Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. 21.03.2025 року позивач звернувся до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31 травня 2024 року в с. Угринів сталася ДТП за участю водія "ВМW" д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , водія автомобіля Volkswagen н.з. [NUMBER] [PERSON] , автомобілем [PERSON] , котрим керував [PERSON] - RENAULT KOLEOS д.н.з. [NUMBER] . Поки вина [PERSON] у даній ДТП не була встановлена судовим рішенням, позивач як водій пошкодженого авто та представник потерпілого (власника автомобіля) за довіреністю міг звернутися тільки до страхової компанії, котра має договірні зобов`язання з [PERSON] , що безпосередньо скоїв зіткнення з автомобілем RENAULT KOLEOS д.н.з. [NUMBER] , котрим керував позивач. Враховуючи те, що [PERSON] є учасником бойових дій [PERSON] звернувся із заявою до МТСБУ із повідомленням про ДТП та заявою про відшкодування шкоди. Згідно висновку про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу №32.06.2024 від 04.07.2024 становить 40 187,22 грн., вартість відновлювального ремонту - 70 026, 54грн. Окрім цього позивач поніс витрати на послуги з евакуації автомобіля в розмірі 3 000 грн, однак МТСБУ відмовило йому у виплаті страхового відшкодування. Згідно акту виконаних робіт по відновлювальному ремонту автомобіля від 05.07.2024 року загальна вартість такого становить 109\~500 грн. Станом на 05.07.2024 року автомобіль був відремонтований. 25.07.2024 року та переоформлений на [PERSON] . Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.09.2024 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, та на підставі ст.38 КУпАП провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. 13.11.2024 року позивач звернувся із заявою до ПрАТ «УСК» КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» з приводу страхового відшкодування, однак позивачу було повідомлено, про необхідність надати транспортний засіб RENAULT KOLEOS д.н.з. [NUMBER] для огляду представнику товариства. Станом на момент надання відповіді на адвокатський запит транспортний засіб RENAULT KOLEOS д,н.з. [NUMBER] не був наданий для огляду представнику товариства, розмір збитків страховиком не визначався. Однак, жодного запиту з проханням надати транспортний засіб для огляду [PERSON] не отримувала. Дане авто було надано для огляду оцінювачу [PERSON] , котрого визначило МТСБУ, та розмір завданих збитків, вартість відновлювального ремонту уже було визначено, про що ПрАТ «УСК» КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» було повідомлено. 07.03.2025 року ПрАТ «УСК» КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» надіслало [PERSON] письмову відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із невиконанням п. 37.13. ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1961-IV», який був чинним на момент укладення Договору. Однак дане твердження не відповідає дійсності, оскільки [PERSON] у своєму зверненні повідомив страхову компанію про всі деталі даної справи, вказані вище, та надав всі документи. Крім цього, [PERSON] було понесено витрати у зв`язку із виготовленням звіту про оцінку вартості матеріального збитку у розмірі 6000 грн, тому просить позовні вимоги задовольнити. ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Представник відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» скористалася правом на подання відзиву, у якому просила відмовити в задоволенні позову з таких підстав. Так, як вказує представник відповідача, позивач всупереч вимогам п.33.3 ст.33, п.33-1.1. ст. 33-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. не надав страховику для огляду належний йому транспортний засіб в пошкодженому стані після ДТП, що мала місце 31.05.2024 року, а звернувся до страхової компанії лише 13.11.2024 року. На той момент автомобіль позивача вже було відремонтовано, про що ним вказано і в позовній заяві. Вважає доводи позивача про те, що він не міг звернутися до ПрАТ "УСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" поки вина [PERSON] не була встановлена судовим рішення безпідставними, оскільки вищевказаний закон № 1961-IV від 01.07.2004 р. не прив`язує момент звернення потерпілого до страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та обов`язок надати страховику автомобіль на огляд в пошкодженому стані, до встановлення судовим рішенням вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована. Тому вважає, що у страхової компанії були підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування. Окрім цього, вважає наданий позивачем Звіт про оцінку матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, № 36-02-24 від 04.07.24 р. ФОП [PERSON] неналежним та недопустимим доказом в суді, оскільки не відповідає вимогам ч.5 ст.106 ЦПК України. Зауважує, що в даному Звіті допущено помилку, та вважає, що вартість матеріального збитку має становити 38 396,95 грн. Представник позивача [PERSON] адвокат Рубцова К.В. подала до суду відповідь на відзив ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», у якому зазначила щодо ненадання позивачем страховику для огляду належний йому транспортний засіб в пошкодженому стані після ДТП те, що згідно ч.4 ст.31 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що водії, причетні до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого (знищеного) майна зобов`язані зберігати пошкоджене (знищене) майно, у тому числі транспортні засоби, у тому стані, в якому воно перебувало після настання дорожньо-транспортної пригоди, до того часу, поки його не огляне представник страховика (у випадках, передбачених статтею 43 цього Закону, - МТСБУ), а також забезпечити можливість проведення огляду пошкодженого (знищеного) майна, у тому числі транспортного засобу, представниками страховика (МТСБУ). Щодо неналежності та недопустимості Звіту про оцінку вартості матеріального збитку вказала, що авто позивача було надано для огляду представнику МТСБУ - оцінювачу [PERSON] , котрим було визначено розмір завданих збитків, вартість відновлювального ремонту, про що ним було складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу №32.06.2024 від 04.07.2024року. Жодних підстав сумніватися у результатах, котрі зазначені у звіті оцінювачем [PERSON] у представника позивача немає, оскільки це оцінювач відповідної спеціалізації та є включеним до Державного реєстру оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності. Окрім цього вказує, що постановами судів першої та апеляційної інстанцій встановлено вину [PERSON] у вчиненні даної ДТП. Причинно-наслідковий зв`язок між діями [PERSON] та заподіянням шкоди автомобілю позивача прослідковується також із складених протоколів про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, рапорта працівника поліції та пояснень учасників ДТП, котрі досліджувались судами при ухваленні вказаних вище рішень. Представник відповідача [PERSON] адвокат Дворський В.М. подав відзив на позовну заяву, в якому категорично не погоджується з доводами та твердженнями позивача викладеними в позовній заяві, заявлені позовні вимоги не визнає та заперечує в повному обсязі. \~Вважає твердження позивача про те, що йому були невідомі певні обставини безпідставними та сумнівними, оскільки останній був на місці ДТП 31.05.2024 року та брав участь у оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно водіїв [PERSON] та [PERSON] . Зазначає що [PERSON] не може бути відповідачем у справі тільки через те, що позивач не знав як йому реалізувати своє право на отримання страхового відшкодування. Окрім того зазначив, що позивач з місця події ДТП 31.05.2024 року поїхав власним автомобілем та евакуатор не викликав, про що може\~ підтвердити свідок, також, не повідомляв і жодним чином не інформував [PERSON] про те, що буде проводитися огляд його автомобіля оцінювачем [PERSON] та не звертався до відповідача 2\~ з вимогою відшкодувати витрати на ремонт його автомобіля. Зазначив, що позивач в порушення вимог статті 33 закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів не зберіг свій автомобіль у пошкодженому стані в якому він був після ДТП і не надав його на огляд страховій компанії відповідача 2.\~ Представник відповідача звернув увагу суду на те, що позивач вдався до умисних дій з метою отримання необґрунтованого збагачення, оскільки у звіті вартості матеріального збитку, виконаному оцінювачем [PERSON] вказується вартість ремонту в розмірі 40187, 22 грн,\~ натомість позивачем зазначено фактична вартість ремонту 109 500 грн.\~ Цивільно правова відповідальність відповідача 2\~ станом на день вчинення ДТП була забезпечена відповідачем 1, а тому\~ вважає звернення позивача до МТСБУ помилковим.\~ Крім цього вважає\~ звернення з позовом до відповідача [PERSON] неприпустимим та таким, що свідчить про недобросовісність дій позивача, тобто позов заявлений без врахування критерію добросовісності.\~ [PERSON] не є належним відповідачем у цій справі, оскільки основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справі за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Звертає увагу суду на те, що настання цивільно-правової відповідальності [PERSON] за шкоду, заподіяну автомобілю позивача, не підтверджено належними та допустимими доказами. З такою позицією представника відповідача адвоката Дворського В.М. представник позивача у поданій відповіді на відзив не погодився з огляду на те, що факт складення протоколів про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП на двох водіїв [PERSON] та [PERSON] , не зобов`язує позивача звертатися з повідомленням про ДТП та надавати автомобіль на огляд в пошкодженому стані страховим компаніям обох водіїв. Зазначає, що позивач звернувся саме до МТСБУ із повідомленням про ДТП та заявою про відшкодування шкоди, оскільки водій [PERSON] є учасником бойових дій і в інформації про серію, номер полісу ОСЦПВ та назву страхової про це було зазначено працівником поліції, та саме автомобіль [PERSON] - Volkswagen д.н.з. [NUMBER] скоїв зіткнення з автомобілем [PERSON] , котрим керував позивач RENAULT KOLEOS д.н.з. [NUMBER] , чим завдав йому безпосередньо механічних пошкоджень. Зауважує, що суд повністю виключив вину [PERSON] у даній ДТП і та визнав винним у ДТП, що сталася 31.05.2024 року, [PERSON] . Зауважує, що страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому законом та виходить із розміру вартості відновлювального ремонту, котрий визначено саме представником страховика. Тому, з огляду на вищевикладене, вважає, що заявлена позивачем вимога про стягнення з [PERSON] , як винуватця ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту без урахування коефіцієнта фізичного зносу та страховим відшкодуванням, яке має бути виплачене страховиком, має місце. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, до суду надіслала заяву з проханням розгляд справи здійснювати без її участі. Представник відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через підсистему «Електронний суд». Представник відповідача [PERSON] адвокат Дворський В.М. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, з підстав, зазначених у відзиві. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 27.03.2025 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено,\~що у відповідності до довіреності від 24.06.2024 року [PERSON] уповноважила [PERSON] та [PERSON] , які діють самостійно один від одного щодо користування, розпорядження та експлуатації транспортного засобу RENAULT KOLEOS, реєстраційний номер [NUMBER] як на території України так і за її межами (а.с.12) Згідно довіреності від 9 січня 2025 року громадянка [PERSON] уповноважила громадянина України [PERSON] щодо користування, розпорядження та експлуатації транспортного засобу Renault Koleos 2011 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.13). Згідно рапорта\~ поліцейського від 31.05.2024 року до відділення поліції зі служби 102 надійшло повідомлення [PERSON] про ДТП в селі Угринів по вулиці Калуське шосе (а.с.14). У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення ААД №585714 від 31.05.2024 року: 31 травня 2024 року о 17 год. 16 хв. в с. Угринів по вул. Калуське шосе, 18,\~водій автомобіля Volkswagen д.н.3. [NUMBER] - [PERSON] не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем RENAULT KOLEOS реєстраційний номер [NUMBER] , який зупинився попереду. При ДТП отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.15). До матеріалів справи додані також письмові пояснення [PERSON] та схема місця ДТП (а.с.16,17-18). 17.06.2024 до МТСБУ звернувся\~ [PERSON] \~ з повідомленням про ДТП, яка сталась 31.05.2024 року по вул. Калуське шосе, с. Угринів, Тисменицький район Івано- Франківська область\~ за участю водія транспортного засобу Фольксваген СС з номерним знаком, [NUMBER] [PERSON] (наявність поліса ОСЦПВВНТЗ№: зазначено посвідчення (учасника бойових дій, інваліда війни, інваліда першої групи)\~ та водія транспортного засобу Рено колеос з номерним знаком, [NUMBER] [PERSON] (поліс ОСЦПВВНТЗ № 215983675 термін дії з 29.07.2023 р. по 28.07.2024 р. виданий ПрАТ СК ЄВРОІНС УКРАЇНА), власником даного автомобіля є [PERSON] . Особа, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення: [PERSON] (а.с.25-27). В матеріалах справи\~ міститься заява\~ [PERSON] до МТСБУ від 01.07.2024 року\~ з проханням\~ здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталося 31.05.2024 року в селі Угринів, Калуське шосе Тисменицький район, за участю транспортного засобу Фольксваген з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Рено Колеос з номерним знаком [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с.29-30). Постановою Тисменицького районного суду від 26.08.2024 року у справі №352/1632/24 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] \~ за\~ статтею 124 КУпАП постановлено закрити (а.с.32-34). [PERSON] 25.06.2024 року звертався до оцінювача [PERSON] з заявою про визначення вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Renault Koleos реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.40). 25.06.2024 року в місті Калуш по вулиці Богдана Хмельницького 107 оцінювачем [PERSON] був проведений огляду транспортного засобу Renault Koleos [NUMBER] , рік випуску 2011, власником якого є [PERSON] (а.с.42).\~ Згідно даних ремонтної калькуляції №32/24 від 04.07.2024 року транспортного засобу Renault Koleos [NUMBER] , вартість ремонту останнього складає 70 026,54 грн (а.с.43-48). У відповідності до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу RENAULT KOLEOS д.н.з. [NUMBER] № 32-06-2024 від 04.07.2024 року, власником якого є [PERSON] , який виконав підприємець [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 40 187,22 грн., вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу автомобіля Renault Koleos реєстраційний номер [NUMBER] дорівнює 70 026,54 грн .(а.с.35-39). Згідно акту виконаних робіт по відновлювальному ремонту автомобіля Renault Koleos [NUMBER] , виконавцем яких є підприємець [PERSON] , загальна вартість якого, з урахуванням деталей, що належало замінити, переліку робіт по ремонту та матеріалів становить 109500 грн (а.с.55, 56). Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05.09.2024 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, та на підставі ст.38 КУпАП провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с.58-59). [PERSON] звернувся з заявою до ПрАТ УСК Княжа Вієнна Іншуранс Груп з метою надання відповіді щодо здійснення страхового відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП, яка трапилася 31.05.2024 року в [ADDRESS] (а.с.61-62). З відповіді ПрАТ Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп від 28.01.2025 року адвокату Рубцовій К.В. вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу BMW реєстраційний номер [NUMBER] станом на 31.05.2024 року забезпечена у ПрАТ Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-3812850. Страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю - 320 000,0 грн, за шкоду, заподіяну майну - 160000 грн, розмір франшизи - 0,00 грн. З метою врегулювання заявленої події та визначення розміру належного страхового відшкодування, 13 листопада 2024 року товариством направлено відповідний запит [PERSON] з проханням надати транспортний засіб Renault Koleos [NUMBER] \~ для огляду представнику товариства. Станом на дату надання відповіді на запит адвоката Рубцової К.В. вказаний транспортний засіб не був наданий для огляду представнику товариства, розмір збитків страховиком не визначався (а.с.60). 07 березня 2025 року ПрАТ Українська страхова компанія Княжа Вієнна Іншуранс Груп надіслала [PERSON] лист про прийняте рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування по даному випадку, у зв`язку із невиконанням ст. 33.3. Закону та не наданням для огляду пошкоджений транспортний засіб страховику (а.с.63). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції на момент виникнення спірних правовідносин. У\~статті 16 ЦК України\~передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі. У пункті 22.1.\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно\~статті 1194 ЦК України\~в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом частини першої статті\~28, статті\~29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з п. 32.7 ст.\~32\~цього\~Закону\~шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. Крім того, відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 20.11.2024 року у справі № 756/2755/22\~колегія суддів вважала правильним висновок суду першої інстанції про стягнення з винуватця ДТП різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (тобто без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховою виплатою за європротоколом (див. близький за змістом висновок у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 жовтня 2018 року у справі № 686/17155/15-ц). Інакше кажучи, винуватець ДТП має відшкодувати потерпілому різницю між вартістю ремонту автомобіля потерпілого без урахування коефіцієнта фізичного зносу пошкоджених деталей і сумою страхової виплати за європротоколом. Розмір шкоди, пов`язаної з пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства (стаття 31 вищевказаного Закону). Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у справі за №465/4621/16-к від 19 червня 2019 року визначений Законом «Про ОСЦПВВНТЗ» порядок звернення потерпілого до МТСБУ із заявою про здійснення страхового відшкодування є не досудовим порядком урегулювання спору, визначеним як обов`язковий в розумінні статті124 Конституції України, а позасудовою процедурою здійснення страхового відшкодування, яка загалом не виключає право особи безпосередньо звернутися до суду з позовом про стягнення відповідного відшкодування. Так, законодавець передбачає дві підстави для виплати страхового відшкодування потерпілому. Перша з них\~передбачена статтею 35 Закону «Про ОСЦПВВНТЗ». Шкода може бути відшкодована на підставі звернення потерпілого до МТСБУ за умови подання ним відповідної заяви про таке відшкодування. Інший спосіб передбачає можливість звернення за відшкодуванням до суду з вимогою до МТСБУ про відшкодування шкоди та ухвалення відповідного судового рішення. Так, згідно з пунктом 36.1. статті 36 Закону рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду у разі, якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. У підпункті 37.1.3 пункту 37.1. статті 37 вищезазначеного Закону передбачено серед іншого як підставу для відмови у відшкодуванні -\~невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на його отримання, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Таким чином, у зазначеній нормі втілено загальний принцип недопустимості формального підходу до вирішення питання про здійснення або нездійснення компенсації і надання пріоритету зовнішній формі юридично значущих дій або бездіяльності над їх змістом і наслідками. Адже підставою для відмови у відшкодуванні визнаються не будь-які порушення регламентованої цим законом процедури, а лише ті, що призвели до неможливості встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для здійснення виплат і визначення їх розміру. VІ. Висновки суду. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. З системного аналізу вищевказаних норм, у редакції на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Так, спеціальні норми Закону\~обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22), а також\~вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29). Отже, на переконання суду, правильним є стягнення із винного водія\~різниці між фактичною вартістю ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, з урахуванням розміру вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, та який має бути виплачений страховиком, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). В той же час, вирішуючи питання розміру майнової шкоди, яка завдана позивачу, суд враховує наданий ним звіт про оцінку вартості матеріального збитку, згідно з яким вартість відновлювального ремонту, з урахуванням зносу становить 38\~396,95 грн., врахувавши при цьому допущену у звіті помилку при обрахунку виходячи із даних, зазначених ремонтній калькуляції 32/24, доданої до звіту. Зокрема, як вбачається з ремонтної калькуляції, вартість необхідних для ремонту матеріалів становить 12 556,41 грн, що складається з вартості матеріалів у розділі фарбування 11 652,71 грн та малоцінних деталей у сумі 903,70 грн. Стосовно тверджень страхової компанії на недопустимість цього звіту як доказу у справі, то суд залишає їх без уваги, так як відповідно до ст.31 Закону розмір шкоди може визначатися в тому числі на підставі звіту, а відповідач у силу положень норм\~ЦПК України\~не спростував правильність указаного звіту.\~ При цьому, на переконання суду, невиконання потерпілим своїх обов`язків не призвело до неможливості страховика встановити розмір заподіяної шкоди. Щодо посилань представника ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на відсутність причинного зв`язку між діями [PERSON] та завданою шкодою, то суд зазначає, що в матеріалах справи є копії постанов Тисменицького районного суду Івано-Франківської області та Івано-Франківського апеляційного суду у справі за №352/1633/24 відповідно до яких [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. В той же час, незважаючи на те, що у протоколі потерпілою особою зазначено виключно [PERSON] , як вбачається зі схеми місця події, учасниками ДТП були 3 транспортні засоби, в тому числі RENAULT KOLEOS під керуванням позивача. Суд зазначає, що за результатами розгляду протоколу ААД за №585714, складеного на [PERSON] , Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області закрито провадження у справі та зазначено, що в наявній дорожній обстановці зіткнення автомобіля Volkswagen з транспортним засобом Renault відбулося вимушено внаслідок дій іншої особи, відносно якої матеріали справи про адміністративне правопорушення за\~ст.124 КУпАП перебувають на розгляді в суді та на даний час рішення не прийнято. В наявній дорожній обстановці водій, керуючи автомобілем Volkswagen, вжив всіх можливих заходів для зупинки свого автомобіля, проте з об`єктивних незалежних від нього причин не міг уникнути зіткнення з автомобілем Renault внаслідок руху в аварійному стані після попереднього зіткнення з іншим транспортним засобом ВМW 3161. Одночасно, суд вважає, що витрати, пов`язані з евакуацією транспортного засобу, які просить стягнути позивач із страхової компанії, не підлягають відшкодування, так як їх понесення не підтверджено достатніми доказами. Зокрема, суду не надано доказів сплати таких витрат, а копія рахунку за №16 від 31.05.2024 року та акт виконаних робіт від 31.05.2024 року, не можуть підтвердити фактичне понесення таких витрат. Відтак в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Стосовно твердження позивача, що різниця між фактичною вартістю ремонту без урахування коефіцієнт фізичного зносу та страховим відшкодуванням становить 69\~312,78 грн, то суд зазначає, що відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку вартість відновлювального ремонту, з урахуванням зносу становить 38\~396,95 грн., врахувавши при цьому допущену у звіті помилку при обрахунку, а загальна вартість відновлювального ремонту відповідно буде становити 68\~236,27 грн. Таким чином, різниця між фактичною вартістю ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу та страховим відшкодуванням становить 29 839,32 грн, яка і підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] . При цьому суд не приймає до уваги наданий відповідачем акт виконаних робіт від 05.07.2024 року, згідно якого вартість робіт склала 109\~500 грн, оскільки саме звіт про оцінку об`єктивно вказує на розмір завданих позивачу прямих збитків. З урахуванням викладеного, позов слід задовольнити частково. VІІ. Судові витрати. Згідно із ч. ч. 1, 3\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу пов`язаних із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду прави. Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Тому з відповідача [PERSON] слід стягнути 304,97 гривень судового збору, а з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 392,44 грн судового збору на користь позивача. Крім того, оскільки вимогу про стягнення витрат за виготовлення звіту заявлено виключно до [PERSON] , то з урахуванням принципу диспозитивності та пропорційності з останнього на користь [PERSON] слід стягнути 1 510 грн 75 коп. (6\~000 грн х57,58% (відсоток задоволених вимог) = 3 454,8 грн х43,73% (відсоток задоволених вимог відносно [PERSON] ) = 1\~510,75 грн) . Одночасно, представник позивача [PERSON] адвокат Дворський В.М. до суду надіслав заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій зазначив вартість правничої допомоги, яка була надана відповідачу [PERSON] , згідно договору про надання правової допомоги від 15.04.2025р. в розмірі 8000 грн. Вказане підтверджується детальним обсягом робіт від 05.05.2025р. у цивільній справі № 352/664/25 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП; рахунком № 01 від 05.05.2025р. на оплату послуг правничої допомоги; актом від 05.05.2025р. приймання-передачі наданих послуг правової допомоги (професійної правничої допомоги) за договором про надання правової допомоги від 15.04.2025року, договором про надання правової допомоги від 15.04.2025 року. Тому з позивача на користь [PERSON] слід стягнути понесені судові витрати з надання професійної правничої допомоги в розмірі 4\~501 (чотири тисячі п`ятсот одна) грн 60 коп. На підставі ст.16 Цивільного кодексу України ст.22, 32, 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: partial