Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» (далі\~АТ «А-БАНК») звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 16.03.2016\~ [PERSON] \~приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно вказаної Анкети-заяви відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит (встановивши кредитний ліміт) у розмірі відповідно до умов Договору. Водночас, відповідач [PERSON] \~не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку із чим станом на 24.11.2024 у неї виникла заборгованість у розмірі 24694,60 грн, яка складається з: 15360,62 грн - заборгованість за кредитом; 9333,98 грн - заборгованість по відсоткам. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. Ухвалою суду від 24.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Шеметом І.О. 03.03.2025 надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що в анкеті-заяві строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, процентна ставка не узгоджена, вважають, що позивачем неправомірно та безпідставно нараховано відсотки на тіло за користування кредитними коштами, оскільки позивачем не доведено, що на момент підписання відповідачем Анкети-заявки діяли саме ті Умови, які долучені до позову. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по тілу кредиту, яка складається з фактично отриманих та використаних позичальником коштів. 12.03.2025 представником позивача було надіслано до суду відповідь на відзив в якому зазначає, що відповідач, перебуваючи клієнтом банку, була обізнана зі зімстом Умов та правил надання банківських послуг у АТ "А-БАНК", оскільки вони були розміщені в мережі інтернет. 08.05.2019 відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка, та інше. Зважаючи на зазначене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач та її представник також у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Оскільки сторони не з`явились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, суд дійшов таких висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між АТ «А-БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом власноручного підписання 16.03.2016 Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК». Підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правила надання банківських послуг в АТ «А-БАНК», відповідач погодився з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, та тим, що він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Як вбачається з довідки за картами, [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано такі картки: №\~ [NUMBER] , строком дії до вересня місяця 2021 року; № [NUMBER] , строком дії до жовтня місяця 2027 року; № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2019 року. Відповідно до довідки за лімітами [PERSON] за кредитним договором б/н від 16.03.2016 за період з 16.03.2016 по 24.11.2024 встановлено такі кредитні ліміти: 16.03.2016 встановлено кредитний ліміт 0,00 грн; 04.02.2019 збільшено кредитний ліміт 1500,00 грн; 06.03.2019 збільшено кредитний ліміт до 7000,00 грн; 09.04.2019 збільшено кредитний ліміт 9000,00 грн; 10.09.2021 збільшено кредитний ліміт 16000,00 грн; 27.12.2023 зменшено кредитний ліміт 15360,62 грн; 29.03.2024 збільшено кредитний ліміт 15400,00 грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Крім того, абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 525 ЦК України визначає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор\~прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «А-БАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. \~\~Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. \~\~Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Отже, факт користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами та їх несвоєчасне повернення знайшов своє підтвердження у матеріалах справи, зокрема у виписці по картці за рахунком № [NUMBER] за період 16.03.2016 по 24.11.2024. Відповідно до долученого банком до позовної заяви розрахунку заборгованість\~ [PERSON] за кредитним договором б/н від 16.03.2016 станом 24.11.2024 становить 15360,62 грн - заборгованість за кредитом (тіло кредиту). Таким чином, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні відносини, відповідач не заперечує факту користування кредитними коштами та не оспорює розмір заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15360,62 грн, враховуючи зазначене, дана заборгованість є доведеною та підлягає стягненню з відповідача. Щодо тверджень відповідача про безпідставне та неправомірне нарахування відсотків, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. До позовної заяви банк додав витяг з Умов і правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», які не містять підпису відповідача. У відповіді на відзив представник позивача посилається на те, що, користуючись кредитними коштами, наданими на підставі Анкети-заяви від 16.03.2016, [PERSON] погодилась з Умовами і правилами і правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», та що факт ознайомлення відповідачем з даними Умовами і правилами обслуговування, Тарифами, правилами використання та основними умовами обслуговування та кредитування підтверджується тим, що відповідач підписав Анкету-заяву, чим висловив свою згоду з вищевказаними документами в електронному вигляді на сайті А-Банк www.a-bank.com.ua. З огляду на дані посилання слід зазначити, що наявні в матеріалах справи Умови і правила банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» відповідачем не підписані, до того ж не вказано в якій редакції вони надані суду, та чи діяла саме ця редакція на момент укладення кредитного договору, а тому, відповідно до роз`яснень, що викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем Умов і правил банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», їх підписання відповідачем відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовамиі правила банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» . З Анкети-заяви від 16.03.2016 вбачається, що строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, дана заява містить лише анкетні дані та контактну інформацію відповідача, та не містить жодних даних про умови кредитування та обрання нею певної банківської послуги. Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані Умовами і правилами банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК» не є складовою кредитного договору від 16.03.2016, укладеного шляхом підписання Анкети-заяви, в якій у відповідача відсутній обов`язок зі сплати відсотків за прострочене виконання зобов`язання. Слід звернути увагу на те, що в обгрунтування правомірності нарахування процентів представником позивача надано Паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна карта", який було підписано відповідачем. 08.05.2019 шляхом накладання електронного цифрового підпису [PERSON] підписала Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Умовами пунктів 3, 4 Паспорту споживчого кредиту передбачено, що тип кредиту кредитування рахунку з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредитування - до 50000 грн; строк кредитування - 240 місяців. Пільгова процента ставка 0,000001 % на місяць. Базова процента ставка: 46,8% річних. Тип процентної ставки фіксована: може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 58,23 %. Разом із цим, Анкета-заявка була підписана відповідачем 16.03.2016, а наданий Паспорт - 08.05.2019, тобто через 3 роки, після оформлення кредитного ліміту. З виписки вбачається, що користуватися кредитними коштами відповідач почала одразу після оформлення картки - 16.03.2016, а не з моменту підписання Паспорт споживчого кредиту. Крім того, доданий суду Паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна карта" від 08.05.2019 не містить реквізитів кредитного договору, до якого його складено, а, отже позивачем не доведено, що цей Паспорт є невід`ємною складовою Анкети-заявки від 16.03.2016, за яким позивач просить стягнути заборгованість, тому суд вважає, що вказаний Паспорт не підтверджує право позивача нараховувати відповідачу обумовлені ним проценти за користування кредитними коштами. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, а на відповідача - доведення обґрунтованості та підставності заперечень проти позову. Саме на сторони покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції у справі. Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме сторони, як особи, які на власний розсуд розпоряджаються своїми процесуальними правами щодо предмета спору, визначають докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Сторона має довести належними та допустимими доказами свою правову позицію у справі. Суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Зважаючи на зазначене суд, вважає за необхідне відмовити позивачу у стягненні з [PERSON] процентів, нарахованих за Анкетою-заявкою від 16.03.2016. Таким чином, суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором. Зважаючи на вищевикладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «А-БАНК» суму заборгованості за кредитним договором б/н від 16.03.2016 у розмірі 15360,62 грн - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), в іншій частині у задоволенні позову необхідно відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судового збору у розмірі 3028,00 грн., сплаченого при подачі позовної заяви, однак оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням положень\~ст. 141 ЦПК України\~вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати у розмірі 1883,50 грн. (15360,62 грн. (сума боргу, стягнута судом) х 3028,00 (сума\~судового збору,\~сплачена позивачем)\~/\~24694,60\~грн.\~(сума\~боргу,\~заявлена до\~стягнення). На підставі наведеного та

Outcome: partial