Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Свої заявлені вимоги - [PERSON] мотивує тим, що з початку 2010 року по 19 липня 2024 року вона проживала спільно однією сім`ю (в незареєстрованому шлюбі) з [PERSON] [INFO] . Заявниця та [PERSON] з 2012 року проживали в одному житловому будинку за адресою [ADDRESS] . За вище вказаною адресою з 2012 року заявниця з [PERSON] , вели спільне господарство, спільно здійснювали ремонт в будинку, сплачували комунальні послуги, мали спільний бюджет, спільно їздили на відпочинок. За час спільного проживання з [PERSON] , в них народилась донька [PERSON] [INFO] . [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 липня 2024 року. Заявниця за власні кошти здійснювала поховання [PERSON] .. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина все належне йому на день смерті майно. Під час звернення до нотаріуса Немирівського нотаріального округу, для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , заявниці повідомили, що свідоцтво про право власності в порядку спадкування їй не можуть видати оскільки вона не перебувала в зареєстрованому шлюбі з останнім. 3 урахуванням вказаних обставин нотаріус запропонувала заявниці звернутись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, так як встановлення факту необхідне для оформлення матеріальних прав, пов`язаних зі смертю [PERSON] .. Представник заінтересованої особи Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали покази, що добре знайомі з заявницею та покійним [PERSON] , підтверджують той факт, що [PERSON] з 2010 року проживала спільно із [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та дружина, вели спільне господарство в с.Сподахи, аж до його смерті [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані ними документи і матеріали, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] проживала спільно однією сім`єю в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. За час спільного проживання з [PERSON] , в них народилась донька [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.04.2014. [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.07.2024 року та довідкою про смерть виданою виконкомом Немирівської міської ради № 213 від 24.07.2024 року., місце смерті: Україна, Харківська область, Ізюмський район, село Першотравневе. Заявниця за власні кошти здійснювала поховання чоловіка [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою виконкомом Немирівської міської ради № 8319 від 16.08.2024 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина все належне йому на день смерті майно. Стаття 1264 ЦК України встановлює, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення ч.1 ст.293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в спорах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети - ні. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. У статті 74 СК України зазначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Надані заявницею докази є належними та допустимими, з точки зору закону, щодо її проживання однією сім`єю з [PERSON] .. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Як встановлено при розгляді справи, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть заявниці оформити в послідуючому свої права на спадкове майно. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує будь-чиїх прав або охоронюваних законом інтересів. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою, оскільки факт спільного проживання вказаних осіб знайшов своє підтвердження та був доведений належними доказами, підтверджений показами свідків, визнаний заінтесованою особою, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved