Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

17 лютого 2025 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] про оголошення її чоловіка, [PERSON] , померлим (заяву уточнено 17.02.2025). Заявниця зазначила, що [PERSON] , [INFO] , проходив військову службу у [INFO] (в/ч [NUMBER] ). 22 березня 2023 року під час бойових дій у районі м. Бахмут Донецької області він зник безвісти, а зв`язок із ним був втрачений. Заявниця посилається на Витяг із Журналу бойових дій від 31.12.2022 № 1333-ДСК, результати службового розслідування (Наказ № 146-ОС від 02.04.2023), а також пояснення свідків, які підтверджують імовірну загибель [PERSON] унаслідок ворожого вогневого ураження вогневої позиції «Кіт». Заявниця вказала, що оголошення [PERSON] померлим необхідне для оформлення спадщини її неповнолітніми дітьми, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 19.02.2025 суд відкрив провадження у справі, призначив її до розгляду та залучив заінтересованих осіб. Ухвалою від 14.03.2025 Міністерство оборони України виключено з числа заінтересованих осіб, а в/ч [NUMBER] залучено як заінтересовану особу. Ухвалою від 25.03.2025 до справи залучено [PERSON] , рідного брата [PERSON] , як заінтересовану особу. Представник в/ч [NUMBER] (Захарова Ю.О.) у додаткових поясненнях від 25.03.2025 просив відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що м. Бахмут станом на січень 2025 року залишався зоною активних бойових дій (наказ ГЗСУ від 05.02.2025 № 67), а шестимісячний строк для оголошення особи померлою, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22, не розпочався. Також зазначив, що відсутні прямі докази загибелі [PERSON] . [PERSON] через представника ( [PERSON] ) у поясненнях від 04.04.2025 вважав звернення передчасним, оскільки триває кримінальне провадження № 12025041370000462 від 19.03.2025 за ч. 1 ст. 115 КК України, а показання свідків є непрямими, що не виключає можливості перебування [PERSON] у полоні. Павлоградський відділ ДРАЦС та нотаріус Іщик М.В. подали клопотання про розгляд справи без їхньої участі, письмових заперечень не надали. У судовому засіданні представники заявниці [PERSON] , [PERSON] підтримали заяву, наполягаючи на наявності підстав для оголошення [PERSON] померлим. [PERSON] зазначив, що згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 в м. Бахмут Донецької області датою початку бойових дій є 24.02.2022 року, датою завершення бойових дій в м. Бахмут Донецької області є 12.12.2023 року, відтак твердження про те, що в м. Бахмут в теперішній час ведуться бойові дії, суперечить чинному законодавству України. Представник заінтересованої особи в/ч [NUMBER] Захарова Ю.О. підтримала раніше висловлену позицію про передчасність поданої заявником заяви. Представник заінтересованої особи [PERSON] адвокат Мерцалова М.Ю. підтримав позицію щодо передчасності звернення та ймовірність знаходження [PERSON] без свідомості після ворожої атаки 22.03.2025 р., а не його загибелі. Представники заінтересованих осіб Павлоградського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), приватного нотаріуса Павлоградського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Іщика М.В. не з`явилися, про дату, час і місце розгляду повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд уважає можливим розглянути справу за їхньої відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд установив такі обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (актовий запис № 338 від 11.07.2008). Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження. Заявниця проживає за адресою: [ADDRESS] , що відповідає вимогам ст. 305 ЦПК України щодо підсудності. Згідно з Витягом із Журналу бойових дій від 31.12.2022 № 1333-ДСК, [PERSON] брав участь у бойових діях у районі м. Бахмут у складі підрозділу № 11 [NUMBER] прикордонного загону. 22 березня 2023 року вогнева позиція «Кіт» була знищена ворожим вогневим ураженням, після чого зв`язок із [PERSON] втрачено (Журнал бойових дій від 22.03.2023 № 32). Службове розслідування (Наказ № 146-ОС від 02.04.2023) установило, що [PERSON] зник безвісти, а евакуація тіл була неможлива через артилерійські та мінометні обстріли. Показання солдата [PERSON] та першого заступника коменданта [PERSON] указують, що [PERSON] не подавав ознак життя після знищення позиції. Витяги з Журналу бойових дій від 31.12.2022 № 1333-ДСК та від 22.03.2023 № 32 є належними, оскільки складені уповноваженим органом (в/ч [NUMBER] ) і містять відомості про знищення позиції «Кіт» 22.03.2023. Висновок службового розслідування (Наказ № 146-ОС від 02.04.2023) є допустимим і підтверджує зникнення [PERSON] за обставин, що загрожували смертю. Показання свідків [PERSON] та [PERSON] , хоч і непрямі, є достовірними, оскільки не суперечать іншим доказам і вказують на відсутність ознак життя [PERSON] після ворожого ураження. Сукупність цих доказів дозволяє з високим ступенем вірогідності припустити загибель [PERSON] , що відповідає п. 100 постанови Великої Палати ВС від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22. Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України, фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин суд може оголосити особу померлою раніше, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішення суду, а якщо вона пропала за обставин, що загрожували смертю, від дня вірогідної смерті (ч. 3 ст. 46 ЦК України). Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові Великої Палати від 11.12.2024 у справі № 755/11021/22 «З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи» (п. 123). «Шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість» (п. 81). «З урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності» (п. 99100). «Оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо» (п. 73). «Не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другої статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною» (п. 97). «Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту» (п. 98). «Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди» (п. 94). Судом було проаналізовано накази Головнокомандувача ЗСУ, надані [INFO] . Так, відповідно до наказу від 02.02.2023 № 26 м. Бахмут у січні\~2023\~року був зоною воєнних (бойових) дій (Бахмутська міська територіальна громада). Аналогічне положення містить наказ від 05.02.2025 № 67, з 01\~по 31.01.2025\~р. Вказані накази не суперечить тому факту, що відповідно до Переліку територій, на\~яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786), м. Бахмут Бахмутської міської територіальної громади було віднесено до території активних бойових дій із 24.02.2022 (дата початку бойових дій) та до 12.12.2023 (дата завершення бойових дій), а із 13.12.2023 територія вважається тимчасово окупованою рф. Таким чином, суд має підстави вважати, що активні бойові дії в м. Бахмут припинилися 12.12.2023 (шість місяців від зникнення), що дозволяє розпочати відлік відповідного шестимісячного строку із 13.12.2023. Суд враховує, із вказаної дати на момент ухвалення судом рішення у цій справі пройшов значний проміжок часу, при цьому у справі відсутні будь-які відомості про перебування [PERSON] в полоні рф чи інші відомості про його місцезнаходження, що, на жаль, обґрунтовує припущення про його смерть. Заява подана до суду 17 лютого 2025 року, тобто після спливу шести місяців від 13.12.2023. Докази (журнал бойових дій, висновок службового розслідування, показання свідків) указують на високу ймовірність загибелі [PERSON] унаслідок ворожого ураження 22.03.2023. За наявності доказів, що дозволяють із високим ступенем вірогідності припустити загибель особи, відсутність даних про альтернативні обставини (зокрема полон), дозволяє дійти висновку про необхідність оголошення особи померлою. Надані заінтересованою особою процесуальні документи кримінального провадження № 12025041370000462 від 19.03.2025 за ч. 1 ст. 115 КК України не містять даних про встановлення обставин, що спростовують загибель [PERSON] ; відібрання у [PERSON] за постановою від 22.03.2025 біологічних зразків, насамперед, є необхідним для забезпечення у майбутньому проведення молекулярно-генетичної експертизи (ДНК-аналізу) для ідентифікації можливих останків або інших біологічних матеріалів, у випадку їх виявлених у районі зникнення [PERSON] , після деакупації м.Бахмут, що дозволить достовірно встановити факт його загибелі чи виключити таку можливість, а так само може сприяти з`ясуванню інших обставин долі цієї особи (наприклад, ймовірності захоплення у полон рф). При цьому і правова кваліфікація провадження за ч. 1 ст. 115 КК України не свідчить сама по собі і про факт загибелі [PERSON] . Позиція [PERSON] про можливість полону [PERSON] не підкріплена жодними доказами, при тому що зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності за наявності доказів високої ймовірності загибелі особи. Метою оголошення [PERSON] померлим є оформлення спадщини неповнолітніми дітьми заявника та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до наслідків смерті. Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», рішення суду про оголошення фізичної особи померлою є підставою для державної реєстрації смерті. Суд ураховує соціальний контекст триваючої агресії російської федерації проти України, що ускладнює встановлення факту смерті, але вимагає оперативного захисту прав заявників, зокрема неповнолітніх дітей [PERSON] . Задовольняючи заяву\~повністю,\~резолютивну частину\~рішення суд\~викладає відповідно\~до принципу «суд знає закони», який діє у цивільному процесуальному законодавстві. Застосування судом цього принципу полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук релевантних правових норм; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин справи. Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постановах: від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, провадження № 12-161гс19; від 08.06.2021 у справі № 662/397/15-ц, провадження № 14-20цс21 та інших, із урахуванням особливостей їх застосування у даній справі окремого провадження. Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком, викладеним в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21), тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 07.05.2025, є дата складення повного судового рішення 12.05.2025.

Outcome: approved