Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

03 квітня 2025 року позивач, діючи через свого представника за довіреністю Скочинської А.А., шляхом використання засобів електронного зв`язку, звернулися до Варвинського районного суду Чернігівської області із вказаним позовом. На обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 18 липня 2024 року [PERSON] уклав із ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» електронний Кредитний договір №14.07.2024-100000157, відповідно до якого отримав кредит у сумі 16\~000 грн строком на 124 дні, зобов`язавшись повернути кредит, сплатити відсотки у розмірі 1.5% за добу та сплатити комісію у розмірі 1\~440 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Також обумовлена неустойка у розмірі 160 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язань. У свою чергу, позивач свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі та надало [PERSON] кошти, шляхом електронного переказу на його картковий рахунок № [NUMBER] . Натомість, [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з цим утворилася відповідна заборгованість у загальному розмірі 53\~120 грн, з яких: 16\~000 грн - заборгованість по тілу кредиту, 24\~800 грн - заборгованість по відсотках, 4\~320 грн - заборгованість по комісії та 8\~000 грн неустойки. Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення вказаного спору у добровільному порядку, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] відповідну заборгованість за Кредитним договором №14.07.2024-100000157 від 18 липня 2024 року у загальному розмірі 53\~120 грн. Також, заявлено вимогу щодо розподілу судових витрат у виді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2\~422,40 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду 02 травня 2025 року. Позивач ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» явку свого представника у судове засідання не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. 31, 32). У змісті прохальної частини позову наполягали на здійснення розгляду справи за відсутності представника товариства. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом використання поштового зв`язку за адресою його зареєстрованого місця проживання (а.с. 33). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №14.07.2024-100000157 від 18 липня 2024 року, шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання нею конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду) «Е592», отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний під час її ідентифікації на сайті - 0660287325. З положень обумовленого Кредитного договору слідує, що за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту та сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту кредитна лінія; строк, на який надається кредит та дата повернення (виплати) кредиту, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п. 3.1, 3.2 та 3.3 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) (а.с. 14-17). Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача №5457-08ХХ-ХХХХ-9098. Днем надання кредиту вважається списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. Сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання кредиту включно до дати його фактичного повернення. Проценти за користування нараховуються та обліковуються кредитодавцем щоденно. Комісія нараховується кредитором та обліковується у день видачі кредиту (п. 4.1, 4.3 та 4.4. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії)). Згідно Заявки кредитного договору №14.07.2024-100000157, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №24.04.2024-100003040 та інформаційного повідомлення позичальника (а.с. 14-16), які відповідно підписані за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), сторонами обумовлені наступні умови, які є істотними для даної категорії договорів: дата надання/видачі кредиту 18 липня 2024 року; сума кредиту 16\~000 грн; строк кредитування 124 днів з дати його надання по 18 листопада 2024 року; період користування кредитом кожні наступні 31 день з дня надання кредиту (черговий період); продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку договору не передбачена; фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»; денна процентна ставка - 1.47%; комісія, пов`язана з наданням кредиту 1\~440 грн, обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних з першим черговим періодом, сплачується згідно з обумовленим графіком платежів; неустойка 160 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання. Аналогічні положення кредитування містяться у змісті долученого позивачем Паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем [PERSON] 18 липня 2024 року за допомогою одноразового ідентифікатора (коду) «Е592» (а.с. 17 зворот 19). У свою чергу, ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за кредитним договором №14.07.2024-100000157 виконало в повному обсязі, шляхом організації перерахунку 18 липня 2024 року обумовлених Договором коштів у сумі 16\~000 грн на банківську картку, яка була зазначена відповідачем у заявці, що підтверджується копією повідомлення №12-0303 від 03 березня 2025 року, виданого директором ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» (а.с. 10) Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Кредитного договору між його сторонами в електронній формі, відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] ідентифікував себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надав відповідні данні для заповнення формуляра заявки (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, данні паспорту та ін.) та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію» погодився із запропонованими умовами договору та підписав його. Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований та не оспорюється. За таких обставин, судом встановлено, що між [PERSON] та кредитодавцем ТОВ «СПОЖИВЧИЙ\~ЦЕНТР» виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний Кредитний договір №14.07.2024-100000157 від 18 липня 2024 року. На переконання суду, вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсними у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. Згідно з наданою ТОВ «СПОЖИВЧИЙ\~ЦЕНТР» довідкою-розрахунком про стан заборгованості позичальника [PERSON] за Кредитним договором №14.07.2024-100000157 від 18 липня 2024 року (а.с. 20), загалом заборгованість становить 53\~120 грн, з яких: 16\~000 грн - основний борг, 24\~800 грн - відсотки, 1\~440 грн комісія, 8\~000 грн неустойка, 2\~880 грн додаткова комісія. Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що після укладення вищезазначеного договору відповідач [PERSON] отримав обумовлені Договором кредитні кошти, цим самим отримавши можливість ними розпоряджатися. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» у повній мірі не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої та не повернутої суми наданих кредитних коштів, у тому числі, з урахуванням нарахованих відсотків. За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надав, що має наслідком наявність відповідної заборгованості. При цьому суд зважає, що відповідачем розрахунок заборгованості за кредитом, відсотками та комісією не спростований, відомостей щодо його невідповідності розміру фактично отриманих коштів не наведено, а тому, суд приходить до висновку щодо наявності у відповідача [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №14.07.2024-100000157 від 18 липня 2024 року у виді: 16\~000 грн за основним боргом, 24\~800 грн - відсотків, 1\~440 грн комісії, 2\~880 грн додаткової комісії, що нараховано за період із 18 липня 2024 року по 18 листопада 2024 року. У зв`язку з цим, в цій частині заявлені позивачем вимоги підлягають до задоволення. Щодо нарахованої позивачем неустойки за неналежне виконання відповідачем своїх боргових зобов`язань у розмірі 8\~000 грн, суд звертає увагу на наступне. Так, пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час. Таким чином, в умовах воєнного стану позичальник (боржник) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення грошового зобов`язання. Отже, беручи до уваги період виникнення зазначених договірних відносин кредитування, що мало місце з 18 липня 2024 року та період відповідного прострочення, вимоги позивача у частині нарахування неустойки не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та є безпідставними, а тому не підлягають до задоволення. Відтак підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованості за Кредитним договором №14.07.2024-100000157 від 18 липня 2024 року у загальному розмірі 45\~120 грн (16\~000 (тіло кредиту) + 24\~800 (відсотки) + 1\~440 (комісія) + 2\~880 грн (додаткова комісія). З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2\~422,40 грн, який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (84,94%, що становить 2\~057,59 грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial