERSON] звернулась до Третьої державної нотаріальної контори з заявою (а.с. 8) Листом від 28.05.2023 завідувач Третьої черкаської державної нотаріальної контори повідомив [PERSON] про неможливість внесення змін в свідоцтва про право на спадщину (а.с. 10-11) 07 листопада 2007 року нотаріус Третьої Черкаської державної нотаріальної контори Бараненко І.К. видав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 2-6177, в розмірі 1/2 частки від: Права власності на земельну ділянку, розміром 4,54 га, кадастровий номер - 71257888000040403 71257888000040231, яка розташована на території Топилянської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області, що була надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧР № 020832, виданого Топилянською сільською радою, Шполянського району, Черкаської області, 27 жовтня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 118. (а.с. 12) Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 13-24) Довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості (а.с. 25-28) Копія спадкової справи №132/2007 (а.с. 56-71) На дату смерті [PERSON] з нею проживав чоловік [PERSON] (а.с. 161-162) Відповідно до відомостей свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] успадкував майно [PERSON] . (а.с. 172) Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~п.1\~ч.2\~ст.\~16\~ЦК України,\~способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути визнання права. Згідно до п.3. ст.46 Закону України «Про нотаріат», неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Згідно ст.49\~Закону України\~«Про нотаріат»\~нотаріус або\~посадова особа,\~яка \~вчиняє нотаріальні\~дії,\~відмовляє у\~вчиненні нотаріальної\~дії,\~якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає\~вчиненню іншим\~нотаріусом або\~посадовою особою,\~яка вчиняє\~нотаріальні дії; є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; з проханням\~про вчинення\~нотаріальної дії\~звернулась особа,\~яка в\~установленому порядку\~визнана недієздатною,\~або уповноважений\~представник не\~має необхідних\~повноважень; правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; в інших випадках, передбачених законом. Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Згідно п.4.15 Глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 22.02.2012 року за №282/20595, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 1 абз.3, Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», акцентовано, на тому, що судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтьсяабо не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України, передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ч.1,\~2\~ст.\~1220\~ЦК України\~спадщина відкривається\~внаслідок смерті\~особи або\~оголошення її\~померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно зі ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 -1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України 1. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~абз.\~12,\~13\~п.3.1.\~листа Вищого\~Спеціалізованого Суду\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~ від\~16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13,\~умовою для\~переходу в\~порядку спадкування\~права власності\~на об`єкти\~нерухомості,\~в тому\~числі житловий\~будинок,\~інші споруди,\~земельну ділянку\~є набуття\~спадкодавцем зазначеного\~права у\~встановленому законодавством\~України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до заповіту від 22 листопада 2000року, покійний батько [PERSON] все своє майно, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось заповів Позивачці, [PERSON] . Заповіт був зареєстрований Черкаською філією державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України» 18 січня 2008року, тобто вже після видачі свідоцтва про право на спадщину. Через неналежне виконання посадовими особами Топилянської сільської ради своїх обов`язків заповіт, що був посвідчений секретарем Топилянської сільської ради Берестовою Тетяною Василівною 22.11.2000 року, був зареєстрований майже через 8 років. [PERSON] не проживала разом з померлим, не була інвалідом та пенсіонером, на момент відкриття спадщини не мала права на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241ЦК України. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, суд вважає, що обмеження позивача у оформленні спадщини буде невиправданим втручанням у його приватну сферу і становитиме для нього надмірний тягар та не забезпечить розумний баланс між інтересами сторін. Ураховуючи наявні матеріали справи та встановлені обставини, суд вважає, що позивач будь-яким іншим шляхом не зможе захистити своє право, що унеможливить використати механізм визнання права власності на майно. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку захисту права в цьому випадку не існує, тому позов потрібно задовольнити. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить залишити судові витрати на своєму рахунку. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене та

Outcome: approved