Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», в особі представника адвоката Усенка Михайла Ігоровича звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд: - стягнути з [PERSON] , (РНОКПП [NUMBER] , дата народження: [INFO] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: вулиця Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, 79018) заборгованість за Кредитним договором № 1375409 від 16.03.2023 в розмірі 175000,00 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу 5000,00 грн. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» зазначило, що 16.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (далі ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 1375409. Сума кредиту 25000,00 грн. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора. Кредитні кошти надано у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору. 22.10.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 22102024. Згідно вищевказаного договору та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 1375409 від 16.03.2024. Таким чином, у зв`язку із невиконанням відповідачем вищевказаних договорів представник позивача просить позов задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. В березні 2025 року справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2025 надійшла у провадження судді Рижко Г.О. 21.03.2023 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів. Ухвалою судді від 26.03.2025 року було прийнято до свого провадження цивільну справу № 357/3819/25; відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 18.04.2025 на 10:00 год. Задоволено клопотання про витребування доказів. Витребувано в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» підтвердження випуску банківської карти на ім`я відповідача та виписок про рух коштів по рахунку. 04.04.2025 на адресу суду від АТ «УНІВЕРСАЛБАНК» надійшла відповідь, відповідно до якої не вдалося ідентифікувати власника картки. 15.04.2025 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. 18.04.2025 на адресу суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи за сімейними обставинами. 18.04.2025 розглянуто заяву відповідача, розгляд справи відкладено на 14.05.2025 на 12:00. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористався, заяв про відкладення розгляду справи, призначеної на 14.05.2025 від нього не надходило. Крім того, про дату, час і місце судових засідань відповідач повідомлявся шляхом направлення відповідного повідомлення у додаток «Viber» на номер телефону [NUMBER] , статус повідомлення «Доставлено» 18.04.2025 11:49:29. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.03.2023 року між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 1375409 (далі договір) (а.с. 37-44). В додатку № 1 до договору № 1375409 від 16.03.2024 зазначено графік платежів із зазначенням дати видачі кредиту, дати платежів, суми платежів за розрахунковий період. Загальна вартість кредиту 250000,00 грн, реальна річна процентна ставка 90465,53% (а.с. 45-46). Відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор [NUMBER], відправлений на номер телефону [NUMBER] , для підписання Кредитного договору № 1375409 від 16.03.2024 (а.с. 47-48). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного електронним підписом позичальника, предметом кредитного договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах: сума кредиту 25000,00 грн; загальний строк кредитування становить 360 днів, стандартна процентна ставка 2,50 % в день), знижена процентна ставка 1,75% в день, спосіб надання кредиту: шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем, не пізніше двох календарних днів від дати підписання договору, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів (а.с. 34-36). Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» в редакції від 15.02.2024 встановлено порядок надання ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» фінансових послуг, а саме: надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 14-38). Видача грошових коштів у сумі 25000,00 грн [PERSON] підтверджується долученою до справи довідкою ТОВ «Пейтек» про перерахування 16.03.2024 о 17:42:09 коштів на банківську картку № [NUMBER] (а.с. 49). Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 22.10.2024 заборгованість відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 1375409 від 16.03.2024 складає 175000,00 грн, з яких: 25000,00 грн - основний борг, 137500,00 грн - заборгованість за відсотками, 12500,00 грн - штрафні санкції. (а.с. 50-58). 22.10.2024 права вимоги за кредитним договором відступлені ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на підставі договору факторингу № 22102024 у відповідності до умов якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 59-68). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 22102024 від 22.10.2024 та Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 22.10.2024 до договору факторингу № 22102024, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , тому ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» правомірно набув право вимоги за кредитним договором № 1375409 від 16.03.2024 (а.с. 69-70). Відповідно до платіжної інструкції № 6887 від 23.10.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» здійснила плату за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 22102024 від 22.10.2024 в сумі 1826450,83 грн (а.с. 71). З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана досудова вимога № 212 від 13.03.2025 про заміну кредитодавця та про необхідність погашення кредитної заборгованості (а.с. 72). На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної вище простроченої заборгованості. ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визнає та погоджується на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Отже, підписання кредитного договору № 1375409 від 16.03.2024 свідчить про те, що [PERSON] усі умови цілком зрозуміла і своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 р. у справі № 524/5556/19). Вищевказаний кредитний договір № 1375409 від 16.03.2024 підписаний відповідачем електронним підписом, а наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, вказаний кредитний договір, підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 16.03.2024 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строків користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно правового висновку Великої Палатою Верховного Суду №202/4494/16-ц від 31.10.2018 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення останнім зобов`язання щодо їх повернення, а також факт відступлення права грошової вимоги, тому заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25000,00 грн є доведеною та обґрунтованою. Щодо заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. Відповідно до наданого первісним кредитором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 22.10.2024 заборгованість відповідача за договором про надання споживчого кредиту № 1375409 від 16.03.2024 складає 175000,00 грн, з яких: 25000,00 грн - основний борг, 137500,00 грн - заборгованість за відсотками, 12500,00 грн - штрафні санкції. При цьому, за період з 16.03.2024 по 14.04.2024 (30 днів) відсотки на кредитні кошти нараховувалися за зниженою ставкою 1,75% в день (25000,00 (сума кредитних коштів) * 1,75% (знижена процентна ставка) * 30 (кількість днів користування кредитними коштами) = 13125,00 грн). З 16.04.2024 по 22.10.2024 (кількість днів прострочення - 190) - за стандартною ставкою 2,5% в день (25000,00 (сума кредитних коштів) * 2,5% (стандартна процентна ставка) * 190 (кількість днів прострочення користування кредитними коштами) = 118750,00 грн). Загальна сума заборгованості за відсотками за період з 16.03.2024 по 22.10.2024 склала 131875,00 грн (13125,00 + 118750,00), тоді як з наданого позивачем розрахунку заборгованість за відсотками складає 137500,00 грн. Суд критично ставиться до розрахунку заборгованості позивача в частині визначення заборгованості за процентами та висновує про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами в розмірі 131875,00 грн з урахуванням наведеного судом розрахунку. Щодо стягнення заборгованості за штрафом суд зазначає наступне. Відповідно п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, оскільки штраф в сумі 12500,00 грн нараховано позивачем за період з 22.04.2024 по 21.10.2024, тобто після 24.02.2022, то в його стягненні слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню та стягненню заборгованості за кредитним договором в сумі 156875,00 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту - 25000,00 грн, заборгованості за відсотками - 131875,00 грн. В іншій частині позову суд відмовляє. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги № 0103 від 01.03.2024 (а.с. 82); витягом із замовлення № 34 від 07.03.2025 (а.с. 83); детальним описом від 13.03.2025 наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 01.03.2024 (а.с. 84); рахунком на оплату № 43 від 07.03.2025 (а.с. 85); ордером серії ВС № 1266140 на надання правничої (правової) допомоги від 01.03.2024 (а.с. 86). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача. Відповідач доводів щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявив. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 2171,50 грн (156875,00/175000,00*2422,40), та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4482,14 грн (156875,00/175000,00*5000,00).

Outcome: partial