Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у системі «Електронний суд» звернулося до Ленінського районного суду м.Харкова з позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 8315593 від 11.04.2023 року, в сумі 44762,66 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.04.2023 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 8315593 (надалі - Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 15000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 8315593 від 11.04.2023 р.) повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено. ТОВ «Мілоан» умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит на потрібну їй суму. Відповідачка зі свого боку не виконала умов Кредитного договору. Укладаючи Кредитний договір відповідачка та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». [PERSON] підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після чого, укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті Відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника. 28.08.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №103- МЛ від 28.08.2023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 8315593 від 11.04.2023, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою. Сума та розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 8315593 від 11.04.2023 було передано Позивачу від первинного кредитора ТОВ «Мілоан» згідно Договору відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором у встановленому Договором порядку та строки, [PERSON] має заборгованість у загальному розмірі 44762,66 грн., яка складається з 11700,00 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 32312,66 грн. - простроченої заборгованості за сумою відсотків та простроченої заборгованості за комісією 750 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму судового збору - 2 422,40 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 06.02.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Представник позивача просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками на адресу зареєстрованого місця проживання, які відповідно до відмітки в рекомендованому повідомленні остання не отримала. Поштова кореспонденція повернулася до суду 08.04.2025, 02.05.2025 за закінченням терміну зберігання. Відзив на позов не надала. Заяв, клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч. 2ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4ст. 223 ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2023 між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 8315593 (надалі - Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 15000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору № 8315593 від 11.04.2023) повернення кредиту та сплати комісії і процентів Відповідачем не було внесено. Відповідно до графіку сплати кредитних коштів (Додаток №1 до кредитного договору №8315593 від 11.04.2023) платіж повернення кредиту та сплати комісії процентів мав бути внесений відповідачем 25.07.2023. Умовами Кредитного договору № 8315593 від 11.04.2023 передбачено, що сума кредиту становить 15 000,00 грн, кредит надається загальним строком на 105 днів з 11.04.2023 і складається із пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26.04.2023 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 25.07.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом у рекомендовану дату платежу 26.04.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 25.07.2023 (останнього дня строку кредитування). Комісія за надання кредиту становить 750,00 грн., яка нараховується за ставкою 5% від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду - 1687,50 грн., які нараховуються за ставкою 0,75% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду - 40500,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим Договором - фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п. 2.2, п. 2.3 цього Договору. Пунктом 2.3 Кредитного договору визначені умови пролонгації строку кредиту. Згідно із п. 7.1. Кредитного договору, цей Договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок Позичальника і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Згідно із Додатком №1 до Договору про споживчий кредит № 8315593 від 11.04.2023, сторони погодили дату видачі кредиту, дату платежу кредиту, суму кредиту, проценти за користування кредитом, кількість днів у розрахунковому періоді, загальну вартість кредиту, а також суму комісії. Наведені умови кредитування, які, серед іншого, відображені також і в паспорті споживчого кредиту, та інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, 11.04.2023 підписано між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором. Укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Кредитний договір № 8315593 від 11.04.2023 та графік платежів було підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER] 11.04.2023. Підписавши 11.04.2023 Договір про споживчий кредит, відповідачка взялв на себе зобов`язання одержати та повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними, та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки № [NUMBER] . Як встановлено судом, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит у розмірі 15 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] . Платіжним дорученням № 97890968 від 11.04.2023 підтверджено факт перерахування [PERSON] коштів, визначених умовами Кредитного договору, згідно з яким, платник ТОВ «Мілоан» перерахувало отримувачу грошові кошти в сумі 15 000,00 гривень, призначення платежу: Кошти згідно договору № 8315593. Вище встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між сторонами кредитного договору від 11.04.2023. Разом з тим, будь-яких доказів того, що відповідачка повернула кредит та нараховані відсотки у строк, передбачений договором, або ж вносила платежі щодо погашення заборгованості, матеріали справи не містять. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з абзацом 2 частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з частиною восьмою статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Матеріалами справи підтверджується, що 11.04.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №8315593 у формі електронного документу. Розділом 6 договору сторони узгодили порядок його укладення. Зокрема, передбачено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. В пункті 6.2. вказано, що розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей кредитний договір надається позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству. Отже, договір підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора [NUMBER] 11.04.2023. При цьому, позивачем надано до суду довідку про ідентифікацію, з якої вбачається, що акцепт договору позичальником здійснено підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора [NUMBER], надісланого позичальнику 11 квітня 2023 року о 22:09:55, який відправлено на номер телефону [NUMBER] . Подані позивачем документи підтверджують факт укладення між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] договору про споживчий кредит №8315593 в електронній формі шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). 28.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до чинного законодавства України укладений Договір відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023. Відповідно до умов даного Договору відбулося відступлення права вимоги і за Кредитним договором № 8315593 від 11.04.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем. Згідно з Актом прийому-передачі Реєстру Боржників від 28.08.2023 до Договору відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» передано від ТОВ «Мілоан» Реєстр Боржників у повному об`ємі відповідно до умов Договору відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023, будь-яких зауважень до зазначеного Реєстру немає. Із наданого позивачем Витягу з Реєстру боржників від 21.01.2025 до Договору відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 44762,66 грн., яка складається з 11700,00 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 32312,66 грн. - простроченої заборгованості за сумою відсотків та простроченої заборгованості за комісією 750 грн. Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором та про наявність заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» повідомило відповідачку шляхом направлення йому відповідного повідомлення (претензії). Однак, станом на день розгляду справи, вказана вимога відповідачем була проігнорована, а зобов`язання за кредитним договором належним чином ним не виконано. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за договором про споживчий кредит № 8315593 від 11.04.2023. Однак, не підлягають задоволенню вимоги про стягнення заборгованості за комісією. Пунктом 1.5.1 , 2.2.1 Договору про споживчий кредит № 8315593 передбачена комісія за надання кредиту в розмірі 750 грн., яка нараховується за ставкою 5% від суми кредиту одноразово. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 року у справі №524/5152/15-ц викладено висновок про те, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 №168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Виходячи зі змісту вказаних норм, надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як обслуговування кредитної заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Таким чином, включення банком до суми заборгованості за договором складової заборгованості за комісією є необґрунтованими з вищевказаних підстав, оскільки встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги щодо стягнення комісії з відповідача у розмірі 750,00 грн. за договором № 8315593 від 11.04.2023 є нікчемними та не можуть бути задоволеними. З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 8315593 від 11.04.2023 у розмірі 44 012,66 грн., яка складається з 11700,00 грн. - простроченої заборгованості за сумою кредиту; 32312,66 грн. - простроченої заборгованості за сумою відсотків. Відповідно до ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.,тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (98,32%), а саме: - 2381,70 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial