Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Позивач звернулася з позовом, в якому\~просить стягнути\~з відповідача на\~її користь\~аліменти на\~утримання дітей\~трьох неповнолітніх\~дітей,\~починаючи з дня подання заяви до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 2010 року і в 2018 році шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу та сумісного проживання народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач працює за трудовим договором, має мінливий заробіток і тому стягнення аліментів повинно проводитись в твердій сумі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подавав. За неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України. Суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів і вважає встановленими наступні обставини. Позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 2010 по 2018. Від шлюбу та сумісного проживання позивач та відповідач мають спільних дітей. Батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.08.2010), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.04.2013), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 15.07.2014) є [PERSON] . На даний час неповнолітні діти проживають разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Злинської сільської ради №32 від 13.01.2025. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 3'196 грн. Заявлений у позові розмір аліментів в сумі 9'000 гривень на трьох неповнолітніх дітей майже удвічі більший ніж мінімальний розмір аліментів для трьох дітей (1'598 грн х 3=4'794 грн), тому від позивача вимагається доведення не лише достатності у відповідача заробітку (доходу) для сплати такого розміру аліментів, але й наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких ним не доведено джерела походження коштів для їх оплати. Проте позивач не довела, що матеріальне становище відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання трьох дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 9'000 грн щомісячно. Заявляючи такий розмір аліментів позивач покликається лише на звичайні потреби, які притаманні кожній дитині відповідного віку. Жодного належного обґрунтування такого розміру аліментів позивач не навела та не надала підтверджуючих доказів у необхідності здійснення стягнення аліментів у такому розмірі. В той же час суд враховує положення ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, якою визначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Діти сторін проживають разом із матір`ю, позивачем [PERSON] , а відтак основний тягар по їх утриманню, що включають в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачці. Адже утримання дітей не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному, так і в моральному аспекті. Праця по вихованню та догляду за дітьми теж має враховуватися при визначенні розміру аліментів. Відповідач в силу свого молодого віку (37 років), належного стану здоров`я, оскільки протилежного в справі не доведено, має можливість працювати і заробляти кошти, щоб забезпечити утримання своїх неповнолітніх дітей в достатньому для їх гармонійному розвитку рівні. Виходячи з наведеного та принципу рівності батьківського обов`язку по утриманню дітей, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання трьох дітей в розмірі 2'500 гривень щомісячно на кожну дитину з дня подання позову до досягнення ними повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Цей розмір аліментів, на переконання суду, забезпечить гармонійний розвиток дитини, відповідає закріпленим у ч.\~9 ст. 7 СК України засадам справедливості, добросовісності та розумності. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Оскільки вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.\~3 ч.\~1 ст.\~5 Закону України "Про судовий збір" (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів), суд дійшов висновку, що судовий збір слід стягнути з відповідача в користь держави (у відповідності до ч.ч.\~1, 6 ст.\~141 ЦПК України) в розмірі 1'211,20 грн.

Outcome: partial