Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 002/14561799-CK_SB від 18.02.2022, у сумі 74 732,00 грн. Обґрунтовуючи позов зазначив, що 18.02.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування від 18.02.2022. Відповідно до умов договору відповідачу надано його поточний рахунок, який відкритий до заяви-договору на укладання договору про комплексне банківське обслуговування № 002/14561799- CK_SB, надані кредитні кошти в сумі 50 000,00 грн, з процентною ставкою за встановленим кредитним лімітом 37 %; строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією до 18.02.2024. Відповідачем умови вищезазначеного кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості, яка станом на дату даного звернення залишається непогашеною. У зв`язку з чим представник позивача просить задовольнити позовні вимоги. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позову просив провести розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд установив, що 18.02.2022 між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем було підписано заяву-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування, яка разом з публічною пропозицією АТ "ТАСКОМБАНК" на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифами Банку, Таблицею обчислення загальної вартості кредитного ліміту та паспортом споживчого кредиту, що розміщені на сайті АТ «ТАСКОМБАНК» https://tascombank.ua/, складають договір про комплексне банківське обслуговування в Мобільному додатку «izibank» № 002/14561799-CK_SB. \~ \~ \~ \~Згідно вказаного договору банк надав позичальнику грошові кошти на наступних умовах: встановлена сума кредитного ліміту - до 50000 грн; тип кредиту - кредитна лінія; строк користування 12 місяців, із автоматичною пролонгацією; процентна ставка за встановленим кредитним лімітом 37 %. \~ \~ \~ \~Відповідно до тарифів відкриття та закриття рахунків, обслуговування картки MasterCard World Contactactless, якими передбачено основні умови кредитування, в тому числі відстокову ставку 37% річних. Як вбачається з довідки виданої т.в.о. керівника операційного центру izibank К.Антипенковою, [PERSON] з 18.02.2022 є власником поточного рахунку у валюті гривня за № [NUMBER] , який відкритий відповідно до заяви-договору на укладення договору про комплексне банківське обслуговування з номером кредитного договору 002/14561799-CK_SB від 18.02.2022 , № картки [NUMBER] , відкритого в АТ «ТАСКОМБАНК», код банку: 339500, ЄДРПОУ: 09806443. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору 002/14561799-CK_SB від 18.02.2022, укладеному із позичальником - [PERSON] , заборгованість останнього станом на 12.11.2024 становить 74732,00 грн., з яких: 50000 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) та 24732,00 грн. - заборгованість по процентам (в т.ч. прострочені). Пунктом 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ст. 626,\~628 ЦК України\~- договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~- договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. 1 та ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~- договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені\~Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~- електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~- електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12\~ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~ст. 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1 та 2\~ст. 612 ЦК України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно з ч. 2\~ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, зваживши у сукупності надані АТ «ТАСКОМБАНК» докази по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконано взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, та з [PERSON] на користь АТ «ТАСКОМБАНК» підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором. \~ \~ \~ \~Судові витрати по справі у виді судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі ст. 509, 525, 526, 530, 610-612, 625, 1048, 1049, 1054 , 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved