Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог? У грудні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" (далі ТОВ «Споживчий центр») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 01.05.2024 року між сторонами укладено кредитний договір (оферти) № 01.05.2024-100002655 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору. Відповідно до умов договору та заявки від 01.05.2024 року [PERSON] було надано кредит у розмірі 4000 грн, строком на 112 днів, з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1,5% за один день користування кредитом, яка застосовується всього строку, на який надається кредит. Проценти сплачуються у терміни, встановлені у графіку платежів, який є невідємною частиною кредитного договору. Комісія, пов`язана з наданням кредиту 10% від суми кредиту - 400 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 13\~120 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту становить 4 000 грн., проценти за коритсування кредитом - 6\~720 грн., комісії -400 грн., неустойки 2000 грн, яку ТОВ " Споживчий центр" просить стягнути з відповідача на свою користь та сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн. Процесуальні дії по справі Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.23). Аргументи учасників справи. Подані заяви (клопотання) сторін Представник ТОВ "Споживчий центр" в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд даної справи за відсутності представника позивача, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце судового засідання повідомлялася в установленому законом порядку через засоби поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання, однак на адресу суду повернулися конверти відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.33,41), відзив на позов не подавала. У постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у разі якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; він не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, з письмової згоди представника позивача, виносить рішення на\~підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому\~ст.280 ЦПК України. Суд вважає можливим провести розгляд справи по суті без участі сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємостосунки сторін. Фактичні обставини встановлені судом Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 01 травня 2024 року між ТОВ " Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір №01.05.2024-100002655 шляхом підписання заявки (а.с.16). Згідно заявки кредитодавець, відповідно до умов договору №01.05.2024-100002655 від 01.05.2024 року надає позичальнику кредит у сумі 4000 грн. Строк, на який надається кредит становить 112 днів з дати його надання. Дата повернення кредиту 20.08.2024 року. Пунктом 5 Заявки, яка є невід`ємною частиною Договору передбачено, що процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти сплачуються у\~терміни,\~встановлені у\~графіку платежів,\~який є\~невідємною частиною\~кредитного договору. Розрахунок денної процентної ставки: 1.24% = (5539.46 / 4000)/112 ? 100% (п.5 заявки). Коміся, пов`язана з наданням кредиту -10% від суми кредиту та дорівнює 400 грн/п.8 Заявки/ Відповідно до графіку платежів сума кредиту сплачується 4 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 2384 грн. 87 коп., 2 платіж у розмірі 2384 грн. 87 коп., 3 платіж у розмірі 2384 грн. 87 коп., 4 платіж у розмірі 2384 грн. 85 коп., комісія сплачується 1 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 400 грн. 00 /а.с.16 зворот /. Відповідач ознайомлена і прийняла умови кредитного договору, та підтвердила, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору №01.05.2024-100002655 від 01 травня 2024 року, з яким попередньо уважно ознайомилася, шляхом підписання електронним підписом (а.с.13-16). Відповідно до відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору від 01 травня 2024 року, відповідач підтвердила укладення електронного кредитного договору між нею та позивачем. Сума кредиту становить 4000 грн (а.с.17). Згідно п.4.1 Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту : перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізітів електронного платіжного засобу споживача 5169-36ХХ-ХХХХ-7000. Відповідно до квитанції про електронний переказ коштів від 01.05.2024 року, по договору №01.05.2024-100002655 від 01.05.2024 року були перераховані кошти в сумі 4000 грн на банківський рахунок [NUMBER] *00, що підтверджується квитанцією АТ «ПриватБанк» про здійснення 01.05.2024 року банком переказу грошових коштів через систему LIQPAY в сумі 4000 грн від ТОВ «Споживчий центр» на картку 516936*00 (а.с.10). За пунктом 6.1. кредитного договору позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та Процентів за користування шляхом внесення в касу Кредитора готівкою або перерахування на рахунок Кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії у терміни та строки, вказаній у Заявці, якає невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нараховані Кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Згідно довідки-розрахунку по Кредитному договору №01.05.2024-100002655 заборгованість [PERSON] становить 13\~120, 00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4000 грн., заборгованість по процентах 6720,00 грн., комісія 400 грн., неустойка 2000 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 01.05.2024 по 20.08.2024 року (а.с.9). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно статті 1056 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). З огляду на викладені норми права, у позичальника виникає зобов`язання повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Матеріалами справи встановлено, що боргові зобов`язання між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] виникли на підставі кредитного договору №01.05.2024-100002655 від 01.05.2024 року. На підтвердження укладення указаного кредитного договору позивачем було надано суду докази з чіткою хронологією дій учасників електронної комерції при укладенні електронного договору в інформаційно-комунікаційній системі. Згідно з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) ТОВ «Споживчий центр» пропонує укласти кредитний договір на умовах, встановлених товариством. Кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: пропозиція про укладення договору (оферта), розміщена на сайті кредитора заявка, сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Відповідач підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору від 01 травня 2024 року №01.05.2024-100002655, з якими вона попередньо ознайомилася. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Крім того, відповідач розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення). Відповідно до пунктів 11.9 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник підтверджує, що вказаний нею при реєстрації номер телефону належить виключно позичальнику, не переданий та не буде переданий у користування та/або володіння та/або розпорядження будь-яким особам, саме цей номер телефону використовується та буде використовуватись позичальником при виконанні умов даного договору, вчиненні будь-яких операцій за ним (а.с.15 зворот). Згідно п. 4.1 пропозиції надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5169-36XX-XXXX-7000 (а.с.13 зворот). Матеріалами справи підтверджено, що 01 травня 2024 року у встановленому вказаними заявкою та пропозицією порядку, а також у відповідності до Закону «Про електронну комерцію», ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] строком на 112 днів уклали кредитний договір за заявкою в електронній формі №01.05.2024-100002655 на суму 4000 грн зі сплатою процентів за 112 днів користування кредитом, на підтвердження прийняття заяви на видачу кредиту позивачем було надіслано відповідачу підтвердження укладення договору на вищевказаних умовах. Цього ж дня указана сума позики була перерахована відповідачу на її платіжну картку, що підтверджується електронною квитанцією про електронний переказ коштів від 01 травня 2024 року. Отже,\~матеріали справи\~містять достатньо\~доказів,\~з яких\~вбачається,\~що 01.05.2024\~року між\~сторонами був\~укладений кредитний\~договір№01.05.2024-100002655 в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Відповідач у передбачений договором 112-денний строк, тобто до 20 серпня 2024 року заборгованість не повернула. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України). Згідно пункту 6.1 кредитного договору від 01.05.2024 року №01.05.2024-100002655 позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця до дати, вказаній у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти (20 серпня 2024 року). Крім того, умовами договору була передбачена комісія, пов`язана з наданням Кредиту в розмірі 10% від суми кредиту та дорівнює 400 грн. За приписами частини другої\~статті 8 Закону України "Про споживче кредитування"\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином,\~Законом України "Про споживче кредитування"\~безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сума\~заборгованості за кредитом станом на 21.12.2024 року становить 13\~120,00 грн. У постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження №61-517св18) зроблено правовий висновок про те, що: «доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам указаного Закону, є чітким, зрозумілим та узгоджується з умовами кредитного договору, а отже є належним та допустимим доказом. У постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року в справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що: «у разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню». Дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Отже, спростувати розрахунок боргу за кредитом можливо лише в призмі оцінки доводів сторони, яка заперечує такий розрахунок. Суд звертає увагу на те, що відповідач не надала суду відзиву, заперечень щодо факту отримання кредиту, жодних належних та допустимих доказів на спростування обставин та доказів наданих позивачем. Оцінивши допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає, що у позивача виникло право на заявлення вимоги про стягнення з [PERSON] суми боргу за договором №01.05.2024-100002655 від 01.05.2024 року, яка становить 11\~120, 00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 4000 грн., заборгованість по процентах 6720,00 грн., комісія 400 грн. Аналізуючи умови кредитного договору №01.05.2024 100002655 від 01.05.2024 та Правила надання споживчих кредитів, суд приходить до висновку про правомірність дій товариства щодо нарахування заборгованості за комісією, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. Разом з тим, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у частині стягнення із відповідача нарахованої неустойки за невиконання кредитних зобов`язань з огляду на таке. Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Пунктом 7.6 пропозиції про укладення кредитного договору від №01.05.2024-100002655 від 01.05.2024 передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти. Максимальний розмір неустойки встановлюється законом. Згідно п. 13 заявки неустойка: 40 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`чязання, незалежно від суми невиконаного/ неналежно виконаного зобов`язання. Позивачем долучено\~до позову\~довідку-розрахунок\~про стан\~заборгованості за\~кредитним договором\~від№01.05.2024-100002655 від 01.05.2024, згідно якої неможливо встановити відповідність нарахованої неустойки за порушення зобов`язання. При\~цьому,\~у вказаній\~довідці не\~зазначено період\~протягом якого\~відбувалось нарахування\~неустойки (а.с.9). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки позивач належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження позовних вимог у частині нарахованої неустойки не надав, підстав для задоволення позову у цій частині не убачається. Враховуючи встановлені у справі фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11\~120 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до\~вимог ст.\~141\~ЦПК України\~суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.12.2024 (а.с.5). Оскільки позовні вимоги ТОВ "Споживчий центр" підлягають задоволенню частково на загальну суму 11\~120 грн, що становить 84,75% від ціни позову (13120,00), тому на користь позивача з [PERSON] слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 2052,98грн (2422,40х84,75%).

Outcome: partial