Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та обґрунтування позову Позивач, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», звернувся в суд з позовною заявою до відповідача, [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги обґрунтовані тим, що 08.05.2020 між АТ "Альфа-банк" та відповідачем укладено договір про надання кредиту № 491024653, відповідно до якого остання отримала 22\~897,14 грн. кредитних коштів на строк 60 місяців з відсотковою ставкою 39,9%. Договір укладено в електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». АТ «Альфа-Банк» виконала свої зобов`язання, перерахувавши відповідну суму на рахунок відповідача, а відповідач своїх зобов`язань не виконала у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 20.09.2021, з них: 22772,47 грн. тіло кредиту та 11554,85 грн. відсотки за користування ним. 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 08.05.2020, укладеним між AT «Альф Банк» та відповідачем. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором у розмірі 4997734327,32 грн., сплачений судовий збір, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200 гривень ( а. с. 1-3 ). Рух справи 06.03.2025 позовна заява надійшла до суду і того ж дня згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями ( а. с. 30 ) головуючим суддею визначено Слободян Н.П. та матеріали передані для розгляду. 10.03.2025 у справі відкрите провадження, вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Перший розгляд призначений на 02.04.2025. 01.04.2025 надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву. ( а.с.46-53). Розгляд відкладено на 01.05.2025. 14.04.2025 надійшло письмове пояснення представника позивача щодо відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позиції сторін Представник позивача позивні вимоги підтримав у повному обсязі (заява від 30.04.2025). Відповідач у відзиві на позовну заяву, поданому її представником, позовних вимог не визнала, посилаючись на те, що термін дії кредитного договору ще не сплив. Дата повернення кредиту 12.05.2025. Відсутні документи про зарахування коштів відповідачу. ( Суд зауважує, що у поясненні на відзив представник позивача зазначив, що виписка про рахунку відповідача є належним доказом видачі коштів). Про зміну кредитора не було повідомлено відповідача. Крім того, вважає розмір витрат на правову допомогу завищеним, оскільки подана позовна заява є стандартною і не потребувала значних зусиль. Фактичні обставини справи, встановлені судом на підставі досліджених доказів, які містяться в матеріалах справи. Судом встановлено, що 08.05.2020 між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» була підписана оферта на укладення угоди про надання кредиту № 491024653 ( а.с.5), анкета-заява про акцепт пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення угоди про надання кредиту, додаток № 1 до угоди про надання кредиту, згідно умов якої [PERSON] отримала кредит в розмірі 22897,14 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом 39,90 % річних, фіксована ставка, строком на 60 місяців (а. с. 5 - 6). Відповідно до оферти [PERSON] запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти з нею угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Оферта містить умови споживчого кредиту: тип кредиту «кредит готівкою», сума кредиту 22897,14 грн., процентна ставка 39,90 %, тип ставки - фіксована, строк кредиту 60 місяців. Дата повернення кредиту вказана до 12.05.2025 (п. 2 Оферти). Згідно п. 3 Оферти кредит надається для повернення заборгованості за кредитним договором № 630858353 від 16.02.2018 у розмірі 22897,14 грн., спосіб видачі переказ на рахунок відкритий в АТ «Альфа-Банк». Всі відносини, що не врегульовані угодою, [PERSON] запропонувала врегулювати договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, є невід`ємною частиною угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку www.alfabank.ua. Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить Додаток № 1 до укладеного між сторонами договору № 491024653 від 08.05.2020, згідно якого до 12 числа кожного місяця передбачено сплату ануїтетних платежів в розмірі 885,79 грн., з яких частину платежу складає сума кредиту, а решта - проценти за користування кредитом (а. с. 6). В матеріалах справи також міститься виписка по особовому рахунку [PERSON] , в якій відображено рух коштів на рахунку, зокрема, надано кредит за кредитним договором в розмірі 22897,14 грн., (який спрямовано на погашення попереднього кредиту), щомісячні платежі нею сплачені лише раз 12.06.2020 загальною сумою 886 грн. (згідно графіку 885,79 грн.), і більше не сплачувались (а. с. 6, 17 - 23). Цей факт відповідачем не оспорюється. 20.09.2021 АТ «Альфа-Банк» та ТОВ ФК «Еліт Фінанс» уклали договір факторингу № 3 (а. с. 9 - 13), згідно п. 1.1 «Тлумачення термінів» якого, боржником є фізична особа, що уклала з банком основний договір, не виконала свої зобов`язання за зазначеним договором, а також будь-які представники боржника, повірені, правонаступники, інші особи, що взяли на себе обов`язок виконати (повністю або частково) зобов`язання щодо сплати заборгованості замість боржника, та до яких фактору клієнтом було відступлено право вимоги. Згідно п. 2.1, 2.2 договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне кредиторові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких наведено в додатку № 1-1 до договору. Право вимоги, що відступається згідно даного договору, включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту. Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 3 від 20.09.2021, на користь ТОВ ФК «Еліт Фінанс» було відступлено право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 491024653 від 08.05.2020, сума за основною заборгованістю на дату укладення договору 22772,47 грн., проценти 11554,85 грн., загальна сума заборгованості 34327,32 грн. (а. с. 14). Позивачем також було надано розрахунок заборгованості за кредитним договором, укладеним з [PERSON] за період з 08.05.2020 по 20.09.2021, згідно яких розмір заборгованості становить 34327,32 грн. (а. с. 23). Відповідачем надано копії довідки до акта огляду МСЕК від 06.05.2024 № 649726 серії 12 ААГ про встановлення їй 2 групи інвалідності безстроково ( а.с.51), довідку про взяття її на облік як внутрішньо переміщену особу від 23.05.2022 № 1827-5001617765 (а.с.52), посвідчення дружини померлого громадянина з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою № 001585 від 27.03.2025. (а.с.53) Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно ст. 634 ЦК України, договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом також встановлено, що позивач ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» на підставі укладеного договору факторингу від 20.09.2021 № 3 набуло право вимоги за кредитним договором № 491024653 від 08.05.2020, укладеним з [PERSON] . Суд звертає увагу, що згідно графіку платежів, який є додатком № 1 до угоди про надання кредиту, підписаним АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , до 12 числа кожного місяця передбачено сплату ануїтентних платежів в розмірі 885,79 грн., з яких частину платежу складає сума кредиту, а решта - проценти за користування кредитом (а. с. 6). Відтак, станом на дату відступлення прав вимоги до позивача, а саме 20.09.2021, [PERSON] , згідно графіку платежів, мала сплатити 16 щомісячних платежів по 885,79 грн., що становить 14172,64 грн., однак із виписки по рахунку, що є первинним бухгалтерським документом, здійснила лише один платіж у 886 грн., відповідно несплаченим на зазначену дату залишалося 13286,64 грн., що відповідачем у відзиві не спростовано. Враховуючи вищевикладене, в розумінні ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України [PERSON] вважається боржником по кредитному договору, позаяк не виконала зобов`язання зі сплати щомісячних платежів, які складаються з частини тіла кредиту та процентів за користування кредитом, у строк, встановлений договором. Відповідачем не доведено виконання зобов`язання, а відтак її доводи щодо ненабуття ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» прав вимоги до неї за кредитним договором № 491024653 від 08.05.2020 є помилковими. \~ \~ \~ \~Щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню суд вважає за необхідне зазначити таке. Умовами оферти [PERSON] та акцепту АТ «Альфа-Банк» передбачено, що даний кредитний договір є споживчим. Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Таким законом є Закон України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. За змістом пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»). Відповідно до положень частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18) Велика Палата Верховного Суду виклала висновок, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, боржник зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту. У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що висновок, наведений у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 521/21255/13-ц, не враховує спеціальний порядок, передбачений Законом України «Про захист прав споживачів» в редакції до 2017 року, заявлення кредитодавцем вимоги про дострокове повернення коштів у разі неналежного виконання позичальником умов договору про надання споживчого кредиту, і вважала за необхідне відступити від зазначеного висновку, конкретизувавши його так: «суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, у якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту». Враховуючи, що частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, містила положення про застосування обов`язкового досудового врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, а після 10 червня 2017 року на ці правовідносини почала поширюватися частина четверта статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», суд вважає, що правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19), є релевантною для даних правовідносин та може бути застосована в частині наслідків для кредитора у разі невиконання передбаченого законодавством досудового врегулювання спору. В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач або первісний кредитор направляли відповідачу засобами поштового зв`язку досудову вимогу про виконання зобов`язання. Крім того, досліджуючи письмові докази у справі, судом було встановлено, що із підписаних позивачем та відповідачем умов оферти і акцепту не вбачається, що сторони обумовили право кредитодавця на дострокове повернення кредитних коштів. Будь-які інші угоди між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] щодо можливості дострокового повернення кредитних коштів в зв`язку з простроченням позичальником зобов`язання з виплати щомісячних платежів в матеріалах справи відсутні.

Outcome: partial