Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» (далі ТОВ «Іннова Фінанс») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № 3653620424 від 14.04.2024 року у розмірі 68\~720,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 14.04.2024 року між ТОВ «Іннова Фінанс» і [PERSON] в електронній формі укладено договір про надання грошових коштів у позику, який разом із Правилами надання споживчих кредитів складає єдиний договір. На підставі вказаного договору відповідачу надано кредит у розмірі 8000,00\~грн на споживчі (особисті) потреби строком на 360 днів із встановленням плати за користування кредитними коштами у розмірі 2,2 % в день. Внаслідок порушення умов договору станом на 29.03.2025 року у [PERSON] є заборгованість за вказаним договором на загальну суму 68\~720,00 грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь товариства зазначений розмір заборгованості, а також 2422,40\~грн сплаченого судового збору. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 02.04.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано в Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» інформацію про належність [PERSON] платіжної картки № [NUMBER] , а також витребувано виписку по цьому картковому рахунку за період з 14.04.2024\~року до 30.04.2024 року. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 08.05.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Представник позивача ТОВ\~«Іннова Фінанс» Чмир М. П. у судове засідання не з`явився, разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним\~чином повідомленим\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,повторно не з`явився у судове засідання, не повідомивши про причини неявки, до початку розгляду справи по суті відзиву на позовну заяву не подав. Суд установив такі обставини. 14.04.2024 року за допомогою інформаційно-комунікаційної системи (ІКС) ТОВ\~«Іннова Фінанс» (далі Товариство) і [PERSON] (далі позичальник) із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 4emjs285d уклали договір надання грошових коштів у позику № 3653620424. Зі змісту п. 10.6.10.7 договору видно, що моментом підписання цього договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підписанням договору зі сторони Товариства є формування та надання на ознайомлення позичальнику оферти, а також генерація та направлення позичальнику одноразового ідентифікатора. Підписанням договору зі сторони позичальника є направлення позичальником повідомлення, що містить одноразовий ідентифікатор отриманий від Товариства, через особистий кабінет. Відповідно до п. 2.2 вищевказаного договору сторони погодили, що на умовах, встановлених договором, Товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. У п. 3.1 та 3.2 сторони визначили, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 14.04.2024 року або наступний за ним календарний день. Згідно з п. п. 2.3, 2.5 договору сума кредиту (загальний розмір) складає 8000,00 грн. Строк кредитування (строк дії договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Сторони також погодили, що детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору (абз. 3 п. 2.5 договору). Мета отримання кредиту споживчі (особисті) потреби (п. 2.7 договору). Зі змісту п. 2.6 договору видно, що сторони узгодили нарахування процентів за користування кредитом. Стандартна процентна ставка визначена у розмірі 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 2.5 договору. Відповідно до п. 2.10.3 договору денна процента ставка на дату укладення договору за стандартною процентною ставкою за весь строку користування кредитом складає 2,20 %. У п. 4.1 договору визначено, що нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто за методом «факт/факт». Відповідно до п. 6.4 договору у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі. На підтвердження виконання позивачем переддоговірного обов`язку щодо надання споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця, до позовної заяви долучено копію паспорта споживчого кредиту, підписаного [PERSON] 14.04.2024 року за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 12pyjs60x. У матеріалах справи, окрім того, міститься копія анкети клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://finsfera.ua/), копія електронного листа з одноразовими ідентифікаторами для підписання паспорта кредиту (12pyjs60x) та кредитного договору (4emjs285d), надісланого на електронну пошту відповідача, зазначену в анкеті клієнта, а також Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «Іннова Фінанс», що набули чинності з 20.02.2024 року. 16.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Контрактовий Дім» (далі ТОВ «Контрактовий Дім», ФК) і ТОВ «Іннова Фінанс» (клієнт) укладено договір про надання послуг з приймання та переказу платежів, за умовами якого клієнт доручив ФК за відповідну плату здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів відповідно до правил МПС (міжнародних платіжних систем) для сервісів Visa Direct/MasterCard Money Send. 14.04.2024 року ТОВ ФК «Контрактовий дім» (надавач платіжних послуг) за дорученням ТОВ «Іннова Фінанс» (платник) здійснило переказ кредитних коштів у розмірі 8000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 19827-1354-101177578 від 14.04.2024 року. Згідно з відповіддю Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» №\~20.1.0.0.0/7-250418/57879-БТ від 27.04.2025 року [PERSON] у банку емітовано карту №\~ [NUMBER] (IBAN [NUMBER] ). Зі змісту виписки по зазначеному вище картковому рахунку [PERSON] за період з 14.04.2024 року до 30.04.2024 року видно, що 14.04.2024 року на цей картковий рахунок здійснено зарахування кредитних коштів у розмірі 8000,00 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом станом на 25.03.2025 року загальний розмір заборгованості [PERSON] за договором № 3653620424 від 14.04.2024 року становить 68\~720,00 грн, з яких 8000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 60\~720,00 грн заборгованість за процентами, 0,00 грн неустойка. Загальна кількість днів прострочення зобов`язання 345. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до правил ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.\~1\~ст. 207 ЦК України). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі, що передбачено абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до абз. 1 ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з правилами абз. 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до приписів ч. 5 ст. 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Так, згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що 14.04.2024 року сторони в електронній формі уклали кредитний договір, на підставі якого ТОВ «Іннова Фінанс» надало [PERSON] кредит на споживчі (особисті) потреби у розмірі 8000,00\~грн на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідач [PERSON] отримав надані позивачем кошти, проте належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, чим допустив заборгованість. Проте суд\~звертає увагу\~на те,\~що окрім\~фактично отриманої\~відповідачем суми\~кредитних коштів,\~позивач також\~просить стягнути\~з [PERSON] \~заборгованість зі\~сплати відсотків\~за користування\~кредитом,\~розмір якої\~згідно з\~розрахунком заборгованості\~становить 60\~720,00\~грн (345\~днів *\~8000,00\~грн *\~2,2\~%). Перевіряючи доводи позивача щодо нарахованої суми відсотків за користування кредитними коштами у межах заявленого позивачем періоду стягнення, суд зазначає таке. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування визначає Закон України «Про споживче кредитування», який також регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою статті 3 цього Закону. 24.12.2023 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон № 3498-ІХ від 22.11.2023 року), яким, серед іншого, ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частинами чотири шість. Так, у ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції Закону №\~3498-ІХ від 22.11.2023 року) визначено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою: ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Водночас у\~п.\~17\~Прикінцевих та\~перехідних положень\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» встановлено,\~що тимчасово,\~протягом 240\~днів з\~дня набрання\~чинності Законом\~України «Про\~внесення змін\~до деяких\~законів України\~щодо удосконалення\~державного регулювання\~ринків фінансових\~послуг»,\~максимальний розмір\~денної процентної\~ставки не\~може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120\~днів - 1,5 %. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 року до 21.04.2024 року розмір денної процентної ставки не повинен бути більшим 2,5 %, з 22.04.2024 року до 19.08.2024\~року не більше 1,5\~%, а з 20.08.2024 року не більше 1 %. Як вже було зазначено, 14.04.2024 року сторони уклали кредитний договір і 14.04.2024\~року відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти, які були перераховані на належний йому картковий рахунок. Умовами кредитного договору № 3653620424 від 14.04.2024\~року передбачено нарахування процентів за користування кредитними коштами у розмірі 2,2 % в день у межах строку кредитування (п. 2.6.1 договору). Денна процентна ставка за цим договором розрахована за формулою, наведеною у ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», та визначена у розмірі 2,20 % (п. 2.10.3.1 договору). Тобто розмір процентної ставки в день (плата за користування кредитними коштами) дорівнює розміру денної процентної ставки (загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту). Отже, зважаючи на наведені вище вимоги закону та поетапне зменшення максимального розміру денної процентної ставки, суд вважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості [PERSON] зі сплати відсотків за кредитним договором №\~3653620424 від 14.04.2024\~року. Оскільки нарахування відсотків відповідно до погодженої сторонами процентної ставки (2,2 %) з 14.04.2024 року до 21.04.2024 року узгоджується з вимогами п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», суд визначає розмір заборгованості [PERSON] зі сплати відсотків за вказаний період у розмірі 1408,00 грн (8 днів * 8000,00 грн * 2,2 %). З 22.04.2024 року до 19.08.2024 року заборгованість відповідача зі сплати відсотків становить 14\~400,00 грн (120 днів * 8000,00 грн * 1,5 %), а з 20.08.2024 року до 24.03.2025 року 17\~360,00 грн (217 днів * 8000,00 грн * 1 %). Отже, загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 3653620424 від 14.04.2024\~року становить 41\~168,00 грн, з яких 8000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 33\~168,00 грн заборгованість за процентами. З огляду на наведене, враховуючи, що суду не надано доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, з [PERSON] на користь ТОВ\~«Іннова Фінанс» підлягає стягненню зазначений вище розмір заборгованості. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Іннова Фінанс» слід також стягнути 1451,18 грн сплаченого судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (41\~168,00 грн * 2422,40 грн / 68\~720,00\~грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial