Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач 27 жовтня 2022 року звернувся до суду з позовом, яким просив поділити житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1000га, кадастровий № 4610160300:02:004:0115, що знаходиться у спільній власності, між [PERSON] та [PERSON] , пропорційно до часток у власності житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами : виділити у власність [PERSON] , наступні приміщення у домоволодінні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] : 2-1 коридор, 2-2 ванна, 2-3 вбиральня, 2-4 коридор, 2-5 коридор, 2-6 кухня, 2-7 житлова, 2-8 - житлова, 2-9 житлова, 2-10 житлова, 2-11 житлова, IV господарська, V комора, VI коридор, «Г» - гараж, ворота з хвірткою № 2, сходи «сх», що складають 58% всього будинковолодіння; виділити у власність [PERSON] , наступні приміщення у домоволодінні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] : 1-1 - коридор, 1-2 - житлова, 1-3 - житлова, 1-4 - житлова, 1-5 - господарське, 1-6 - кухня, І - підвал, II - коридор, III - підвал, В - вбиральня, №2 - ворота з хвірткою, «сх» - сходи, що складають 42% всього будинковолодіння; поділити між співвласниками земельну ділянку кадастровий № 4610160300.02.004.0115 пропорційно до часток у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна із забезпеченням доступу до об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в спільній частковій власності [PERSON] 58/100 частки та [PERSON] 42/100 частки перебуває житловий будинок [ADDRESS] . Згідно Висновку про визначення ідеальних долей між співвласниками від 12.02.2002 № 632, виданим Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки: [PERSON] займає такі приміщення: 2-1 коридор, 2-2 ванна, 2-3 вбиральня, 2-4 коридор, 2-5 коридор, 2-6 кухня, 2-7 житлова, 2-8 - житлова, 2-9 - житлова, 2-10 житлова, 2-11 - житлова, IV - господарська, V комора, VI коридор, «Г» - гараж, ворота з хвірткою № 2, сходи «сх», що складають 58% всього будинковолодіння; інший співвласник займає такі приміщення: 1-1 коридор, 1-2 житлова, 1-3 житлова, 1-4 - житлова, 1-5 господарське, 1-6 кухня, І - підвал, II - коридор, III - підвал, В - вбиральня, №2 - ворота з хвірткою, «сх» - сходи, що складають 42% всього будинковолодіння. Позивач маючи намір провести розподіл будинковолодіння між співвласниками, надіслав відповідачці відповідну пропозицію, повідомивши, що хоче виділити в натурі свою частку в житловому будинку [ADDRESS] , а саме приміщення позначені: 2-1 коридор,2-2 ванна, вбиральня, 2-4 - коридор, 2-5 коридор, 2-6 - кухня, 2-7 - житлова, 2-8 житлова, 2-10 житлова, 2-11 житлова, ІV господарська, V комора, VІ коридор, «Г»- гараж, ворота хвірткою №2, сходи «сх». Та пропонував провести розподіл земельної ділянки кадастровий номер №4610160300:02:004:0115 пропорційно до часток у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна із забезпеченням доступу до об`єкту нерухомого майна. На замовлення позивача, сертифікованим інженером- землевпорядником розроблено план розподілу земельної ділянки пропорційно до часток у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна із забезпеченням доступу до об`єкту нерухомого майна. План розподілу долучено до пропозиції. Відповідачка не надала згоди на поділ майна у досудовому порядку, чим позбавила його права на користування та самостійне розпорядження майном. Відповідачка надіслала до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що запропонований позивачем варіант поділу земельної ділянки за кадастровим номером 4610160300:02:004:0115, виконаний інженером-землевпорядником [PERSON] не забезпечує права відповідача на користування як житловим будинком, так і приналежними до нього спорудами за цільовим призначенням, унеможливлює доступ до необхідних комунікацій, призначених для обслуговування будинку. Зауважила, що варіант поділу земельної ділянки, запропонований позивачем, не забезпечує доступу спецтехніки, яка призначена для ввозу та очищення вигрібної ями. Відсутність каналізації в свою чергу унеможливить для відповідача користування житловим будинком за призначенням, тобто позбавить [PERSON] можливості жити у цьому будинку. Окрім цього вважає, що зазначений варіант поділу не відповідає порядку користування земельною ділянкою, що склався між співвласниками протягом багатьох років. Спірний будинок та земельна ділянка належали на праві власності [PERSON] (батьку позивача та дідові відповідача). Заповідаючи будинок та ділянку своїм дітям (позивачу [PERSON] та [PERSON] (матері відповідача [PERSON] ) [PERSON] поділив у рівних частках. Мати відповідача погодилась зменшити розмір своє частки для зручності користування ділянкою та погодилась дозволити позивачу тимчасово користуватися гаражем особисто. Однак зазначений гараж перебуває у спільній власності позивача і відповідача. Станом на даний час у відповідача виникла необхідність у користуванні спільним гаражем. Окрім цього доступ до вигрібної ями частини будинку, якою користується відповідач забезпечувалось з земельної ділянки, яка перебувала у користуванні їх родини, але не була оформлена. Згодом за спільним рішенням родини [PERSON] сусідня ділянка була приватизована дружиною позивача та подарована сину [PERSON] . Також зазначила, що підпису на акті встановлення-погодження меж земельних ділянок [PERSON] не ставила і згоди на приватизацію земельної ділянки не надавала. [PERSON] зазначила, що зверталася до Колективного Підприємства «Картограф» з заявою про розробку альтернативного варіанту поділу земельної ділянки, який би забезпечував права обидвох сторін та відображав порядок користування земельною ділянкою, що склався між сторонами. Розроблену КП «Картограф» схему поділу земельної ділянки за кадастровим номером №4610160300:02:004:0115 відповідач надіслала позивачу зустрічною пропозицією та просила її погодити. Однак позивач відмовився від запропонованої схеми та зазначив, що на спірній земельній ділянці перебуває самочинно збудоване нерухоме майно, яке не є об`єктом поділу. Враховуючи перешкоди, які чинить позивач у користуванні майном просить за необхідне здійснити реальний поділ спільного з позивачем майна, з врахуванням законних інтересів кожної із сторін. 09.02.2023 [PERSON] скерував на адресу суду відповідь на відзив, яким підтвердив бажання відповідачки поділити спірне майно, однак розподіл земельної ділянки пропонує здійснити таким чином, щоб доступ до гаража та вигрібних ям здійснювати через суміжну земельну ділянку ( яка не належить сторонам по справі та не є спільною сумісною власністю) шляхом встановлення сервітуту. Позивач також стверджує, що не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що запропонований позивачем варіант розподілу земельної ділянки не забезпечує доступу спецтехніки для очищення вигрібної ями. Окрім цього стверджує, що вигріб є інженерною спорудою, а не об`єктом нерухомого майна, а відтак може бути переміщений без шкоди для житлового будинку, не потребує отримання дозвільних документів, проте вимагає врахування інтересів інших землекористувачів. Враховуючи наведене відповідачка не позбавлена можливості розмістити вигріб в іншому місці, на тій частині земельної ділянки, що перейде їй у власність після розподілу/виділу земельної ділянки. Згідно Висновку про визначення ідеальних долей між співвласниками від 12.02.2002 №632, виданим Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експортної оцінки відповідач [PERSON] не спростовує та не заперечує. Як варіант розподілу земельної ділянки можливий відповідно до часток у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна із забезпеченням доступу до об`єктів нерухомого майна, та вимог нормативно-правових актів. \~ \~ \~ \~18.03.2025 представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, якою просить суд поділити майно: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 4610160300::02:004:0115, що знаходиться у спільній власності між [PERSON] та вінярською [PERSON] , пропорційно до часток у власності житлового будинку з приналежними до нього будівалями та спорудами, відповідно до варіанту №1 розподілу житлового будинку з варіантом № 1 розподілу господарських будівель і споруд та варіантом № 1 розподілу земельної ділянки висновку експерта № 002/24 від 17.01.2024 року, таким чином: виділити [PERSON] у власність наступні приміщення у домоволодінні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] : 2-1 коридор, 2-2 ванна, 2-3 вбиральня, 2-4 коридор, 2-5 коридор, 2-6 кухня, 2-7 житлова, 2-8 - житлова, 2-9 житлова, 2-10 житлова, 2-11 коридор, горище, IV господарське приміщення, V комора, VI коридор, погріб площею 13,6 кв.м, «Г» - гараж, сходи «сх», частина огорожі № 1, дві земельні ділянки загальною площею 482,48 кв.м., позначені зеленим штрихованим кольором Таблиці № 6 додатку до Висновку експертизи, встановити сервітути: для обслуговування конструктивних елементів житлового будинку, для користування та обслуговування криниці, відповідно до промірів, розмірів, позначок та кольору Таблиці № 6; 2-3) у спільній власності з [PERSON] залишити криницю, земельні ділянки загальною площею 195,04 кв.м (під частиною житлового будинку 87,37 кв.м, для заїзду в гараж та для заїзду спецтехніки до інженерних споруд 106,89 кв.м, під криницею 0,78 кв.м), відповідно до промірів, розмірів, позначок та кольору (оранжевий штрихований колір) Таблиці №6. Інших заяв по суті справи, виключно в яких у силу вимог ч. 1 ст.\~174\~ЦПК України викладаються вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, не надходило. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова Леньо С.І. від 24.11.2022 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справ постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання на 27.01.2023. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с. 74 т.1/. 27.01.2023 розгляд справи відкладено на 09.03.2023 за клопотанням представника позивача. 09.03.2023 розгляд спави відкладено на 22.03.2023 за клопотанням представника відповідача. 22.03.2023 справу знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю судді в іншому судовому процесі та відкладено на 20.04.2023. Ухвалою суду від 20.04.2023 призначено судову будівельно-технічну експертизу, Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи /а.с. 166-167 т.1/. Ухвалою суду від 25\~січня 2024\~року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна. Призначено підготовче засідання на 28.02.2024 /а.с. 230 т.1/. 28.02.2024 у судовому засіданні оголошено перерву до 18.03.2024 за клопотанням представниа позивача. 18.03.2024 оголошено перерву до 16.04.2025 у зв`язку із поданням уточненої позовної заяви. 16.04.2024 розгляд справи відкладено на 14.05.2024 за клопотанням представника позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 16.04.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Буковецької Н.В. про призначення додаткової судової інженерно-технічної експертизи. 14.05.2024 розгляд справи відкладено на 30.05.2024 за клопотанням представника відповідача. Ухвалою суду від 30.05.2024 закрито підготовче провадження в справі за позовною заявою [PERSON] до\~ [PERSON] про\~поділ майна.Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 13.08.2024 /а.с. 57 т.2/. 13.08.2024 розгляд справи відкладено на 07.10.2024 за клопотанням представника відповідача [PERSON] 07.10.2024 справу знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючої судді на лікарняному. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2024 року (підстава: перебування судді Леньо С.І. у відпустці, розпорядження керівника апарату суду №44 від 07.11.2024) визначено головуючу суддю Ціпивко І.І. Ухвалою судді Личаківського районного суду міста Львова Ціпивко І.І. від 15.11.2024 року прийнято до\~розгляду\~справу. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 28.11.2024 року /а.с.79 т.2/. 28.11.2024 року розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкладено у зв`язку з неявкою сторін. 19.12.2024 року розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкладено у зв`язку з неявкою сторін. 24.01.2025 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням представника відповідача. Ухвалою суду від 24.02.2025 закрито підготовче провадження в справі за позовною заявою [PERSON] до\~ [PERSON] про\~поділ майна.Справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10.03.2025 /а.с. 183 т.2/. 10.03.2025 справу знято з розгляду у зв`язку із зайнятістю судді в розгляді невідкладного провадження та призначео у судове засідання на 11.03.2025. 11.03.2025 оголошено перерву до 03.04.2025. 03.04.2025 у судовому засіданні оголошено перерву до 30.04.2025. Розгляд справи по суті відбувся 30.04.2025 року. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Сторона позивача уточнені позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити повністю. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник Буковецька у судовому засіданні проти позову заперечили, надали пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позов. Крім цього у судовому засіданні за клопотанням сторони відповідача були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Так, свідок [PERSON] , повідомила, що є донькою відповідачки та постійно разом із сім`єю та матір`ю проживала у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Проте через постійні конфлікти із її дядьком позивачем по справі [PERSON] змушена була переїхати та орендувати житло. Повідомила, що найбільшою проблемою у користуванні земельною ділянкою є доступ до каналізації та гаража. Хоча і підтвердила, що її мати гаражем не користується. А позивач її дядько користується суміжною ділянкою свого сина для заїзду. Свідок [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні, також підтвердила існування конфлікту між сторонами щодо поділу майна. Крім цього повідомила, що є сусідкою сторін, живе поруч, тому і знає про конфлікти між сторонами. У судовому засіданні також було допитано експерта [PERSON] , який підтвердив, що проводив експертизу у справі. При проведенні такої на місце розташування спірного майна не виїжджав, заміри не проводив, оскільки не вбачав у цьому потреби, оскільки користувався геодезичною зйомкою та іншими матеріалами, які є в матеріалах справи. Підтримав наданий ним висновок. Крім цього зазначив, що поділ земельної ділянки з повною ізоляцією сторін для іникнення кнфліктів між ними є неможливий, так само як і неможливий поділ такої земельної ділянки у рівних частках. Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належав [PERSON] (58/100) та [PERSON] (42/100), що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №4729361 від 14.09.2004, що міститься у витребуваній судом інвентаризаційній справі на будинковолодіння [ADDRESS] . З долучених до матеріалів справи копій свідоцтва про право власності на житловий будинок [ADDRESS] від 28.03.2002 встановлено, що 58/100 частин належить [PERSON] . З долучених до матеріалів справи копій свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2004 встановлено, що після смерті [PERSON] належну останній частку будинку [ADDRESS] успадкувала [PERSON] . Таким чином встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] на праві спільної часткової власності належить сторонам [PERSON] (58/100) та [PERSON] (42/100). Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстраці права власності від 18.07.2014 земельна ділянка № 4610160300:02:004:0115 перебуає у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] . Відтак судом\~встановлено,\~що спірні\~правовідносини між\~сторонами виникли\~у зв`язку\~з відстутністю\~чітких меж\~у користуванні майном, а тому просять здійснити реальний поділ спільного майна, з врахуванням законних інтересів кожної із сторін. Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 20 квітня 2023 року у цій справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання:1. Які варіанти розподілу (виділення частки) будинковолодіння (житлового будинку, обслуговуючих/допоміжних будівель і споруд та земельної ділянки кадастровий № 4610160300:02:004:0115) можливі, відповідно до часток у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна ( [PERSON] 58/100, [PERSON] 42/100) із забезпеченням доступу до об`єктів нерухомого майна, та вимог нормативно правових актів? 2. Які варіанти розподілу (виділення частки) будинковолодіння (житлового будинку, обслуговуючих/допоміжних будівель і споруд та земельної ділянки кадастровий № 4610160300:02:004:0115) можливі, відповідно до часток у праві спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна ( [PERSON] 58/100, [PERSON] 42/100) із забезпеченням доступу до об`єктів нерухомого майна, інженерних споруд (вигрібних ям) з врахуванням можливості доступу спецтехніки до інженерних споруд відповідно до вимог нормативно-правових актів? Проведення судової будівельно-технічної експертизи доручено експертам Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЛ СВІТ». 17.01.2024 експертом надано висновок № 002/24, в якому визначено можливі варіанти розподілу житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельної ділянки. Так експертом зроблено такі висновки: 1. визначено один варіант розподілу житлового будинку по [ADDRESS] в частках ( [PERSON] 58/100, [PERSON] 42/100) з двома варіантами розподілу господарських будівель і споруд та чотирма можливими варіантами розподілу земельної ділянки з кадастровим номером 4610160300:02:004:0115 із забезпеченням доступу до об`єктів нерухомого майна та вимог нормативно-правових актів. 2. Визначено один варіант розподілу житлового будинку по [ADDRESS] в частках ( [PERSON] 58/100, [PERSON] 42/100) з двома варіантами розподілу господарських будівель і споруд та чотирма можливими варіантами розподілу земельної ділянки з кадастровим номером 4610160300:02:004:0115 із забезпеченням доступу до об`єктів нерухомого майна, інженерних споруд (вигрібних ям) з врахуванням можливості доступу спецтехніки до інженерних споруд відповідно до вимог нормативно-правових актів. \~ \~ \~ \~Крім цього, у судовому засіданні досліджено висновок експерта судового експертно-розрахункового бюро [PERSON] підготовлений на виконання договору, укладеного між судовим експертно-розрахунковим бюро в особі директора [PERSON] та гр. [PERSON] . На вирішення експертизи поставлені наступні питання: чи є тенічна можливість відповідно до вимог норматично-правових актів поділити житловий будинок у будинковолодінні відповідно до часток співвласників, [PERSON] та [PERSON] у спільній власності зі співвідношенням 42/100: 58/100? Які варіанти поділу будинковолодіння між співвласниками [PERSON] та [PERSON] з частковим співвідношенням у власності 42/100: 48/100 можливі, беручи до уваги розподіл, задокументований ЛОДКБТІ та ЕО у Висновку про визначення ідеальних частин між співвласниками від 12.02.2002 року та узвичаєним між співвласниками користуванням будинковолодінням? Си є технічна можливість відповідно до вимог норматично-правових актів поділити земельну ділянку, кадастровий номер 4610160300:002:004:0115, належну на праві власності [PERSON] та [PERSON] відповідно до рівних частокспіввласників ділянки із забезпеченням доступу до належного їм нерухомого майна будинковолодіння, розташованого на цій земельній ділянці, відповідно до запропонованих варіантів орзподілу у висновку № 002/24 від 17.01.2024 року? Які варіанти розподілу земельної ділянки кадастровий номер 4610160300:002:004:0115, належну на праві власності [PERSON] та [PERSON] , можливі, відповідно до вихідних даних часток співвласників ділянки (50/00 та 50/100) із забезпеченням доступу до належного їм нерухомого майна будинковолодіня, розташованого на цій земельній ділянці, відповідно до запропонованих варіантів розподілу у висновку №002/24 від 17.01.2024 року із забезпеченням якнайбільшої іфдокремленості кожного із співвласників? Які варіанти розподілу земельної ділянки кадастровий номер 4610160300:002:004:0115, належну на праві власності [PERSON] та [PERSON] , можливі відповідно до вихідних рівних часток співвласників ділянки (50/00 та 50/100) із забезпеченням доступу до належного їм нерухомого майна будинковолодіня, розташованого на цій земельній ділянці, відповідно до запропонованих варіантів розподілу у висновку №002/24 від 17.01.2024 року із забезпеченням якнайбільшої відокремленості кожного із співвласників, а також зважаючи на наявність функціонально повязаної земельної ділянки, кадастровий номер 4610160300:02:004:0113, яка має ту ж саму юридичну адресу: [ADDRESS] ? \~ \~ \~ \~Ескпертом [PERSON] зроблено такі висновки: 1. у відповідності до вимог нормативно-правових актів в галузі будівництва поділити житловий будинок у будинковолодінні розташованому за адресою: [ADDRESS] , згідно часток співвласників [PERSON] та [PERSON] зі співвідношенням 42/100: 58/100 технічно можливо. 2. Варіант поділу житлового будинку та будівель і мпоруд у будинковолодіння між співввласниками [PERSON] та [PERSON] з частковим співвідношенням у власності 42/100:58/100 та у відповідності до Висновку ЛОДКБТІ та ЕО про визначення ідеальних частин між співвласниками від 12.02.2002 року технічно можливий у відповдіності до порядку користування, що склався між співвласниками з урахуванням необхідності спільного користування співвласниками огорожекю №1, криницею, горищем житлового будинку та визначення власності між співвласниками часток гаража; 3. Відповдіно до вимог нормативно-правових актів поділити земельну ділянку кадатсровий номер 4610160300:002:004:0115 , належну на праві власності [PERSON] та [PERSON] , відповідно до рівних часток співвласників ділянки (50/00 та 50/100) із забезпеченням доступу до належного їм нерухомого майна будинковолодіня, розташованого на цій земельній ділянці, відповідно до запропонованих варіантів розподілу у висновку №002/24 від 17.01.2024 року технічно не надається можливим; 4. Варіанти розподілу земельної ділянки кадастровий номер 4610160300:002:004:0115 , належну на праві власності [PERSON] та [PERSON] , відповідно до рівних часток співвласників ділянки (50/00 та 50/100) із забезпеченням доступу до належного їм нерухомого майна будинковолодіня, розташованого на цій земельній ділянці, відповідно до запропонованих варіантів розподілу у висновку №002/24 від 17.01.2024 року із забезпеченням якнайбільшої іфдокремленості кожного із співвласників технічно не можливі; 5. Варіанти розподілу земельної кадастровий номер 4610160300:002:004:0115 , належну на праві власності [PERSON] та [PERSON] , відповідно до рівних часток співвласників ділянки (50/00 та 50/100) із забезпеченням доступу до належного їм нерухомого майна будинковолодіня, розташованого на цій земельній ділянці, відповідно до запропонованих варіантів розподілу у висновку №002/24 від 17.01.2024 року із забезпеченням якнайбільшої відокремленості кожного із співвласників (максимальної ізоляції), а також зважаючи на наявність функціонально повязаної земельної ділянки кадастровий номер 4610160300:02:004:0113, яка має ту ж саму юридичну адресу: [ADDRESS] , що і земельна ділянка з кадастровим номером 4610160300:02:004:115 є технічно можливими та надано у додатках до висновку експерта. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (частини перша-третя статті 358 ЦК України). Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до частини другої статті 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку у спільному майні однією суттєвою ознакою у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється Тлумачення положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку про те, що поділ будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2012 року у справі № 6-12цс13, а також у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15 від 11 жовтня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц. Відповідно до частин першої-третьої статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.\~Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Згідно з частина першою, другою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, при матеріалах справи наявні два висновки експерта: висновок експерта Грінько О.І. № 002/24 від 17.01.2024 року та висновок експерта [PERSON] № 50/24 від 22.01.2025 року. Судом критично оцінюється висновок експерта Бочуляка Р.П. № 50/24 від 22.01.2025 року, оскільки такий висновок зроблений на замовлення сторони відповідача без врахування позиції позивача. У висновку експертом зазначено, що дослідження проводиться у тому числі і за методом візуального огляду, обстеження, встановленням координат об`єкта дослідження та меж земельних ділянок. Проте у судовому засіданні експертом при його допиті повідомлено, що на місце розташування об`єкта дослідження він не виїжджав та замірів не проводив, а користувався геодезичною зйомкою та матеріалами справи. Висновок експерта Грінько О.І. № 002/24 від 17.01.2024 року підготовлено на виконання ухвали суду із врахуванням позиції обох сторін, тому судом береться до уваги. Із запропонованих варіантів експертизи № 002/24 від 17.01.2024 року, для позивача прийнятним є варіант № 1 розподілу житлового будинку з варіантом № 1 розподілу господарських будівель і споруд та варіант № 1 розподілу земельної ділянки. Враховуючи викладене, позивач просив постановити рішення, яким поділити майно (житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1000га, кадастровий № 4610160300:02:004:0115), що знаходиться у спільній власності, між [PERSON] та [PERSON] , пропорційно до часток у власності житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, відповідно до варіанту № 1 розподілу житлового будинку з варіантом № 1 розподілу господарських будівель і споруд та варіантом № 1 розподілу земельної ділянки Висновку експерта № 002/24 від 17.01.2024: 2-1) виділити у власність [PERSON] , іпн.: [NUMBER] наступні приміщення у домоволодінні, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] : 2-1 коридор, 2-2 ванна, 2-3 вбиральня, 2-4 коридор, 2-5 коридор, 2-6 кухня, 2-7 житлова, 2-8 - житлова, 2-9 житлова, 2-10 житлова, 2-11 коридор, горище, IV господарське приміщення, V комора, VI коридор, погріб площею 13,6кв.м, «Г» - гараж, сходи «сх», частина огорожі № 1; дві земельні ділянки загальною площею 482,48 кв.м, позначені зеленим штрихованим кольором Таблиці № 6 додатку до Висновку експертизи, 2-2) встановити сервітути: для обслуговування конструктивних елементів житлового будинку, для користування та обслуговування криниці, відповідно до промірів, розмірів, позначок та кольору Таблиці № 6; 2-3) у спільній власності з [PERSON] залишити криницю, земельні ділянки загальною площею 195,04 кв.м (під частиною житлового будинку 87,37 кв.м, для заїзду в гараж та для заїзду спецтехніки до інженерних споруд 106,89 кв.м, під криницею 0,78 кв.м), відповідно до промірів, розмірів, позначок та кольору (оранжевий штрихований колір). \~ \~ \~ \~З пояснень відповідачки та її представника, а також письмових матеріалів, які надіслані ними до суду встановлено, що відповідачка погодилась з варіантом поділу житлового будинку, відповідно до якого: [PERSON] займає такі приміщення: 2-1 - коридор, 2-2 - ванна, 2-3 - вбиральня, 2-4 - коридор, 2-5 коридор, 2-6 - кухня, 2-7 - житлова, 2-8 - житлова, 2-9 - житлова, 2-10 - житлова, 2- 11 - житлова, IV - господарська, V - комора, VI - коридор, «Г» - гараж, ворота з хвірткою № 2, сходи «сх», що складають 58% всього будинковолодіння; [PERSON] займає такі приміщення: 1-1 коридор, 1-2 - житлова, 1-3 - житлова, 1-4 - житлова, 1-5 - господарське, 1-6 - кухня, І - підвал, II - коридор, III - підвал, В - вбиральня, №2 - ворота з хвірткою, «сх» - сходи, що складають 42% всього будинковолодіння. В той же час, відповідачка вважає, що гараж позначений літ «Г» має бути у спільній власності. \~ \~ \~ \~Проте не погоджується із усіма запропонованими варіантами розподілу земельної ділянки, посилаючись на те, що такий розподіл має відбуватися у рівних частках, оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності сторін. Крім цього, запропонованими варіантами поділу земельної ділянки не забезпечується їй доступу до гаража та вигрібної ями, порушується усталений роками порядок користування земельною ділянкою. Вважає за можливе здійснити розподіл такої земельної ділянки лише із встановленням сервітуту суміжної земельної ділянки, яка перебуває у власності третьої особи. \~ \~ \~ \~Проаналізувавши усі варіанти розподілу майна, які запропоновані експертом, врахувавши думку учасників судового провадженні, суд дійшов твкого висновку. \~ \~ \~ \~Доводи відповідачки\~про те,\~що\~варіант поділу\~спірної земельної\~ділянки унеможливить\~її доступ\~до гаража\~та вигрібної\~ями суд\~відхиляє,\~оскільки такі\~спростовуються розрахунками,\~матеріалами справи,\~відповідно до\~яких ширина\~спільного заїзду\~у запропонованому\~варіанті розподілу\~земельної ділянки\~(розроблена\~інженером-землепорядником\~ [PERSON] )\~становить 4,73.\~Мінімальна ширина\~смуги руху,\~відповідно до\~вимог п.51\~ДБН В.2.3-5:2028\~«Вулиці та\~дороги населених\~пунктів» для\~проїзду встановлена\~у 2,75\~м.\~для магістральних\~вулиць малих\~та середніх\~міст у\~3,0\~м.,\~для магістральних\~доріг \~3,75.\~Максимальна ширина\~смуги руху\~не повинна\~перевищувати 3,75\~м.\~Так стандартна\~ширина асенізатора\~ 2,5\~метра.\~Вона визначається\~габаритами кабіни,\~якщо на\~платформі встановлено\~стандартну цистерну.\~У машин\~із двоєною\~цистерною ширина\~буде до\~3\~метрів.Інших доказів на спростування наявних вимірів суду не надано. Крім цього, суд погоджується із твердженнями сторони позивача про те, що вигрібна яма не є тією капітальною інженерною спорудою, яку не можна перенести в іншу частину земельної ділянки без значних на те затрат. Щодо посилання відповдіачки та усталене роками право користування суміжною земельною ділянкою та відповідно встаноелння сервітуту, то суд звертає увагу, що відповідно до ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Вимагати встановлення земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок (стаття 99 ЗК України). За правилами статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Стороною відповідача не надано суду доказів у неможливості облаштування заїзду на земельну ділянку в інший, аніж встановлення земельного сервітут, спосіб. Крім цього, судом встановлено, що висновком експерта № 002/24 від 17.01.2024 року запропоновано сторонам поділ земельної ділянки, що перебуває у їх спільній власності без встановлення сервітуту із суміжною земельною ділянкою, яка належить на праві власності третій особі. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-прівовнй акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004). Відповідно до постанови Верховного Суду від 19 травня 2021 року, справа № 501/2148/17, провадження № 61-22087св19, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Спірне майно, відповідно до даних правовідносин, належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, у зв`язку з чим виділ частки в цьому майні лише для позивача є неможливим, а можливий поділ цього майна в натурі між сторонами, у разі якого право спільної часткової власності на нього припиняється. А тому вимоги позову є обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню. Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, й у тому числі, з огляду на вказані правові висновки Верховного Суду, викладені у подібних правовідносинах, й проведеної судової будівельно-технічної експертизи, її висновку із запропонованими варіантами поділу майна, яким судом надана оцінка, обраному першому варіанту поділу будинку та земельної ділянки, який найбільш відповідає часткам майна співвласників у спільному майні, при цьому не порушує права третіх осіб, а тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами, наданими позивачем по справі. Судом не беруться до уваги показання свідків як докази обгрунтування заперечень відповідача, оскільки такі не доводять жодну із обставин, яка підлягає доказуванню при розгляді даної справи, чи спростовують доводи сторони позивача, а лише підтверджують наявність конфлікту між сторонами. Крім цього, дослідженні у судовому засіданні матеріали, які свідчать про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та відеофайли, судом також критично оцінюються, та не можуть бути покладені в основу судового рішення, оскільки є неналежними доказами у даній справі, так як не стосуються предмету спору та спростовуються наданими стороною позивача доказами (постановами Личаківського районного суду міста Львова від 22.12.2022 року у справі № 463/8285/22, від 23.08.2022 року у справі № 463/5270/22, відповідно до яких провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП відносно [PERSON] закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення). Висновки за результатами розгляду справи Відтак, суд, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм належну оцінку,\~вивчивши наведені у висновку будівельно-технічної експертизи від\~\~17 січня 2024 року № 002/24 варіанти поділу спірного майна, врахувавши позицію щодо розподілу спільної часткової власності обох сторін, дійшов висновку про те, що запропонований експертом варіант № 1 розподілу житлового будинку з варіантом № 1 розподілу господарських будівель і споруд та варіант № 1 розподілу земельної ділянки відповідає найкращим інтересам сторін, є\~\~ наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації будинку і господарських будівель як окремих об`єктів нерухомості, без проведення переобладнань, великого обсягу затрат матеріального характеру та фізичних зусиль. Водночас суд враховує, що будь-яких застережень щодо неможливості поділу цього будинку за вказаним варіантом через рік його побудови та фізичний знос, а отже і проблемність проведення будь-яких ремонтно-будівельних робіт, висновки експертизи не містять. Крім того, з огляду на задоволення позовних вимог про поділ житлового будинку відповідно до варіанту № 1 будівельно-технічної експертизи від 17 січня 2024\~\~року № 002/24, суд дійшов висновку про наявність підстав для поділу спірної земельної ділянки співвласникам відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності за варіантом № 1 земельно-технічної експертизи від 17 січня 2024 року № 002/24. Обираючи такий спосіб поділу спільного нерухомого майна сторін, судом було взято до уваги позиції сторін, при яких обидві сторони згідні на запропонований поділ житлового будинку, однак відповідачка не погоджується із відходженням від рівності часток на земельну ділянку, тому обрано варіант розподілу земельної ділянки, який найменш відходить від такої рівності часток та не порушує при цьому права третіх осіб і відповідно не породжує нових позовів до суду. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими й доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують в цілому позовні вимоги, судом не встановлені. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а\~\~стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші доводи, зазначені сторонами у заявах по суті справи та в судовому засіданні, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Також у відповідності до положень ст. 141, п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Частинами 1, 2 ст. 141 Кодексу визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі\~3690,16\~грн.

Outcome: approved