Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

13.03.2025 року заявник [PERSON] , в інтересах якого діє представник Третяк І.П., звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, посилаючись на те, що він [PERSON] , є батьком [PERSON] , який народився [INFO] в м. Синельникове Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, в Україні було запроваджено воєнний стан в зв`язку зі неспровокованою збройною агресією російської федерації до України. 11 липня 2022 року його сина [PERSON] призвано на військову службу за мобілізацією [INFO] . 21 травня 2024 року заявник отримав сповіщення сім`ї № 3776 про те, що його син стрілець-снайпер 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] зник безвісті 11 вересня 2022 року в районі населеного пункту Зайцеве Донецької області. Згідно Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин його син набув статусу особи, зниклої безвісті за особливих обставин 15 травня 2024 року. До сьогодні немає відомостей щодо місця перебування сина, як за місцем його постійного проживання / реєстрації за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про проживання особи, виданого 18.02.2025 року головою ОСББ "Наш дім, Миру 36", так і за місцем його служби. Зважаючи на те, що особа, яка несла військову службу, зникла безвісті у зв`язку з воєнними діями, і з вересня 2022 року немає жодної звістки від неї, є всі підстави для оголошення [PERSON] померлим. Від оголошення померлим сина заявника при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії рф проти України залежить виникнення та реалізація його особистих та майнових прав як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, впорядкування соціальних і правових зв`язків, зокрема, можливості приватизації наданої йому квартири за адресою: [ADDRESS] , в якій зареєстрований, крім нього, і його син. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд, оголосити померлим [PERSON] , [INFO] , громадянина України, РНОКПП: [NUMBER] , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] . Днем смерті [PERSON] , [INFO] , вважати [INFO] , місцем смерті вважати населений пункт Зайцеве Бахмутського району Донецької області. Вважати, що загибель сина настала в населеному пункті Зайцеве Бахмутського району Донецької області під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі військової частини [NUMBER] . У судове засідання заявник [PERSON] не з`явився. Представник заявника Ланкова В.С., Третяк І.П. у судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним обставинам зазначеним в заяві, вимоги заяви підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи Військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, зазначає наступне. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.06.1980 року вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до сповіщення сім`ї № 3776 від 21 травня 2024 року - стрілець-снайпер 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] зник безвісті 11 вересня 2022 року в районі населеного пункту Зайцеве Донецької області. Згідно Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин від 28.03.2025 року, № витягу: 20250328-4645 , сформованого Міністерством внутрішніх справ України - [PERSON] , [INFO] зареєстрований, яка особа, яка зникла безвісті на території бойових дій. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з частинами третьою - четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи державної реєстрації актів цивільного стану можуть видати свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому, оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. З огляду на викладене, виходячи зі змісту статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України). Подібні висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22 (провадження № 61-7094св23) та від 13 березня 2024 року у справі № 204/724/23 (провадження № 61-16728св23). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Таким чином, оцінивши усі докази, що є в справі у їх сукупності, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про оголошення сина заявника [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця, зниклого безвісти під час виконання бойового завдання померлим з 11 вересня 2022 року, виходячи з досліджених судом доказів. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику [PERSON] , що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved