Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача У квітні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява\~мотивована тим,\~що 18\~листопада 2017\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~укладено шлюб,\~про що\~Селидівським міським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Донецькій\~області складено\~відповідний актовий\~запис №\~148,\~та видано\~свідоцтво про\~шлюб серії\~ [NUMBER] .Після укладення\~шлюбу позивач\~змінила прізвище\~з [PERSON] \~на [PERSON] .Від шлюбу\~спільних дітей\~сторони не\~мають.Протягом останнього часу стосунки сторін погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Сторонами було прийнято рішення про припинення шлюбних стосунків та розірвання шлюбу через орган реєстрації, проте в приміщенні Лубенського відділу державної реєстрації актів цивільного стану відповідач, дізнавшись, що позивач має намір та бажання у відповідності до вимог закону розділити спільне майно подружжя, відмовився від подання спільної заяви про розірвання шлюбу, пояснивши, що тепер всі питання мають вирішуватись в судовому порядку. З 31\~березня 2025\~року сторони\~припинили будь-які\~шлюбні стосунки,\~не ведуть\~спільного господарства,\~у них\~відсутній спільний\~сімейний бюджет\~та немає\~жодних спільних\~інтересів,\~а мета\~подальшого спільного\~життя подружжя\~та збереження\~родини відсутня.Оскільки фактично шлюб між [PERSON] та [PERSON] припинено, відновлення шлюбних стосунків неможливе, а відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану, то позивач звернулася до суду з цією позовною заявою. На підставі викладеного [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що 18 листопада 2017\~року складено актовий запис №\~148; після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Рух справи Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 квітня 2025 року справу № 539/1817/25 передано судді Пилипчуку М. М. Суддя на виконання вимог частини восьмої\~статті 187 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі ЦПК України) звернувся з відповідним запитом до Єдиного державного демографічного реєстру щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Згідно з відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 14 квітня 2025 року № 1287060, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 квітня 2025\~року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на\~\~08\~травня 2025 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив. [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилась. Подала до суду заяву, в якій вказувала, що у зв`язку з визнанням позову відповідачем просила розглянути справу без її участі та без участі її представника, на позовних вимогах наполягала в повному обсязі. [PERSON] у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судових засідань. Подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, вказував, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 18 листопада 2017 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 148. Позивач зазначила, що шлюбне життя у сторін виявилось невдалим. Зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Сімейні відносини між сторонами як подружжям припинені, спільного господарства не ведуть, спільний сімейний бюджет відсутній. Відповідач позов визнав, просив судовий збір просив розділити порівну між сторонами. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до абзацу 3 частини другої статті 1 Сімейного кодексу України (далі СК\~України) регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України (частина друга статті 36 СК України). Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (стаття 51 СК України). Відповідно до частин першої та третьої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (частина третя статті\~105\~СК України). Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (стаття\~110 СК України). Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнав позов. Збереження шлюбу можливе за наявності почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. За змістом частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 СК України визначено, що розірвання шлюбу, здійснене органами державної реєстрації актів цивільного стану, засвідчується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд має виходити з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Під шлюбом слід розуміти\~\~сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб\~\~припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Верховний Суд у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 127/16963/22-ц виклав висновок про те, що «заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним\~засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ». Оскільки шлюбні відносини між подружжям припинені, наміру їх відновлювати у сторін не має, суд вважає, що збереження сім`ї є неможливим, відповідно, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між подружжям. У матеріалах справи відсутні докази, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, у поданій до суду заяві вказувала, що має намір залишити прізвище « [PERSON] », то вона має право залишити це прізвище після розірвання шлюбу відповідно до зазначеної норми матеріального права. Вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи. Висновки за результатами розгляду позовних вимог Суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду (частина перша статті 259 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов повністю, суд вважає за\~необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved