Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом [PERSON] , за участю заінтересованих осіб: [PERSON] , [PERSON] , Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, за яким просить визнати його усиновлювачем неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , посилаючись на таке. [PERSON] проживає однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , з 2010 року. 10 травня 2019 року сторони зареєстрували шлюб, який укладено в Малиновському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Актовий запис про шлюб - № 1065. При реєстрації шлюбу [PERSON] прізвище не змінювала. [PERSON] має дочку [PERSON] , [INFO] . Батьківство [PERSON] було записано зі слів матері, відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України. Наразі дитина проживає разом із матір`ю та її чоловіком [PERSON] , перебуває на їхньому утриманні, має із заявником стабільні сімейні стосунки та вважає його своїм батьком. [PERSON] , як мати дитини, надала письмову нотаріально посвідчену згоду на усиновлення дочки її чоловіком [PERSON] . Усі вищевикладені обставини стали підставою для звернення до суду із заявою про усиновлення [PERSON] . 05 травня 2025 року Хаджибейська районна адміністрація Одеської міської ради надала до суду висновок «Про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам неповнолітньої [PERSON] , [INFO] ». Заявник [PERSON] , його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити, надавши суду пояснення аналогічні викладеним в заяві про усиновлення. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог [PERSON] та пояснила, що за час спільного проживання у заявника з дитиною склалися доброзичливі та гармонійні стосунки сімейного характеру. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог [PERSON] щодо її усиновлення. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради Майдебура Юлія Володимирівна у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог [PERSON] . Законом України № 1402-VIII від 26 лютого 2025 року «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» змінено найменування Малиновського районного суду міста Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] , [INFO] , є громадянином України (паспорт: серія [NUMBER] , виданий Ренійським РВ УМВС України в Одеській області 10 вересня 1996),зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживає однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , з 2010 року. З травня 2019 року заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі з громадянкою [PERSON] (а/з про шлюб від 10 травня 2019 № 1065, зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області). У подружжя на вихованні спільних дітей немає. У [PERSON] є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] (a/з про народження від 05 лютого 2008 № 158, зареєстрований Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси). Сім`я проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності [PERSON] згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27 квітня 2017 року № 86055278 та від 03 травня 2017 року № 86251570. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов Служби у справах дітей Одеської міської ради від 03 березня 2025 року, у будинку створені всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини, у [PERSON] є окрема кімната. [PERSON] піклується про неповнолітню [PERSON] , виховує її з дитинства та вважає за рідну доньку. Відповідно до ч. 1 ст. 218 Сімейного кодексу України, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , надала згоду на її усиновлення [PERSON] . Мати неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , надала згоду на усиновлення її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , своїм чоловіком [PERSON] , [INFO] (заява посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Терлецькою О.В., зареєстрована в реєстрі за № 92 від 26 березня 2025 року). Відомості про батька неповнолітньої [PERSON] внесені до актового запису про народження відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини КНП «Дитяча міська поліклініка № 3» Одеської міської ради від 06 лютого 2025, неповнолітня [PERSON] здорова. Згідно з висновком про стан здоров`я особи КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 16» Одеської міської ради від 13 грудня 2024, [PERSON] за станом здоров`я може бути усиновлювачем. Відповідно до довідки КНП «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради від 02 грудня 2024 року № 317, [PERSON] на психіатричному обліку не перебуває. Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» департаменту інформатизації МВС України, [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 18 січня 2025 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно висновку Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, Хаджибейська районна адміністрація Одеської міської ради вважає, що усиновлення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , із записом його в якості батька в актовому записі про народження дитини, є доцільним та відповідає інтересам дитини. Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 219 СК України, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Перешкод, визначених статтею 212 СК України, для усиновлення [PERSON] неповнолітньої [PERSON] , судом не встановлено. Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. У відповідності до статті 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Згідно положеннями статті 217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Угода про надання усиновлювачем плати за згоду на усиновлення дитини батькам, опікунам чи іншим особам, з якими вона проживає, є нікчемною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Якщо мати чи батько дитини є неповнолітніми, крім їхньої згоди на усиновлення потрібна згода їхніх батьків. Письмова згода матері на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Відповідно до пункту 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги частин 1 - 3 статті 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Відповідно до частини 1 пункту 4 статті 219 СК України усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавленні батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. Відповідно до частини 1 статті 220 СК України на усиновлення дитини одним із подружжя потрібна письмова згода другого з подружжя, засвідчена нотаріально. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі статтею 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до положень статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Суд, постановляючи рішення про усиновлення неповнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до статі 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. У відповідності з частиною 1 статті 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до статті 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, суд установив, що будь-якої корисливої або іншої зацікавленості в усиновленні з боку заявника немає, його намір відповідає вимогам законодавства та моральним засадам суспільства, заявник є здоровою людиною, має стійке бажання виховувати та утримувати дітей, усиновлення дітей провадиться у їх найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Також суд установив, що заявник раніше не судимий, на обліку нарколога та психіатра не перебуває, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення дітей не має. Є працездатною особою, має належні житлові умови для проживання дітей. На підставі вищевикладеного суд вважає, що заявник виконав всі умови, встановлені законодавством для усиновлення, він має здібності особи, яка бажає усиновити дитину, може забезпечити стабільні та гармонічні умови для життя дитини, тому є всі підстави для задоволення заяви в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника. На підставі викладеного і

Outcome: approved