Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

У жовтні 2024р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Територіальної громади м. Києва, в особі Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петренко О.В., в якому просила суд: - визначити позивачці додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Свою позовну заяву позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO] в м. Килмарнок Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина. Позивачка звернулася до третьої особи з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері, однак їй було роз`яснено, що буде відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивачкою пропущено шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори (нотаріуса), з заявою про прийняття спадщини, а тому позивачка змушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою. На думку позивачки, причина пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері є поважною, оскільки, внаслідок військової агресії російської федерації проти України, її мати вимушена була залишити країну в лютому 2022р., і поїхати до Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, де у вересні 2023р. померла. Лише наприкінці липня 2024р. в Україну було доставлено з Сполученого Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, прах матері позивачки для поховання та отримано позивачкою оригінали документів про факт смерті її матері за кордоном, а тому позивачка була позбавлена можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2024р. позов залишено без руху. 26 листопада 2024р. на адресу суду надійшла виправлена редакція позову. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 листопада 2024р. відкрито провадження по справі, в порядку загального позовного провадження та призначено справу в підготовче засідання. 06 лютого 2025р. на адресу суду надійшло клопотання сторони відповідача про розгляд справи у відсутність представника сторони відповідача, та ухвалити рішення на підставі наявних в справі доказах. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 19 лютого 2025р. закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. До судового засідання позивачкою було подано заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача, заявлені позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі, з підстав викладених у позові, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, третя особа, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, своїх представників до суду не направили, відзив на позов стороною відповідача не подавався, як і не були подані пояснення на позов третьою особою. В силу положень ст. ст. 211, 23 ЦПК України, суд вважає, за можливе продовжити розгляд справи у відсутність сторін, третьої особи. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження позивачки, серія [NUMBER] батьками позивачки є: [PERSON] та [PERSON] . З матеріалів справи вбачається, що [INFO] в м. Килмарнок Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, померла мати позивачки - [PERSON] . Судом встановлено, що в досудовому порядку, позивачка зверталася до третьої особи з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що позивачкою пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача наголошувала, що через істотні труднощі викликані військовою агресією російської федерації проти України, її мати вимушена була залишити Україну в лютому 2022р., та [INFO] в м. Килмарнок Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, померла, у зв`язку з чим лише наприкінці липня 2024р. в Україну було доставлено з Сполученого Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, прах матері позивачки для поховання в Україні та отримано позивачкою оригінали документів про факт смерті її матері за законодавством Сполученого Королівство Великої Британії та Північної Ірландії, які б дозволили їй звернутися з відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті матері, а тому стороною позивача було пропущено строк, визначений ст. 1270 ЦК України, з поважної причини. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. № 164 на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється, але не більше ніж на чотири місяці. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (частина друга статті 4 ЦК України). Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (ч. 4 ст. 4 ЦК України). Таким чином кінцевий строк для подання заяви про прийняття спадщини для позивачки було 12 березня 2024р. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 р. № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови від 30 травня 2008р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Доводами позивачки на поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на думку суду є поважними, та наявні були об`єктивні причини пропуску строку для подання нею заяви про прийняття спадщини, пов`язані з істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачкою зазначено поважні причини, пов`язаних з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами на вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 1269 ЦК України, а тому заявлені позовні вимоги про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підлягають задоволенню, а саме з метою захисту прав позивачки, слід визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті її матері, терміном у два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, п. 10) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,2 грн.

Outcome: approved