Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся в суд з позовом до\~Онуфріївської селищної ради Олександрійського району, про визнання права власності на будівлю овочесховища, розташованому за адресою: с. Вишнівці, Олександрійського району Кіровоградської області, загальною площею 1937, 5 м.кв. Свій позов мотивує тим, що відповідно до прибуткового касового ордеру від 26 грудня 2003 року та квитанції до нього [PERSON] сплатив за передане йому майно, зокрема, за будівлі корпус № 1 овочесховище 1100 гривень. [PERSON] володіє та користується вказаним овочесховищем, що знаходиться за адресою: с. Вишнівці, Олександрійський район Кіровоградська область з грудня 2003 року і по теперішній час, що підтверджується довідкою № 487 від 26.12.2024 року, виданою Онуфріївською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області. Очікувана вартість майна становить 1100 грн, що підтверджується довідкою Колгоспу «Росія» б/н. ТОВ «Агенція рішень - нерухомість» на замовлення позивача виготовило технічний паспорт на будівлю овочесховища та заведено інвентарну справу № П0019/23. Об`єкт нерухомості розташований за адресою: с. Вишнівці, Олександрійський район, Кіровоградська область, загальною площею 1937, 5 м.кв. Для реєстрації речового права на нерухоме майно на будівлі, позивач звернувся до державного реєстратора Приютівської селищної ради, проте отримав відмову з підстав відсутності повної адреси об`єкта. Позивач звернувся до виконкому Приютіської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області з метою присвоєння об`єкту адреси, але також отримав відмову у зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів на майно. Зазначив, що з огляду на положення ЦК УРС, зміст квитанції 26.12.2003 року свідчить про те, що позивач придбав у свою власність нерухоме майно овочесховище. Таким чином, позивач набув право власності на нерухоме майно на підставах, що не заборонені законом. Набуте нерухоме майно потребує реєстрації, однак, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, позивач не може оформити право власності на належну йому нежитлову будівлю овочесховища. З огляду на викладене, вважають можливим, визнати за позивачем право власності на зазначене майно, що не суперечить вимогам чинного законодавства України та не порушує права та інтереси інших осіб. На підставі вищевикладеного просить суд, визнати право власності на будівлю овочесховища. Ухвалою суду від 13 січня 2025 року відкрито позовне провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Куєвда Ю.С. позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі у відповідності з вимогами зазначеними в позовній заяві. Просили визнати право власності на об`єкт нерухомості за позивачем, оскільки реєстратор не може зареєструвати право власності через відсутність повної адреси об`єкт, в свою чергу відповідач не може присвоїти адресу через відсутність правовстановлюючих документів. Представник відповідача Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області Гамера В.З. в судовому засіданні просив суд вирішити справу на власний розсуд. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 26.12.2003 року [PERSON] сплатив за будівлю корпусу № 1 овочесховище грошові кошти в сумі 1100 гривень /а.с. 9, 48/. У відповідності з накладною № 19, виданої колгоспом «Росія » Вишнівецькою сільською радою Онуфріївського району Кіровоградської області від 26.12.2003 року, [PERSON] придбав овочесховище за 1100 гривень /а.с. 10-11, 44, 47/. З відповіді державного реєстратора Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області Гришанова А.І. на звернення [PERSON] , вбачається, що для коректного внесення заяви про державну реєстрацію прав, в реквізитах об`єкта нерухомого майна об`єкта завершеного будівництва, необхідно мати повну адресу місця розташування заявленої будівлі, інакше Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не має технічної можливості зареєструвати відповідну заяву. Крім того у поданих документах відсутні підстави для державної реєстрації права власності (свідоцтво про право власності/договір дарування/ договір міни/ договір купівлі-продажу/ рішення суду, тощо) /а.с. 12, 46/. На замовлення [PERSON] ТОВ «Агенція рішень-нерухомість» від 17.11.2023 року виготовило технічний паспорт на будівлю овочесховища з зазначенням адреси: с. Вишнівці Олександрійський район Кіровоградської області без зазначення вулиці та номеру будинку /а.с. 13-18, 38-43, 45/. Згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про відмову в присвоєнні адреси Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, зазначено, що [PERSON] відмовлено в присвоєнні адреси у зв`язку з поданням неповного пакету документів /а.с. 19-20, 50, 52/. Згідно довідки № 487 від 26.12.2024 року, виданої виконавчим комітетом Онуфріївської селищної ради Кіровоградської області про те, що за громадянином [PERSON] відсутня заборгованість по сплаті орендної плати за господарське приміщення, яке знаходиться в [ADDRESS] /а.с. 21, 52а/. Копією довідки виданої колгоспом «Росія» про те, що оціночна ціна інвентаризаційної комісії стосовно овочесховища становить 1100 гривень /а.с. 49/. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У частині першій\~статті 5 ЦПК України\~визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України, частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 292 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Так, статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно з частинами першою, другою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Так, державним реєстратором Приютівської селищної ради Гришановим А.І. було відмовлено у реєстрації речового права на нерухоме майно у зв`язку з відсутності повної адреси об`єкта, в свою чергу Виконавчий комітет Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області дало відмову на присвоєння об`єкту адреси, через відсутність у позивача правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Пунктом 41 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами належить до виконавчої компетенції сільських, селищних, міських рад. Положеннями підпункту 10 пункту б статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до делегованих повноважень органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: облік та реєстрація відповідно до закону об`єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. При цьому, підпункту 2 пункту б статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до делегованих повноважень виконавчого органу ради віднесено, зокрема: організація роботи, пов`язаної зі створенням і веденням містобудівного кадастру населених пунктів. Згідно пункту 2 частини першої статті 37 Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо питань адміністративно-територіального устрою в порядку і межах повноважень, визначених законом. З аналізу викладених норм можна дійти висновку, що питання організації адміністративно-територіального устрою, включаючи питання присвоєння адреси об`єктам нерухомості, відноситься до повноважень місцевої ради та її виконавчого органу, які здійснюють повноваження на відповідній території. Відповідно до частини п`ятої статті 26-3 Закону № 3038-VI адреса присвоюється, змінюється, коригується, анулюється, зокрема, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради у разі, якщо об`єкт знаходиться у межах території, на яку поширюються повноваження сільської, селищної, міської ради. Орган самоврядування, може винести відмову в задоволенні заяви про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна у разі відсутності у заявника правовстановлюючих документів а саме: свідоцтва про право власності, договору дарування, договору міни, договору купівлі-продажу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, за заявою позивача відмовив у присвоєнні адреси об`єкта нерухомого майна у зв`язку з відсутністю одного з вищевказаних правовстановлюючих документів та відсутністю адреси об`єкта нерухомості. Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відсутність адреси у об`єкта нерухомості, на думку суду, унеможливлює задоволення позову. Вирішення питання про присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси належить до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради. Відсутність адреси у вказаного об`єкта нерухомості зробить неможливим виконання рішення суду, тому подання позову є передчасним та не відповідає принципу процесуальної економії. Для звернення до суду з позовом про визнання права власності позивач повинен вказати ідентифікуючі ознаки об`єкта нерухомості, а саме овочесховища, оскільки їх відсутність у разі задоволення позову призведе до неможливості визначити на яке саме овочесховище позивач просить визнати право власності якщо в селі Вишнівці Олександрійського району Кіровоградської області будуть виявлені інші об`єкти нерухомості з аналогічними характеристиками за розміром. В позовних вимогах позивач просить визнати за ним право права власності на будівлю овочесховища, розташованому за адресою: с. Вишнівці, Олександрійського району Кіровоградської області, загальною площею 1937, 5 м.кв., без зазначення адреси або кадастрового номеру земельної ділянки. З технічного паспорту на будівлю овочесховища вбачається, що вказане приміщення розташоване на території села Вишнівці Олександрійського району Кіровоградської області, не має номеру та не має плану земельної ділянки, прив`язки до місцевості або до сусідніх будівель. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, вважає, що звернення до суду з позовом про визнання права власності на овочесховище є передчасним оскільки позивачем не надано суду відомостей про присвоєння адреси об`єкту нерухомості. Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Outcome: dismissed