Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», в особі представника Мих В.О., звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь суму заборгованості за Кредитним договором № 102310232 від 25 вересня 2023 року в розмірі 11683,50 грн та судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 25.09.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою укладено кредитний договір № 102310232 на наступних умовах: сума кредиту 3000,00грн; строком на 116 днів з 25.09.2023 по 19.01.2024; проценти за користування кредитом: 1560,00 грн, які нараховуються за ставкою 2.0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; 8100,00 грн, які нараховуються за ставкою 3.0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду; комісія за надання кредиту 570,00 грн, які нараховуються за ставкою 19.00% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок; у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості, кредитодавець має право нараховувати проценти за порушення грошового зобов`язання. 28.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, згідно якого ТОВ «Мілоан» відступило первісному позивачу право вимоги до позичальників, в т.ч. за договором № 102310232 від 25 вересня 2023 року. Заборгованість за договором відповідачкою не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачується, у зв`язку з чим у відповідачки обліковується прострочена заборгованість, загальний розмір якої станом на 19.01.2024 становить 11683,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 3000,00 грн, заборгованість за процентами 8113,50 грн, заборгованість з комісії 570,00 грн, яку і просить позивач стягнути. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, причин неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надала. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи втретє розгляду справи. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, не подано відзиву на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п. 4 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 25.09.2023 між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою укладено кредитний договір № 102310232 на наступних умовах: - сума кредиту 3000,00 грн; - строк надання кредиту 116 днів з 15.09.2023; - термін повернення коштів 19.01.2024; - 1560,00 грн, які нараховуються за ставкою 2.0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; - 8100,00 грн, які нараховуються за ставкою 3.0 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду; - комісія за надання кредиту 570,00 грн, які нараховуються за ставкою 19.00% від суми кредиту одноразово; - кошти надаються позичальнику шляхом перерахування коштів на картковий рахунок; - у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування має право нараховувати проценти за стандартною ставкою, передбаченою договором; - підписанням договору позичальник підтверджує, що ознайомлений з наявними схемами кредитування та умовами договору, отримав паспорт кредиту; - договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, шляхом направлення кредитодавцю електронного повідомлення та накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Вказані умови договору також зафіксовані у паспорті споживчого кредиту № 102310232 та в анкеті-заяві на кредит № 102310232, які наявні в матеріалах справи. Згідно копії довідки ідентифікацію відповідачка підписала кредитний договір № 102310232 від 25.09.2023 аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора 374297. Згідно копії платіжного доручення від 25.09.2023, ТОВ «Мілоан» успішно провели платіж за кредитним договором № 102310232 від 25.09.2023 у сумі 3000,00 грн на картку [PERSON] 28.02.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, згідно якого останнім за плату відступається право грошової вимоги до Боржників, в т.ч. до відповідачки, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 105-МЛ/Т від 28.02.2024, ТОВ «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 11683,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 3000,00 грн, заборгованість за процентами 8113,50 грн, заборгованість з комісії 570,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Згідно розрахунку заборгованості станом на 19.01.2024 заборгованість відповідачки перед ТОВ «Кредит-капітал» за кредитом № 102310232 складає 11683,50 грн та складається з: -заборгованості по основній сумі кредиту у розмірі 3000,00 грн; -заборгованості за відсотками у розмірі 8113,50 грн; -заборгованість з комісії 570,00 грн. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідачки, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим з відповідачки на користь ТОВ «Кредит-капітал» підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 11683,50 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі вищевикладена

Outcome: approved