Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 26 липня 2012 року у виконавчому комітеті Шепітської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №03. Позивачка вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. З приводу цього у позивача із відповідачем виникають постійні свари та скандали. Відповідач не цікавиться дружиною ні їхніми спільними дітьми. Збереження сім`ї неможливе, оскільки їхня сім`я розпалась остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Також зазначає, що від спільного проживання з відповідачем у них народились троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Вказує, що наданий час ніде не працює. Отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-ї дитини. Інших доходів вона не отримує. Коштів на їй на своє утримання та утримання дітей вкрай не вистачає. Зазначає, що відповідач аліментів нікому не сплачує являється військовим пенсіонером за вислугою років. Також займається випадковими заробітками. Вважає, що останній має можливість надавати допомогу на утримання дітей Просить суд шлюб укладений між ними розірвати, стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі частки з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня подачі позову до суду. 29.04.2025року від відповідача надійшла заява про врахування сплаченої суми в рахунок аліментів, в якій він зазначає, що усвідомлюючи, що батьки повинні брати участь в утриманні дітей, ним на утримання дітей в рахунок аліментів на картковий рахунок позивача [NUMBER] хх [NUMBER] були перераховані наступні кошти: 05.08.2024р.-6000,00грн; 06.09.2024р.-80000,00грн, 05.11.2024р.-12500,00грн, 04.01.2025р.-3000,00грн, 08.02.2025р.-5000,00грн, 08.03.2025р.-5500,00грн, 15.04.2025р.-6000,00грн, що разом за вказаний період становить 46000,00грн. Під час здійснення перерахування грошових коштів через термінал у нього не було технічної можливості вказати призначення платежу як аліменти, інших грошових відносин між ним та позивачем, крім аліментів в них немає. Відповідач не повертала зазначені кошти, а використовувала їх для утримання дітей. Просить суд врахувати сплачені ним кошти в рахунок аліментів, та зазначити це в судовому рішенні за відповідні періоди. Від [PERSON] \~06.05.2025року\~надійшло заперечення\~на заяву\~позивача про\~врахування сплаченої\~суми в\~рахунок аліментів,\~в якому\~вказує,\~що позов про стягнення аліментів був поданий нею 30.09.2024 року, а згідно ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, однак по даній справі рішення ще не прийнято. Також зазначає, що згідно довідки про доходи [PERSON] де зазначено, що розмір його пенсії становить 17168.80 грн. Розмір аліментів у частці від вказаної суми становить 8584.40 грн. Тобто, навіть, якщо враховувати кошти, які він перераховував на її картку, то вони аж ніяк не відповідають тому розміру, який заявлений у позовних вимогах. Окрім того вказує, що до 26 грудня 2024 року відповідач проживав у її господарстві, користувався електроенергією, а тому кошти які він перераховував на її картку витрачались на оплату вказаних послуг. Більшу частину електроенергії споживав саме відповідач, оскільки обігрівався у тому приміщенні. До того ж, у період з вересня 2024 року по березень 2025 року діти часто хворіли, на їх лікування витрачались значні кошти. Тому, ці кошти, які [PERSON] перераховував на її картку витрачались виключно на лікування дітей. Витрати пов`язані на їх утримання покривалися виключно з її доходів. Просить суд дані твердження прийняти під час прийняття рішення. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та надали пояснення аналогічні позовній заяві та письмовим запереченням. Просили суд позов задовольнити. Також позивачка зазначила, що в наданий судом строк на примирення вони не примирились, вважає, що сім`я розпалась остаточно. Також підтвердила факт отримання від відповідача протягом серпня 2024 року по квітень 2025 року грошових коштів, які зазначив відповідач. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги у частині розірвання шлюбу не визнає вважає, що шлюб можна зберегти, а також зазначив, що в\~наданий судом\~строк на\~примирення вони\~не примирились.Щодо стягнення аліментів, позовні вимоги визнав. При ухваленні рішення про стягнення аліментів просить суд взяти до уваги заяву про врахування сплаченої суми в рахунок аліментів, оскільки він дійсно здійснив переказ коштів у сумі 46000грн., із серпня 2024 року по квітень 2025року на картковий рахунок [PERSON] на утримання дітей. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 26 липня 2012 року у виконавчому комітеті Шепітської сільської ради Путильського району Чернівецької області, актовий запис №03./а.с.5/. Суд вважає, збереження сім`ї неможливе, оскільки їхня сім`я розпалась остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені, в наданий судом строк для примирення сторони не примирились,\~а тому позовна вимога про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Також судом встановлено, що від спільного проживання з відповідачем у них народились троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] /а.с.6-8/. Відповідно до довідки про отримання допомоги, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям, допомога на дітей які виховуються у багатодітних сім`ях, видана [PERSON] про те, що вона перебуває на обліку в УСЗН Вижницької РДА, та з 01.03.2024року по 31.08.2024року отримала допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях /а.с.10/. Згідно витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за №516 від 12.09.20024 року, за адресою [ADDRESS] , зареєстровано 11 осіб: [PERSON] 26.08.2022рік, [PERSON] 19.03.2017року, [PERSON] 25.06.2013року, [PERSON] 13.06.1976року, [PERSON] 17.11.1990року, [PERSON] 21.11.2003року, [PERSON] 15.05.2008року, [PERSON] 03.09.1984року, [PERSON] 01.05.2007року, [PERSON] 06.02.1966року, [PERSON] 13.03.1997року /а.с.17/. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов за №55 від 25.09.2024 року, [PERSON] не працює, знаходиться в декретній відпустці, власного житла не має, проживає в найманій квартирі за адресою [ADDRESS] , разом із чоловіком [PERSON] [INFO] , та четверо неповнолітніх дітей: [PERSON] 26.08.2022рік, [PERSON] 19.03.2017року, [PERSON] [INFO] , [PERSON] 15.05.2008року /а.с.18/. Згідно із ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За змістом ч. 1,2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 цього Кодексу, при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 182 ч.2 СК України\~передбачено,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При призначенні розміру аліментів, суд виходить з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб неповнолітніх дітей реальної можливості відповідача розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи права останнього, а саме необхідно стягнути аліменти в розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітей повноліття. Щодо письмової заява та усних тверджень відповідача про врахування сплаченої суми в рахунок аліментів в сумі 46000грн., то суд вважає, що дана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У частинах першій, третій та восьмій статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. У статті 195 СК України встановлено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу). Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 2-751/2007 (провадження № 61-15422св20) зазначено, що: «оскільки заявник звернулася до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, то такий спір може розглядатися у порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, що передбачений розділом VII ЦПК України. До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 29 серпня 2018 року у справі № 201/10328/16-ц, провадження № 14-192цс18; від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц, провадження № 14-496цс19. Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у постанові від 05 серпня 2020 року у справі №464/6206/18, провадження № 61-18142св19. Таким чином, відповідач [PERSON] як боржник вправі звернутись до суду зі скаргою щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів у порядку виконання судового рішення. Враховуючи те, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу судом задоволені, відповідач повинен сплатити на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн.20 коп. Також враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів, тому необхідно стягнути з відповідача 1211грн.20коп в дохід держави. На підставі\~наведеного та\~

Outcome: approved