Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У січні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Менської міської ради, третя особа Менська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що житловий будинок по [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами двору - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрила спадщина на належне йому майно, в тому числі на частку у житловому будинку з надвірними будівлями, яка належала йому за життя як члену колишнього колгоспного двору. [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, прийняв спадщину після померлого батька [PERSON] .. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якої входить частка житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS] , яка належала йому за життя як члену колишнього колгоспного двору та успадкована ним частка у спірному будинку після померлого батька [PERSON] .. [PERSON] з 2016 року не проживає у спірному будинку, а [PERSON] померла [INFO] . Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до Менської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після померлого [PERSON] та про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі такого свідоцтва на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 січня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 13 лютого 2025 року. У зв`язку з витребуванням доказів підготовче засідання неодноразово відкладалося, останній раз на 30 квітня 2025 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 травня 2025 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Представник відповідача Менської міської ради Чернігівської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення у даній справі поклався на розсуд суду. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляду справи без його участі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV.\~Фактичні обставини\~встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, дружина та батьки померлого. Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до вимог статей 548, 549 ЦК УРСР прийняття спадщини здійснюється шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, або зверненням до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини. За Цивільним кодексом Української РСР (1963 року) колгоспний двір визначався, як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 ХІІ, якою було введено в дію Закон України Про власність. Відповідно до нормативно правових актів, які були чинними на час існування колгоспного двору, зокрема, Технічних вказівок по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, такі книжки були основними документами по визначенню суспільної групи господарства. Суспільна група господарства встановлювалась в залежності від роду занять голови господарства ( сім`ї). Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Судом встановлено, що відповідно до витягу з погосподарської книги, згідно з погосподарським обліком книги №11 за 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , [INFO] , членами двору його дружина [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , онуки [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належав на праві власності у рівних частках [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частці кожному. [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 1/6 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом після померлої [PERSON] були її чоловік [PERSON] та син [PERSON] , які на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем та фактично прийняли спадщину після її смерті. Згідно з повідомленням №415/01-11 від 26 лютого 2025 року, наданим Державним нотаріальним архівом Чернігівської області, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] фактично успадкували після смерті померлої [PERSON] , належну їй за життя як члену колишнього колгоспного двору, 1/6 частку у спірному будинку, у зв`язку з чим частка кожного з них у спірному будинку збільшилась до 1/4. [INFO] в с. Жовтневе Менського району Чернігівської області помер [PERSON] (а.с.128). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому і на 1/4 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому по [ADDRESS] . [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , разом з ним за вказаною адресою були зареєстровані та проживали його син [PERSON] , та невістка [PERSON] . Спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] був його син [PERSON] .. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №363/1997, заведеної за заявою [PERSON] , останній, як спадкоємець за законом першої черги, звернувся до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] батька [PERSON] .. Нотаріусом були видані [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на грошові заощадження та на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності в КСГП «Великий Жовтень». Вказані обставини свідчать про те, що [PERSON] прийняв спадщину після померлого батька [PERSON] , в тому числі і 1/4 частку у житловому будинку з надвірними будівлями, розташованому [ADDRESS] , у зв`язку з чим його частка у спірному будинку збільшилась та становила 1/2. Судом встановлено, що станом на 17 травня 1997 року [PERSON] та [PERSON] вибули з господарства [ADDRESS] , з вимогою про витребування своєї частки з майна колишнього колгоспного двору в межах строку позовної давності не зверталися, а тому вони втратили на неї право. Таким чином, частки [PERSON] та [PERSON] як членів колишнього колгоспного двору перейшли до [PERSON] та [PERSON] , які залишилися надалі проживати по [ADDRESS] , у зв`язку з чим частка [PERSON] у спірному будинку збільшилась до 2/3, а частка [PERSON] становить 1/3. [INFO] в м. Мена Корюківського району Чернігівської області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якої входить також і 2/3 частка у житловому будинку по [ADDRESS] . Згідно з довідкою № 07/15-23/20 від 11 січня 2022 року, виданою Покровсько-Слобідським старостинським округом Менської міської ради, [PERSON] з 12 червня 1976 року до 21 листопада 2021 року був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , на день смерті за вказаною адресою разом з ним були зареєстровані його дружина [PERSON] , з 26 грудня 1978 року по даний час, та син [PERSON] , з 03 грудня 2008 року по даний час. Із заповіту, посвідченого 19 червня 2020 року секретарем Покровської сільської ради Менського району Чернігівської області Оліфіренко В.Г. та зареєстрованого в реєстрі за №10, вбачається, що [PERSON] все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи №15/2022, заведеної за заявою [PERSON] , остання, як спадкоємець за заповітом, звернулася до Менської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] .. Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, після померлого [PERSON] відсутні. 22 вересня 2022 року нотаріусом були видані [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка [PERSON] , а саме на земельні ділянки. Разом з цим, нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. Згідно з інформаційною довідкою, наданою ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» 28 серпня 2024 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] (раніше Жовтневе) не зареєстровано. З технічного паспорту на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1, прибудови А1-1 (збудовані в 1950 році), тамбуру а-1 (збудований в 1970 році), літньої кухні Б, прибудови б, гаража В, сараю Г (збудовані 1986 році), сараю Д, гаража д, погреба д1 (збудовані в 1980 році). Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного ФОП [PERSON] 30 грудня 2024 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , складає 53635 грн. Враховуючи, що право на частку у спірному будинку за [PERSON] та спадкодавцями підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об`єктом права власності. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] шляхом задоволення її позовної заяви у повному обсязі та визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] .

Outcome: approved