Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

У лютому 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 11 березня 2000 року у Виконавчому комітеті Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області вона зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №4. Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини не склалися та припинені більше восьми років до звернення до суду. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, внаслідок чого виникали непорозуміння. Відповідач створив іншу сім`ю. Спору щодо поділу спільного майна подружжя немає. На примирення позивачка не згодна. У зв`язку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надіслала на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Також в заяві вказувала, що на примирення вона не згодна, спорів щодо поділу майна та місця проживання дитини з її боку немає, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі та визнання позовних вимог. В заяві вказував, що на примирення він не згоден, спорів щодо місця проживання дитини та поділу майна з його боку немає. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі сторін, оскільки матеріали містять всі необхідні відомості про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому, суд встановив, що 11 березня 2000 року у Виконавчому комітеті Вознесенської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області сторони зареєстрували між собою шлюб, актовий запис №4. Від шлюбу мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Проте сімейні відносини між позивачкою та відповідачем не склалися та припинені. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю, не бажають примирення та наполягають на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи відносини між позивачкою та відповідачем, відсутність у них спільного бажання досягти примирення, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами відповідно до вимог ч. 3 ст. 105, ст. 112 Сімейного кодексу України має бути розірвано.

Outcome: approved