Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

03.03.2025 року до Шевченківського районного суду м.Києва через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «БІЗПОЗИКА», Позивач) до [PERSON] (далі - [PERSON] , Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором №491612-КС-001 про надання кредиту від 06.03.2024 у сумі 48 088,72 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 12 000,00грн; суми прострочених платежів по процентах - 34 818,42грн; суми прострочених платежів за комісією - 1 270,30 грн. Також позивач просить стягнути на свою користь з відповідача суму судового збору, сплаченого при зверненні до суду, у розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір №491612-КС-001 про надання кредиту. Укладення договору здійснено шляхом обміну електронними повідомленнями та підписання у порядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». На виконання умов договору вказане Товариство надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 12 000грн. шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] . В той же час, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного та у повному обсязі повернення грошових коштів згідно з умовами договору не здійснив. Часткову оплату відповідачем було здійснено у сумі 2600,00грн. У зв`язку з невиконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість на загальну суму 48 088,72грн. Оскільки відповідач не сплачує заборгованість за кредитами, позивач звернувся до суду з цим позовом. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позові просив розглядати справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце слухання справи у встановленому процесуальним законом порядку, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відзив відповідача на позов до суду не надходив. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення судового засідання судом не вбачається. З урахуванням положень ст.280 ЦПК України, заяви сторони позивача про розгляд справи без його участі, відсутність заперечень проти заочного розгляду справи, про що зазначено у позові, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, врахувавши пояснення відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З наявних письмових матеріалів справи судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (коротка назва - ТОВ «БІЗПОЗИКА»), код - 41084239, є фінансовою установою, що здійснює діяльність з правом надання послуги - надання коштів та банківських металів у кредит, що підтверджено, зокрема, копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копією свідоцтва про державну реєстрацію фінансової установи, розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про видачу ліцензії від 11.05.2017, листом НБУ про переоформлення ліцензії від 15.03.2024, витягом з державного реєстру фінансових установ. 06.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №491612-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма). Згідно з договором Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Вказаний договір підписано Відповідачем, як вбачається з цього Договору, електронним підписом із застосуванням одноразового ідентифікатора (UA - 4616, телефон [NUMBER] , дата та час - 06.03.2025 о 15:45:24); ідентифікуючі Відповідача відомості (прізвище, ім`я, по батькові, номери паспорту, коду (РНОКПП), його телефону, адреса місця проживання) наведено у розділі 8 цього Договору. Укладення договору підтверджується пропозицією укласти договір (офертою), прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) щодо укладення договору та візуальною формою послідовності дій клієнта. В анкеті клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - https://my.tpozyka.com) вказано дані про П.І.П. позичальника, його дату та рік народження, код, місце народження, документ, що посвідчує особу (паспорт, серія, номер, орган,який видав), номер телефону, сума бажаного кредиту, номер банківської карти для перерахування коштів, які співпадають з тими, що в договорі. За умовами зазначеного Договору Кредитодавець надає Позичальнику (Відповідачеві) грошові кошти у розмірі 12 000,00 грн. (пункт 2.1. Договору); строк кредитування - 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом в день - фіксована: 2,00000000, фіксована; знижена процента ставка за кредитом в день - 1,15012500, фіксована; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору; встановлений розмір фіксованої ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку; комісія за надання кредиту 1 800,00 грн, яка нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі; Строк дії договору до 21.08.2024, орієнтовна загальна вартість кредиту - 31 200,00грн., загальні витрати за кредитом - 19 200,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 9 168,16 процентів, денна процентна ставка - 0,95 процентів; дата видачі кредиту - 06.03.2024, дата повернення кредиту - 21.08.2024 (пункти 2.1. - 2.13.). Договором визначено графік платежів, за яким щомісячний платіж складає 2 600,00 грн (п. 3.2.3.) та має бути внесено до вказаної в ньому дати. Проте з умов п.3.2.2. Договору вбачається, що якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіка платежів (за виключенням дострокового повернення кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, строк якої більше 7 календарних днів, то умови про нарахування процентів за кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і нарахування процентів здійснюється за стандартною процентною ставкою з 8 календарного дня від дати простроченого платежу, передбаченої графіком і до дати закінчення строку дії договору. У разі недостатності здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги Кредитодавця у такій черговості: - у першу чергу - прострочена сума кредиту та прострочені проценти; у другу чергу - сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу - неустойка (штраф) та інші платежі по договору (пункт 3.5). Відповідальність сторін визначена розділом 6 Договору та передбачає, зокрема нарахування штрафу за прострочення сплати щомісячних платежів в залежності від строку прострочки (прострочка на 1 день - 10% від загальної суми простроченої заборгованості; на 2 дні -20%, на 3 - 30%) та розміру загальної прострочки ( менше 300 грн - штраф 100 грн; від 300,00 до 2 600,00 грн - штраф 500,00грн; більше 2 600,00 до 5 200,00 грн - штраф - 900,00 грн; більше 5 200,00 до 7 800 грн - штраф - 1400,00 грн; більше 7 800,00 грн - штраф 2 200,00 грн (п. 6.3 - 6.4). При цьому, згідно з п.6.8 Договору у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-ти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит кредитодавцем, позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойки за таке прострочення. Аналогічні умови містяться і у Паспорті споживчого кредиту, отриманому [PERSON] 06.03.2024 під електронний підпис з одноразовим ідентифікатором UA - 1713 на номер телефону [NUMBER] (дата та час - 06.03.2024 о 15:44:18). На підтвердження виконання зобов`язань щодо перерахування Відповідачу кредитних коштів за номером згаданого вище кредитного Договору до позову долучено документ під назвою «Підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів» за підписом директора ТОВ «ПРОФІТГІД», адресований ТОВ «Бізнес Позика», у якому зазначено, що цим документом підтверджується, що в рамках договору про надання фінансових послуг з переказу коштів №ПГ-5 від 04.11.2020 та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» було здійснено наступний успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача, зокрема: дата переказу - 06.03.2024 о 15:46:03, сума переказу - 12 000,00 грн, номер платіжної карти - [NUMBER] , емітент платіжної карти - MONOBANK, призначення платежу - перерахування коштів [PERSON] іпн [NUMBER] зг. До кредитного дог.№491612-КС-001 від 06.03.2024 без ПДВ. Як вбачається з доданого до позовної заяви Розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 08.02.2025 та погашення за договором кредиту №491612-КС-001, а також довідки про стан заборгованості, загальна сума заборгованості за кредитом становить 48 088,72 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 12 000,00 грн, заборгованість по відсотках - 34 818,42 грн, заборгованість по комісії 1270,00 грн. З розрахунку заборгованості також вбачається, що відповідачем було здійснено лише одну оплату у сумі 2 600,00грн у березні 2024 року, з яких 23.03.2024 було зараховано 2070,3 грн на погашення відсотків за користування кредитомта 529,7 грн на сплату комісії. Дані про здійснення відповідачем інших платежів по договору у суду відсутні. Відповідач в судове засідання не з`явився, не надав доказів що сума заборгованості є меншою чи відсутня. При цьому вбачається, що нарахування відсотків по договору здійснено в межах строку дії договору 21.08.2024. Розрахунком заборгованості підтверджується, що після вказаної дати суми не збільшувались. Стягнення одноразово комісії за надання кредиту згідно з наведеними вище умовами Договору (п. 2.5.) відбулось одноразово у день надання кредиту у передбаченому цим Договором розмірі 1 800,00 грн., а у подальшому після внесення відповідачем у березні 2024 грошових коштів, частина з них зарахована на погашення комісії (529,7 грн), у зв`язку з цим несплачена сума комісії залишилась 1 270,3 грн і не збільшувалась до закінчення строку дії договору. Отже, як встановлено судом, Кредитодавець свої зобов`язання за договором про споживчий кредит виконав у повному обсязі, надавши Відповідачеві грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами Договору, проте Відповідач своїх зобов`язань за цим Договором належно і вчасно не виконав, що підтверджено належними і допустимим доказами. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Тобто, будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. За визначенням п.п. 5, 7 ч.1. ст. 3 Законом України «Про електронну комерцію» електронним договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; а електронний правочин - це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено можливість використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором для підписання електронного правочину. Таким електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 цього Закону). При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію; одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції,що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 названого вище Закону). Таким чином, укладення договорів, зокрема, кредиту і позики, в електронній формі відповідає чинному законодавству України. Згідно з ч.1. ст. 509, ч.1 ст. 525 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За визначеннями частини першої статті 626, частини першої статті 634 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; при цьому договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1056 -1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною; тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строкукористування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Крім того, Закон України «Про споживче кредитування» надає право кредитодавцю встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Так, згідно з ч.2 ст. 8 названого Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відтак, стягнення кредитором комісії одноразово за надання самого кредиту відповідає наведеним законодавчим нормам. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч.2 ст. 615 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 526, ч.1 ст.527, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Зважаючи на усе викладене вище, суд вважає, що Відповідач порушив умови договору №491612-КС-001 про надання кредиту від 06.03.2024, не виконав взяті на себе грошові зобов`язання, а заявлений Позивачем до стягнення розмір заборгованості за тілом кредиту, процентами і одноразовою комісією відповідає визначеним зазначеними договорами умовам, що підтверджено належними і допустимими доказами, які не спростовані Відповідачем, а відтак наявні підстави для задоволення позову. При цьому правильність нарахування зазначених сум заборгованості за кредитом, позикою та за нарахованими відсотками за згаданими договорами перевірено судом і, з огляду на наявні на даний час у матеріалах справи докази, розрахунок заборгованості не викликає у суду сумнів по всім складовим заборгованості (тілу кредиту, процентам, комісії). Відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову і стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (ТОВ «БІЗПОЗИКА») заборгованості за договором №491612-КС-001 про надання кредиту від 06.03.2024 у загальній сумі 48 088,72 грн, що складається з: - суми прострочених платежів по тілу кредиту - 12 000,00грн; - суми прострочених платежів по процентах - 34 818,42грн; - суми прострочених платежів за комісією - 1 270,30 грн. З огляду на задоволення судом заявлених позивачем позовних вимог на підставі ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що становить 2 422,40 грн. Відповідно до статей 15, 16, 509, 525, 536, 610, 615, 626, 629, 634, 639, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статей 8, 12 Закону України «Про споживче кредитування» та

Outcome: approved