Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліментів на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж як до досягнення дитиною 23 років. Позовні вимоги мотивовані тим, що вони з позивачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2006 року, який розірвано заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 вересня 2020 року, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Дочка є студенткою І курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету економіки та управління Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана, на денній формі навчання, дата закінчення навчання 30 червня 2028 року. Проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Ухвалою суду від 14 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду з повідомленням сторін. Від представника відповідача адвоката Глазун Т.О. у встановлений судом строк до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник не заперечувала щодо позовних вимог, але категорично заперечила проти розміру позовних вимог у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Просила визначити аліменти у розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісячно, що не буде створювати для нього надмірного тягаря та не ставитиме відповідача у скрутне становище, створюючи заборгованість по аліментах. Зазначила, що після досягнення дочкою повноліття відповідач продовжує допомагати матеріально в міру своїх можливостей та потреб дитини, про що свідчить копія квитанції про оплату за навчання дочки. Крім того, відповідач надав безкоштовно житло для проживання позивачці та спільній дитині за адресою яку позивачка вказала в позовній заяві, на підтвердження чого долучає копію витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Представник відповідача звернула увагу суду на те, що спільна дочка сторін має постійне місце роботи в гіпермаркеті Eva в м. Києві, тобто має окремий дохід, тоді як відповідач останній дохід отримував у 2019 році. Крім того, долучив копію пенсійного посвідчення своєї матері [PERSON] . Від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій остання просила стягнути саме частину заробітку (доходу) відповідача, оскільки батьки мають рівні обов`язку щодо утримання дітей і вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним для належного матеріального забезпечення спільної дочки. З приводу оплати за навчання відповідачем, позивачка підтвердила факт, однак після цього жодних коштів на її утримання він не надавав і не надає. Зауважила, що фінансово забезпечує свою дочку, що підтверджується платіжними інструкціями та квитанціями, зокрема, оплатила купівлю мобільного телефону та ноутбуку, що необхідно для її навчання. Крім того, постійно оплачує кошти за користування електропостачання в гуртожитку та її проживання від імені дочки, у лютому позивачкою було сплачено 8400 грн за навчання, куплені праска та фен для особистого користування та оплачені офтальмологічні і стоматологічні послуги. Зазначила, що у відповідача відсутній офіційний дохід, однак він є працездатною особою, тому може докласти зусиль для офіційного працевлаштування та отримувати гідну заробітну плату. Звернула увагу, що додана копія пенсійного посвідчення матері відповідача не доводить факт її перебування на його утриманні. Від представника відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому адвокат Глазун Т.О. просила не брати до уваги квитанції надані позивачем до 05.01.2025, оскільки вони не стосуються розгляду справи, адже на той час відповідач сплачував аліменти дочці до 18 років на підставі іншого судового рішення, тож чеки про купівлю телефону та ноутбуку, датовані 2023 роком, не підтверджують утримання дитини у зв`язку з навчанням у 2025 році. Зауважила, що вартість телефону 39400,01 грн вважає невиправданими розтратами, оскільки є телефони по значно нижчій ціні, з кращими технічним характеристиками. Також просила не брати до уваги чеки з магазину « [INFO] » та чеки до стоматологічного кабінету, датовані 2024 роком, оскільки на той час відповідач ще сплачував аліменти. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог, не заперечувала проти визначення судом відповідачу розміру аліментів у розмірі 1/8 частина всіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Позивач надав заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представник відповідача зазначила про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного\~засобу не здійснювалось. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, за наступних підстав та міркувань. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 вересня 2020 року (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] ; її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно з витягом з реєстру територіальної громади [PERSON] проживає по [ADDRESS] (а.с. 8). На час розгляду справи [PERSON] є студенткою за денною формою здобуття освіти за освітньо-професійною програмою «Менеджмент». Навчається на платній основі. Термін навчання з 01 вересня 2024 року до 30 червня 2028 року (а.с. 10-12). З копії судового наказу від 17 травня 2021 року (справа №740/2467/21, провадження №2-н/740/340/21) убачається, що з відповідача [PERSON] , на користь позивачки [PERSON] , стягувались аліменти на утримання дитини [PERSON] , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п.17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Як слідує з доводів позову та доданих до нього документів [PERSON] має зареєстроване місце проживання разом з матір`ю, навчається на денній формі здобуття освіти на контрактній основі, а отже потребує матеріальної допомоги. З доданих заперечень відповідача не встановлено, що його дочка має значний дохід і не потребує матеріальної допомоги, оскільки доказів офіційного працевлаштування суду не надано. Також, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є особою працездатного віку, не являється особою з інвалідністю та має дохід. Отже, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача на період навчання суд керується принципами доцільності та розумності, з огляду на те, що високий рівень знань дитини, яка продовжує навчання, окрім затрат значної кількості часу потребує і матеріальних витрат, зокрема на відновлення працездатності для успішного виконання навчального плану, придбання необхідного навчально-довідкового матеріалу, проживання, харчування тощо і Відповідач, як батько, в силу положень\~ст.199 СК України\~та норм суспільної моралі, повинен взяти на себе частину витрат, пов`язаних з навчанням повнолітньої дочки. Крім того, ураховуючи досліджені судом обставини справи, доводи позову та заперечення відповідача, з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, стану здоров`я відповідача, матеріального стану дочки, і те, що обов`язок по утриманню [PERSON] є рівною мірою як батька так і матері, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/5 частини всіх його доходів з часу подання позивачем заяви і до закінчення дитиною навчання. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення матеріальних потреб повнолітньої дитини, яка навчається, виходячи з доходу відповідача, та не порушить прав сторін. Виходячи з вище викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У той же час, вимог про стягнення додаткових витрат позивач не заявила. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial