Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області через свого представника - Шкапенка Олександра Віталійовича з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань за кредитним договором № AN3CCT155101044941 від 11.11.2020 року на загальну суму 13 586,47 грн, яка складається з наступного: 9 828,6 грн - заборгованість по кредиту; 3 757,87 грн - заборгованість по відсоткам. Також позивач просить стягнути судові витрати, що складаються з судового збору - 2 422, 40 грн. Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 11.11.2020 року між [PERSON] та АТ «Акцент-Банк» було укладено кредитний договір № AN3CCT155101044941, щодо надання останній кредиту в розмірі 29 125,00 грн строком на 40 місяців (тобто до 10.03.2024 року) зі сплатою процентів у розмірі 50,00 щорічно та комісії в розмірі 0,00 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви та в клопотанні доданої до позовної заяви просить розглядати справу за їх відсутності, в разі неявки відповідача проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відтак, відповідач у контексті положень п. 3 ч. 8 ст.128, ст.131 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву від відповідачки не надходило. Суд, зі згоди позивача, та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 31.03.2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін Встановлені судом обставини: 11.11.2020 року між [PERSON] та АТ «Акцент-Банк» було укладено кредитний договір № AN3CCT155101044941, щодо надання відповідачці кредиту, який відтворений шляхом використання електронного підпису. Банк згенерував OTP-пароль і відправив його клієнту в тілі SMS-повідомлення/повідомлення мобільного додатку із зазначенням інформації, яка буде ним підтверджуватися. Для підтвердження згоди, клієнт передав отриманий OTP-пароль у відповідному SMS-повідомленні/повідомленні мобільного додатку або шляхом введення цього пароля у відповідному рядку використовуваного сервісу. Сторони визнали співпавшим ОТР- пароль електронним підписом клієнта. Тобто ввівши одноразовий електронний підпис, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Згідно з умовами кредитного договору, анкети-заявки про приєднання до кредитного договору та паспорта споживчого кредиту: сума кредиту - 29 125, 00 грн; строк - 36 місяців (тобто до 10.03.2024 року); процентна ставка - 50.00 %; тип процентної ставки - фіксована; мета кредиту - придбання товару, здійснення платежу, оплата послуг; спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом; орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 57 064,72 грн; Згідно меморiального ордеру № TR.15703220.19960.79268 від 11.11.2020 року позивач свої умови договору виконав та переказав [PERSON] суму в розмірі 29 125, 00 грн на номер платіжної карти [NUMBER] . Також в заяві клієнта вказано рахунок для внесення платежів, а саме - [NUMBER] . Згідно розрахунку заборгованості станом на 28.03.2025 року та виписки від 28.03.2025 року вказано рух коштів по кредитному договору, з якого вбачається, що відповідачка частково сплачувала заборгованість, але до кінця не виконала умови договору та на момент подачі позовної заяви в неї сформувалась заборгованість в розмірі на загальну суму 13 586,47 грн, яка складається з наступного: 9 828,6 грн - заборгованість по кредиту; 3 757,87 грн - заборгованість по відсоткам. На виконання приписів п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України - позивачем проводилось інформування відповідача про наявну заборгованість шляхом повідомлення за допомогою телефонних дзвінків та SMS-повідомлень на номер телефону [NUMBER] , зазначеного в кредитному договорі, письмово вимоги не направлялись, оскільки договором їх направлення не передбачено. Норми права, що підлягають застосуванню: Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до статті 611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно до ст. 612 ЦК України Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Судом встановлено, що 11.11.2020 року між [PERSON] та АТ «Акцент-Банк» було укладено кредитний договір № AN3CCT155101044941 шляхом підписання за допомогою електронного підпису. [PERSON] частково вносила платежі за вищевказаним кредитним договором, але припинила виконувати умови договору, і станом на момент подання позову її заборгованість перед кредитором складає 13 586,47 грн. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідачка не надала, в тому числі нею не спростовано розміру нарахованої суми заборгованості. Оскільки, на день розгляду справи, відповідачкою не надано доказів про виконання свого зобов`язання повного погашення заборгованості за договором, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 6005315472713 від 28.03.2025 року про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved