Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулося до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що 17 жовтня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1251987 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Укладання договору було здійснене Сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт https://sloncredit.ua/. 17.10.2023 05:47:01, після попереднього проходження позичальником реєстрації в ІТС і безпосереднього направлення ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» засобами ІТС заявки на отримання кредиту, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» сформувало Договір про надання споживчого кредиту №1251987, надало його Позичальнику для ознайомлення і направило на його номер мобільного телефону [NUMBER] одноразовий ідентифікатор М331, котрий було введено Позичальником у відповідний розділ ІТС. Таким чином було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1251987 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1.2 Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Строк кредиту 360 дні (в)(день). Відсоткова ставка фіксована згідно п.1.5 Договору. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Згідно із документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», позичальнику на його особисту банківську карту [NUMBER] , яку він вказав в ІТС при оформленні договору, було перераховано 4800,00 грн. В подальшому відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих з строк користування кредитом, в повному обсязі або не сплативши взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 24 липня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №2407-24, відповідно до умов якого, Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Права вимоги Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. Відповідно до п. 3.1.1. Договору Факторингу «Права вимоги відступаються (передаються) в розмірі Заборгованостей, що зазначений у пункті 2.2 цього Договору на дату відступлення з правом подальшого нарахування (отримання) майбутніх процентів, штрафних санкцій, комісій та інших платежів, що передбачені Кредитними договорами». Відповідно до Додатку 1 (Реєстру боржників) до ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ №2407-24 від 24.07.2024 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором (станом на дату відступлення права вимоги) складала: 30494,88 грн. Позичальник на користь Нового кредитора жодних платежів станом на дату подання позовної заяви не здійснював, в той час як Новий Кредитор скористався своїм правом здійснити донарахування сум, передбачених графіком платежів до Кредитного договору (що відображено в розрахунку заборгованості). Таким чином станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №1251987 від 17.10.2023 року становить: заборгованість по тілу кредиту - 4800,00 грн. Заборгованість по відсотках - 34387,20 грн. Пеня - 0,00 грн. Загальна заборгованість - 39187,20 грн. Оскільки, Позичальником було порушено умови Договору та станом на дату складання позовної заяви несплачена заборгованість складає: 39187,20 грн. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за договором №1251987 від 17.10.2023 року у розмірі 39187,20 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. 04.03.2025 суддею отримано відповідь №1165765 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання відповідача, відповідно до якої відомості про [PERSON] в реєстрі відсутні. У звязку з цим, суддею скеровано запити до Відділу-центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Меденицької селищної ради та до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, відповіді на які отримано 14 та 17 березня 2025 року відповідно. Ухвалою від 14.03.2025 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін на 10.04.2025. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Зазначена ухвала надсилалась, зокрема, відповідачу за встановленим судом місцем його реєстрації і така ним отримана особисто 25.03.2025, а.с. 70. 10.04.2025 представником відповідача подано заяву про зупинення провадження у справі у зв`язку з проходженням відповідачем військової служби. В обґрунтування клопотання посилається на те, що він є військовослужбовцем ЗСУ, отримав бойове поранення, після якого продовжує нести службу. 10.04.2025 розгляд справи відкладено на 01.05.2025, задля дотримання принципу диспозитивності цивільного процесу та реалізації сторонами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зокрема, права позивача подати свої пояснення з приводу заявленого клопотання. Зазначену ухвалу представники сторін отримали в системі "Електронний суд", що стверджується довідками про доставку електронного документу, а.с. 81-83. Відповідачу ухвала була надіслана засобами поштового зв`язку і така ним отримана 16.04.2025, а.с. 84. Ухвалою від 01.05.20-25 в задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Партики О.В. про зупинення провадження у цивільній справі №442/1702/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», від імені та в інтересах якого діє - Владко Роман Олегович, до [PERSON] про стягнення заборгованості - відмовлено. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих і розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та з огляду на неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності до частини 5статті 279 ЦПК України. Відповідачем ані клопотання про розгляд справи за участю сторін, ані відзиву на позовну заяву суду не надано. Строк на подання відзиву сплив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 17 жовтня 2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1251987 шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до п. 1.2 Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту 4800 грн. Строк кредиту 360 дні (в)(день). Відсоткова ставка фіксована згідно п.1.5 Договору, а.с. 9-14. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти. Згідно із документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» № 20240802-2676 від 02.08.2024, позичальнику на його особисту банківську карту [NUMBER] , яку він вказав в ІТС при оформленні договору, було перераховано 4800,00 грн., а.с. 31. Із розрахунку заборгованості за договором №1251987 від 17.10.2023 судом встановлено, що [PERSON] за період з 17 жовтня 2023 року по 17 жовтня 2024 року нараховано: загальна заборгованість - 39187,20 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 4800,00 грн. заборгованості по відсотках - 34387,20 грн., а.с. 29-30. Оскільки будь-яких доводів чи доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було, а відтак, наданий позивачем розрахунок заборгованості суд вважає правильним, оскільки такий містить період нарахування сум заборгованості, проценту ставку, за якою нараховувалися проценти за користування кредитними коштами. Отже, право позивача порушене невиконанням свого зобов`язання з повернення кредиту відповідачем, а тому підлягає судовому захисту. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі статтею 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Згідно зі ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. Закон України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року №675-VIII визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з правовою позицією ВС в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, - боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. 24 липня 2024 року між ТОВ СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №2407-24, відповідно до умов якого ТОВ СЛОН КРЕДИТ передає (відступає) фактору, а фактор набуває права вимоги клієнта за договорами та сплачує клієнту за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором, а.с. 32-41. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №2407-24 від 24.07.2024 року ТОВ СЛОН КРЕДИТ» передало ТОВ «СВЕА ФІНАНС» право вимоги за кредитним договором №1251987 від 17.10.2023 року відносно [PERSON] , розмір загальної суми заборгованості за яким склав 39187,20 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 4800,00 грн. та заборгованості по відсотках - 34387,20 грн. Отже, до ТОВ «СВЕА ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1251987 від 17 жовтня 2023 року, а відтак, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитних договорів, що були укладені між первісним кредитором та [PERSON] . За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові №6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 06 лютого 2019 у справі № 667/11010/14-ц (провадження № 61-10349св18). Таким чином, судом встановлено, що первісний кредитор ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» не виконав, оскільки не вносив повністю платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом. [PERSON] умови взятого на себе зобов`язання за кредитним договором №1251987 від 17 жовтня 2023 року не виконав, що стало наслідком звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», в якості нового кредитора, до суду за захистом своїх прав та інтересів. Так, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №1251987 від 17 жовтня 2023 року в розмірі 39187,20 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 4800,00 грн. та заборгованості по відсотках - 34387,20 грн.. Виходячи з наведеного, позов ТОВ «СВЕА ФІНАНС» підлягає частковому задоволенню, у зв`язку із чим з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1251987 від 17 жовтня 2023 року у сумі 39187,20 грн. В той же час, надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі ним не наведені. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., відповідач відповідно до копії посвідчення серія [NUMBER] являється учасником бойових дій, а відтак, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір з нього не стягується і покладається на позивача.

Outcome: dismissed