Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] , адвокат Сверлик О.В. звернулась в суд із позовом до [PERSON] в якому просить зменшити розмір аліментів згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30.09.2021 з 2700 грн. до п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто до 1600 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що з часу присудження судом аліментів, життя позивача змінились, а також погіршилось його матеріальне становище. На даний час позивач здійснює догляд за своїм батьком [PERSON] , який за віком та за станом здоров`я потребує стороннього догляду, що підтверджено заключенням ЛКК №261, а також актом про встановлення факту здійснення особою постійного догляду, складеного Коропецькою селищною радою 05.11.2024 №54. 28.06.2023 позивачем була подана заява до відділу державної реєстрації Бучацької міської ради про державну реєстрацію припинення позивачем підприємницької діяльності. На обліку в районному центрі зайнятості позивач не перебуває. Належна йому квартира, що знаходиться в [ADDRESS] , була відчужена [PERSON] у 2017 році на підставі нотаріально посвідченого договору дарування. Тому, позивач вважає зазначені обставини істотними, такими, що є підставою для зменшення розміру аліментів. У разі покращення матеріального становища позивач зможе сплачувати на утримання свого сина аліменти у значно більшому розмірі. Станом на 07.01.2025 заборгованість зі сплати аліментів у позивача відсутня. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.01.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] - адвокат Гриців О.Я. подала відзив на позов, згідно якого сторона відповідача позов не визнала. Серед іншого, зазначила, що відповідач, на її думку, не надав доказів про погіршення свого матеріального стану, а навпаки замовчує факт належності йому на праві влаcності рухомого майна, а саме транспортного засобу марки «KIA Sorento», 2013 р.в., дата останньої реєстрації 16.07.2021р., вартість якого станом на 28.03.2025 складає 685\~080 грн., транспортний засіб марки «Bajaj Avenger» 2020, 2019 року випуску, дата останньої реєстрації 24.07.2019, ціна якого станом 28.03.2025 склала 80964 грн. Також вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що позивач несе фінансові витрати на утримання батька та погіршення свого майнового стану. Окрім цього, [PERSON] , який є батьком позивача отримує регулярні пенсійні виплати та є власником кв. [ADDRESS] . Також вважає, що позивачем не надано доказів про припинення ним підприємницької діяльності. Крім цього, вважає, що матеріальне становище позивача не погіршилось, а тому підстави для зменшення аліментів відсутні. Представник позивача надав відповідь на відзив у якому зазначила, що сторона позивача не погоджується із аргументами відповідача, зазначивши, що відповідач у травні 2023 разом із неповнолітнім сином [PERSON] виїхала за межі території України, позбавивши батька дитини можливості бачитись із ним та спілкуватись, до виїзду за кордон перешкоджала у побаченнях, не виконувала судове рішення про встановлення графіку побачень. Наявність у позивача рухомого майна не є свідченням його достатку та розкоші, а квартира [ADDRESS] у 2017 році була відчужена за договором дарування. Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив у яких зазначено, що матеріали справи, на їх думку, не містять жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт погіршення матеріального становища батька дитини. Відсутні будь-які документи щодо звільнення з роботи, зменшення заробітної плати, втрати джерела доходу чи інших обставин, що впливають на його платоспроможність. Також просить врахувати, що потреби дитини які з віком зростають, а тому зменшення розміру аліментів може негативно вплинути на її належне утримання. Крім цього, просить врахувати, що позивач є молодою працездатною особою, що має повну можливість працевлаштуватись та забезпечувати мінімальні потреби власної дитини. Відтак, просить залишити розмір аліментів, який визначений судовим рішенням без змін \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Сверлик О.В. в судовому засіданні позов підтримала та просить його задовольнити з підстав наведених у ньому. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Гриців О.Я. в судове засідання не з`явились, подавши заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, просять відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. \~ \~ \~ \~Сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.06.2013, який розірвано рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 02.07.2018. \~ \~ \~ \~У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що визнається та не заперечується сторонами. \~ \~ \~ \~Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2021, яке набрало законної сили, у справі №607/2570/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради про зміну (збільшення) розміру аліментів та визначення місця проживання дитини, позов задоволено частково. Ухвалено визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Збільшено розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 15.03.2018 у справі №603/744/17 та ухвалено стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2700 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. У задоволенні решти вимог, відмовлено. Судом з`ясовано, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] перебуває на утриманні матері, що не заперечується сторонами. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 22.12.1987 Монастириським райвідділом ЗАГС, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] , [PERSON] , який є батьком позивача отримує пенсію за віком. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №108369779 від 20.12.2017, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 20.12.2017 укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Бучацького управління Чортківської філії Тернопільського обласного центру зайнятості від 27.12.2024 №1414, [PERSON] не перебуває на обліку в Бучацькому управлінні Чортківської філії Тернопільського обласного центру зайнятості та інших центрах зайнятості України, як безробітний. Позивач [PERSON] проживає разом із своїм батьком [PERSON] в [ADDRESS] , що підтверджено витягом №978/11-13 про зареєстрованих у житловому приміщенні будинку осіб, що виданий Центром надання адміністративних послуг Коропецької селищної ради Чортківського району Тернопільської області. Згідно копії висновку №261 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, [PERSON] потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Зазначені обставини підтверджено заключенням ЛКК №261 КНП «Монастириський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 28.08.2024. Відповідно до акту про встановлення факту здійснення особою постійного догляду від 05.11.2024 №34, складеного Коропецькою селищною радою, [PERSON] здійснює постійний догляд щодо свого батька [PERSON] . [PERSON] 28.06.2023 звернувся із заявою про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця. Згідно довідки від 07.01.2025 №28.7-24/20 Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області, станом на 07.01.2025 у боржника [PERSON] відсутня заборгованість по виконавчому провадженні №68345209. Відповідно до витягів з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 22.03.2025, наданих представником відповідача, за [PERSON] зареєстровані наступні транспортні засоби: марки «KIA Sorento», 2013 р.в., дата останньої реєстрації 16.07.2021р., марки «Bajaj Avenger» 2020, 2019 року випуску, дата останньої реєстрації 24.07.2019. Відповідно до ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України , при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 1 статті 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Такі ж висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 524/7388/17 (провадження № 61-37490св18), від 11 вересня 2019 року у справі №662/64/18 (провадження № 61-41266св18), від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц (провадження № 61-20737св19), від 13 лютого 2020 року у справі № 466/4009/18 (провадження № 61-10529св19), від 27 травня 2020 року у справі №128/373/18 (провадження № 61-43813св18). У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у нього із часу присудження аліментів на утримання сина у збільшеному розмірі змінились життєві обставини, а також погіршилось матеріальне становище, а саме: здійснення ним догляду за своїм батьком [PERSON] , подача заяви про припинення підприємницької діяльності, відчуження належного йому нерухомого майна у 2017 році. Суд дослідивши та оцінивши докази, а також у їх сукупності, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів не підлягає до задоволення. Так, суд вважає, що позивачем та його представником не доведено погіршення матеріального стану позивача із часу ухвалення Тернопільським міськрайонним судом рішення від 30.09.2021 про зміну розміру аліментів. Покликання сторони позивача на те, що він здійснює догляд за своїм батьком [PERSON] не є тією обставиною, яка зумовлює зміну розміру аліментів у бік зменшення та не повинно відбуватись за рахунок коштів на утримання дитини. При цьому, із копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] батько позивача [PERSON] отримує пенсію за віком. Крім цього, суд зауважує, що розмір аліментів, який на даний час сплачує позивач не перевищує розміру встановленого державою прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку від 06 до 18 років, який складає 3196 грн. Також, суд зауважує, на момент ухвалення судового рішення Тернопільським міськрайонним судом від 30.09.2021, суд врахував його матеріальний стан, у тому числі наявність у нього нерухомого майна, яке було відчужене ним у 2017 року своєму батькові. Також, суд вважає, що припинення позивачем підприємницької діяльності та відсутність його на обліку у центрі зайнятості, не є тією обставиною, що зумовлює зменшення розміру аліментів. Адже [PERSON] є працездатною особою молодого віку та здатен отримувати доходи та забезпечувати утримання свого неповнолітнього сина. Крім цього, суд зазначає, що позивач у 2019 та 2021 роках набув право власності на рухоме майно, транспортні засоби марки «KIA Sorento», 2013 р.в., дата останньої реєстрації 16.07.2021р., марки «Bajaj Avenger» 2020, 2019 року випуску, дата останньої реєстрації 24.07.2019, що підтверджено витягами із Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 22.03.2025, наданих представником відповідача, відтак покращив своє матеріальне становище. Інших доказів стороною позивача про те, що матеріальне становище відповідача погіршилось після ухвалення судового рішення, яким визначено розмір аліментів та який просить змінити позивач, суду не надано. Також, суд без надання йому належних та допустимих доказів в обґрунтування позову, позбавлений можливості встановити розмір доходу, який відповідач отримував після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів на дитину, так і розмір його доходу на час звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів, щоб зробити обґрунтований висновок про зміну матеріального стану відповідача в бік зменшення. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене вище, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову позивачу. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у разі відмови у позові покладаються на позивача. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного та

Outcome: dismissed