Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулась із заявою [PERSON] , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , який помер [INFO] , місце смерті Україна, м. Луганськ Заява мотивована тим, що вона, [PERSON] , є донькою [PERSON] , який помер [INFO] , місце смерті Україна, м. Луганськ. Для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] звернулась до Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), але останній було відмовлено, оскільки для підтвердження факту смерті вона не надала документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окуповані території України/зоні бойових дій, на які неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з тим, що на час смерті м. Луганськ входить у перелік тимчасово окупованих територій, що визначені Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджених, наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 (зі змінами відповідно Наказу №204 від 18 липня 2024 року). Крім того, їй було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті, для подальшої реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка. Враховуючи, що заявник позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію факту смерті свого батька, то вважає, що є достатні підстави для встановлення цього факту в судовому порядку. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2025 року справу передано на розгляд судді Сітнікову Т.Б. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2025 року відкрито провадження у справі. Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність. Заяву підтримує та просить задовольнити. Представник Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, повідомлений у встановленому порядку. Заперечення на заяву не надав. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами, у відсутність належним чином повідомлених учасників провадження. Дослідивши подану заяву та докази по справі, встановивши зміст спірних правовідносин, суд дійшов наступного, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 травня 1972 року, актовий запис № 54. Крім того, 07 серпня 2010 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07 серпня 2010 року, актовий запис №330, де зазначено, що після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». 06 вересня 2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06 вересня 2019 року, актовий запис №552, де зазначено, що після реєстрації шлюбу прізвище дружини « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 30 червня 1988 року, актовий запис №1571, батьками є [PERSON] та [PERSON] . 24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який діє по теперішній час. Також встановлено судом, [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , [INFO] , на тимчасово окупованій території України, у м. Луганськ. Документом, що підтверджує факт смерті [PERSON] є «свидетельство о смерти» серії [NUMBER] від 18.07.2024 року видане «99400002 Артемовский отдел записи актов гражданского состояния г. Луганск департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Луганской народной республики» Цей документ виданий на тимчасово окупованій території України, тому має інформаційний характер для суду, оскільки будь-які документи, видані на окупованих територіях, є недійсними. Відповідно до ст. ст. 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Документами, які засвідчують подію смерті є свідоцтво про смерть, що видане на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України не здійснюють своїх повноважень. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану заявниця позбавлена можливості, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до ст.\~17\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~актів цивільного\~стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на тимчасово окупованій території України в порядку, не передбаченому законом України. Документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки це необхідно для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Незважаючи на те, що документи про смерть були видані на тимчасово окупованій території України, з їхнього змісту суд вбачає, що дійсно, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , місце смерті Україна, м. Луганськ. При цьому ті документи, які надані заявником, підтверджують даний факт. Отже, суд вважає факт смерті [PERSON] , достовірним і таким, що не викликає обґрунтованих сумнівів. Суд зазначає, що заявником було отримано всі документи, отримання яких передбачено для оформлення події смерті, проте провести державну реєстрацію смерті згідно чинного законодавства України, заявник позбавлений можливості з об`єктивних причин, тому суд доходить до висновку про необхідність задоволення заяви та встановлення факту смерті [PERSON] в судовому порядку. Також судом\~врахована усталена\~практика міжнародних\~судових інституцій,\~зокрема,\~«Намбійські винятки»,\~що сформульовані\~Міжнародним судом\~ООН\~та розвинуті\~у практиці\~Європейського суду\~з прав\~людини у\~рішеннях «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) та ін. Відповідно до правил ст.\~317, п. 8 ч. 1 ст.\~430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 7 ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved