Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

В січні 2025 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітньою дитиною, призначення їй опікуна, стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що позивач та його дружина, [PERSON] , доводяться рідними батьками відповідачці [PERSON] , і є рідними бабусею та дідусем для малолітнього сина відповідачки. Батько малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Мати дитини, [PERSON] , ніяким чином не піклується та не цікавиться життям дитини вже напротязі чотирьох років, дитина з п`ятирічного віку і по теперішній час проживає в родині позивача та перебуває на повному його утримані. У зв`язку з вищевикладеним позивач був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. 03.02.2025 відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання. 03.03.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не надавала. Представники третіх осіб: Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області до судового засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали до суду відповідні письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи повторну неявку відповідачки, не надання останньою відзиву та думку позивача та його представника, які не заперечували щодо розгляду справи в заочному порядку, судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено про розгляд справи в заочному порядку, за наявними у справі матеріалами. Заслухавши позивача, допитавши свідків, а також дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 28 жовтня 1982 року між позивачем та [PERSON] , був укладений шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] . [INFO] у позивача з [PERSON] народилася дочка, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 08 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [INFO] у [PERSON] та відповідачки народився син, [PERSON] . [INFO] помер батько дитини - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно з довідкою, виданою Андріївським старостинським округом виконавчого комітету Карпівської сільської ради встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до акту обстеження умов проживання неповнолітньої дитини [PERSON] встановлено, що скарг на не порозуміння в родинні немає. В сім`ї приділяють достатньо уваги вихованню дитини. На час обстеження виявлено, що мати дитини за даною адресою фактично не проживає, участі у виховані сина не приймає. Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини виданий КНП «Широківський центр первинної медичної допомоги» Широківської селищної ради, встановлено, що [PERSON] соматично здоровий. Відповідно до характеристики, виданої Андріївським ліцеєм Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] проживає разом із бабусею та дідусем, навчається у 2 класі, рідні зацікавлені успіхами дитини, мати у виховані сина участі не приймає. Згідно з висновком про стан здоров`я [PERSON] встановлено, що останній може бути опікуном. Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» МВС України, №ФОВА-002444351, громадянин України [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 27.10.2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до характеристики, виданої виконавчим комітетом Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] за час проживання в с. Радевичеве зарекомендував себе з позитивної сторони. Проживає разом з дружиною та виховує неповнолітнього онука [PERSON] , підтримує дружні стосунки з односельцями, скарг та нарікань на його поведінку від жителів села до сільської ради не надходило. Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» МВС України, №ФОВА-002444273, громадянка України [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 27.10.2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. У судовому засіданні свідки підтвердили, що дитина проживає у сім`ї позивача, відповідачка життям дитини не цікавиться, участі у його виховані не приймає, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, постійного місця роботи та проживання не має. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Судом встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання юридичного обов`язку по вихованню свого сина, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з ним, не цікавиться його долею, матеріально не допомагає, що підтверджується вищенаведеними дослідженими доказами. Частина 5 ст.19 СК України покладає на орган опіки та піклування подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Згідно з наданим суду висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №24 від 28.01.2025 року вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Доказів, які б свідчили про те, що відповідачка в силу певних поважних причин або інших обставин не може здійснювати свої батьківські обов`язки щодо свого сина судом не встановлено. У суду немає підстав вважати, що позбавлення батьківських прав відповідачки вплине на інтереси дитини, яка не отримує від своєї матері необхідної уваги та догляду. Крім того, оскільки розгляд даної справи відбувався за відсутності відповідачки, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 169 Сімейного кодексу України мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині в повному обсязі. Крім того, позивач просить суд призначити його опікуном малолітньої дитини. Відповідно до ст.58 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно зі ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється на дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ч.2 ст.244 СК України при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно з ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88. Пунктом 2.2 Правил встановлено, що опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування (п. 2.4 Правил). Відповідно до п.3.1. Правил для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини. Призначеному опікуну або піклувальнику видається посвідчення установленого зразка (додаток 3). Таким чином суд вважає, що для призначення судом опікуна повинна існувати сукупність двох обставин, а саме: дитина повинна бути позбавлена батьківського піклування та наявне подання органу опіки та піклування про призначення конкретної особи опікуном. Орган опіки та піклування при підготовці подання перевіряє чи відповідає кандидат в опікуни вимогам закону, можливості виконувати опікунські обов`язки та стосунки з дитиною. Орган опіки та піклування може призначити опікуна своїм рішенням із видачею посвідчення. Згідно з наданим суду висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Карпівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області №24 від 28.01.2025 року вважає за доцільне призначити опікуном [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про доцільність призначення опікуном [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В той же час, відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. В положеннях ч.3 ст.166 СК України зазначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Так, відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище дитини, яка залишилася без батьківського піклування, відповідачів, які не є інвалідами, на утриманні ніхто не знаходиться, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надають. За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає позовні вимоги в цій частині також повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.150, 164, 165, 166 СК України,

Outcome: approved