Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Представник заявниці адвокат Михалків Богдан Степанович, що діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою, в якій просив встановити юридичний факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , яка видана 24.08.1981 року «Закарпатським облкниготорг, Управління у справах видавництв Закарпатської області» належить [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код: [NUMBER] . Заява мотивована тим, що заявник, з метою оформлення пенсії за віком звернулася до органів пенсійного фонду із заявою від 24.01.2025 року. На підставі вказаної заяви отримано письмове рішення ГУ ПФУ у Івано-Франківській області від 31.01.2025 року про відмову в призначені пенсії № 071750015303. Рішення про відмову стосується періоду роботи згідно записів трудової книжки серії [NUMBER] , яка видана 24.08.1981 року «Закарпатським облкниготорг, Управління у справах видавництв Закарпатської області», оскільки ім`я по батькові заявниці на російській мові не відповідає даним зазначеним у паспорті громадянина України. Також така не відповідність встановлена органами пенсійного фонду і згідно свідоцтва про одруження заявника. Так, у трудові книжці серії [NUMBER] , яка видана 24.08.1981 року «Закарпатським облкниготорг, Управління у справах видавництв Закарпатської області», ім`я по батькові заявниці на російській мові зазначено, як « [PERSON] », в паспорті громадянина України на сторінці 2, де заначено дані заявниці на російській мові, та ім`я по батькові заявниці зазначено, як « [PERSON] », що на думку, органів пенсійного фонду є перешкодою в ідентифікації заявника та належності їй трудової книжки внаслідок різного написанні варіантів ім`я по-батькові. Звернув увагу, що ім`я по батькові заявниці російською мовою в паспорті громадянина України на сторінці 2, взагалі зазначено з орфографічною помилкою, з його написанням українською мовою замість російської, не є іншим іменем по батькові, яке б давало змогу пенсійним органам вважати, що це інше ім`я по-батькові. Окрім того, згідно ж того рішення ГУ ПФУ у Івано-Франківській області від 31.01.2025 року про відмову в призначені пенсії № 071750015303 заявниці розраховано трудовийстаж на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5), який фактично частково збігається з тим, який зазначений у трудовій книжці заявника. Отже, вважає, що всі ці обставини свідчать про те, що трудова книжка серії [NUMBER] , яка видана 24.08.1981 року «Закарпатським облкниготорг, Управління у справах видавництв Закарпатської області» належить [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код: [NUMBER] . Зазначив, що за встановлених обставин заявник не може нести відповідальність за недоліки при заповнення сторінки 1 трудової книжки, оскільки трудова книжка заповнялася відповідними особами, за дії яких заявник відповідати не може. А отже просив заяву задовольнити. 27.02.2025 ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження за вказаною заявою, справу призначено до судового розгляду по суті в порядку окремого провадження. 20.03.2025 на адресу суду надійшли пояснення від заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в яких зазначили, що до страхового стажу заявниці не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки серії [NUMBER] від 24.08.1981, оскільки по батькові не відповідає паспортним даним заявниці (російською мовою). У свідоцтві про одруження по батькові також не відповідає паспортним даним заявниці (російською мовою). Зазначили, що Головне управління вважає за необхідне встановити факт належності правовстановлюючих документів, а саме встановити юридичний факт, що трудова книжка серії [NUMBER] , яка видана 24.08.1981 року «Закарпатським облкниготорг», управління у справах видавництв Закарпатської області» належить [PERSON] , [INFO] . Заявниця та її представник в судове засідання не з`явилися, представник заявниці подав заяву, в якій просив розглянути справу без участі заявника та його представника. Представники заінтересованої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, в поданих поясненнях просили розглянути справу без участі представника Головного управління. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.2\~ст.19 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. Згідно з ч.1\~ст.293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Тлумачення частини першої\~статті 293 ЦПК України\~свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів. Частиною 2\~ ст.\~315\~ЦПК України \~передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документів, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Так судом встановлено, що рішенням про відмову в призначенні пенсії у справі № 071750015303 від 31.01.2025 відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за результатами розгляду заяви про призначення пенсії за віком [PERSON] було відмовлено у призначенні такої пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого статтею 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В обґрунтування відмови було вказано, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки серії [NUMBER] від 24.08.1981, оскільки по батькові не відповідає паспортним даним заявниці (російською мовою). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.08.1964 [PERSON] народилася [INFO] в м.\~Ужгороді Закарпатської області, батько [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 16.07.1988 року (записи виконані російською мовою) « [PERSON] », [INFO] та « [PERSON] », [INFO] , уклали шлюб 16.07.1988 року. Після укладення шлюбу заявниця змінила прізвище на « [PERSON] ». У паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області 25.03.1996, заявниця зазначена як [PERSON] , [INFO] , місце народження: місто Ужгород Закарпатської області, на 2 сторінці паспорта російською мовою заявниця зазначена « [PERSON] , [INFO] дата рождения, место рождения город Ужгород Закарпатськой области». Як вбачається зі змісту копії трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої російською мовою, 24.08.1981 заведено трудову книжку на ім`я « [PERSON] , [INFO] дата рождения, образование среднее». Також міститься запис російською мовою «на основании свидетельства о браке [NUMBER] от 16 июля 1988 г. фамилия Третинник изменена на Голяминских». Також заявницею до матеріалів справи додано засвідчену приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Венгер\~О.А. фотокопію витягу з 1-ої сторінки оригіналу документа трудової книжки серії [NUMBER] , письмовий переклад тексту документа з російської мови на українську мову зроблено перекладачем [PERSON] . Згідно перекладу «трудова книжка серії [NUMBER] видана на прізвище [PERSON] , дата народження [INFO] , освіта середня, дата заповнення 24.08.1981. Міститься надпис: на підставі свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 16.07.1988, прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] ». Отже, судом встановлено невідповідність по батькові заявниці [PERSON] , що зазначене в паспорті заявниці на сторінці 2, виконане російською мовою (« [PERSON] »), та її по батькові, вказаному в свідоцтві про укладення шлюбу та трудовій книжці, виконаними російською мовою (« [PERSON] »). У зв`язку із вказаними розбіжностями в заявниці виникла необхідність у встановлені факту належності їй вищевказаної трудової книжки, що потрібно їй для реалізації права на пенсійне забезпечення. Згідно з п. 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму ВС України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами. Відповідно до ч.ч.1, 3\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як з`ясовано судом, від встановлення факту належності заявнику трудової книжки залежить реалізації її прав на пенсійне забезпечення, та заявник не має іншої можливості у інший спосіб встановити факт належності йому зазначеного документу. Встановлення даного факту має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. На підставі наведеного, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу, і з матеріалів справи вбачається, що зазначені документи належать саме заявнику, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved