Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Петрушко Ірина Сергіївна, 06.03.2025 р. за допомогою електронної системи «Електронний суд», звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити, що [PERSON] є сином [PERSON] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька заявник звернувся з заявою про прийняття спадщини за померлим батьком [PERSON] до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пашичевої Галини Леонідівни, проте у зв`язку з відмовою Хаджибеївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо видачі свідоцтва про смерті батька та через виявлені розбіжності у написанні прізвищ, виникли перешкоди в прийнятті спадщини, а саме орган ДРАЦС та приватний нотаріус Пашичева позбавлені внаслідок розбіжності у написанні прізвищ померлого та Заявника зробити безперечний висновок, що є [PERSON] є дійсно рідним сином [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є родичами першого ступеня споріднення, а саме сином та батьком. Однак в документах, що підтверджують їх родинність, допущені помилки. Зараз виникла необхідність встановлення родинності для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] та прийняття спадщини. Однак є розбіжності в написанні прізвища сина « [PERSON] » та батька « [PERSON] ». Заявник звертався до Хаджибейський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою щодо видачі повторного свідоцтва про смерті батька, та отримав відповідь щодо неможливості видачі повторного свідоцтва про смерть батька у зв`язку із розбіжностями в написанні прізвища заявника та його сина. Заявник зазначає, що підтвердження даного факту породжує для нього юридичні наслідки, тобто від цього залежить право на спадщину заявника. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2025 р. заяву залишено без руху. 31.03.2025 р. від представника заявника надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 08.04.2025 р. відкрито провадження по справі. В судове засідання учасники провадження не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Враховуючи положення ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності суд вважає, що заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про народження (російською мовою) [PERSON] (рос. [PERSON] ) серії [NUMBER] від 06.10.1961 року та повторному № 601684 (копія додається), запис в якому зроблено російською мовою [PERSON] (рос. [PERSON] ) народився [INFO] в м. Ташкент, відомості про батьків: батько (російською мовою) [PERSON] , мати (російською мовою) [PERSON] . Відповідно до даних, що містяться у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Приморським РВ УМВС України в Одеській області від 29 листопада 1995 року прізвище батька російською мовою зазначено, як « [PERSON] », проте за наслідком перекладу з російської на українську мову, у вказаному паспорті було зазначено прізвище « [PERSON] », внаслідок різниці у написані прізвища заявника та батька останнього у дві літери, що є наслідком довільного перекладу прізвища з російської на українську мову особами, які заповнювали та видавали документи. Разом з тим, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.03.2025. Його місце проживання також було зареєстровано за вищевказаною адресою, відомості про що містяться в копії паспорті серії [NUMBER] [PERSON] . Також, в ході судового засідання було встановлено, що [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] відповідно до паспорта серії [NUMBER] [PERSON] . Також, представником заявника долучено копії фотографій, на підтвердження родинних зв`язки [PERSON] та [PERSON] . Тому, суд вважає, що виявлена помилка в написанні прізвищ в паспортах є технічною, через переклад з російської на українську мови. Відтак, матеріалами справи встановлено факт родинних відносин між заявником та [PERSON] та в сукупності, вказані докази дають підстави для висновку, що [PERSON] є батьком [PERSON] Відповідно до ч.2 п.5ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненням п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. З огляду на вищевказані докази, знайшов підтвердження факт того, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи доведений факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] При цьому, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні по справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». Адже національним судам належить не тільки ефективно захищати людину, а й самим діяти у такий спосіб, щоб не порушувати права, гарантовані Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вказаний факт має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки. Підтвердження даного факту необхідне заявнику для підтвердження прав, обов`язків, та відносин між заявником та його батьком, як між членами сім`ї першого ступеня споріднення.

Outcome: approved