Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 501398437 від 28.11.2021 у розмірі 198370,69 грн., судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16172,10 грн. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 28.11.2021 [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 501398437. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит: тип кредиту\~«Кредит готівкою»; сума кредиту\~100000,00 грн; процентна ставка - 19,99 % річних, тип ставки\~фіксована; строк кредиту\~60 місяців; дата повернення кредиту\~29.11.2026. Також погодили порядок та умови, визначені кредитним договором повернення кредиту, виплати процентів за користування кредитом, сплата комісії та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання по погашенню заборгованості, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із неї на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 198370,69 грн. з яких: - 97001,90 грн. - заборгованість за кредитом; - 51378,56 грн.\~заборгованість по відсотках; 49930,23 грн.\~заборгованість по комісії; та судові витрати. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 19.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу було встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву (а.с. 61-62). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву до суду в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 72-73). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с. 84). За правилами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відтак, справа розглядається за правилами спрощеного провадження на підставі наявних доказів. Судом встановлено, що 28.11.2021 між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» були підписані оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501398437, акцепт пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту № 501398437, паспорт споживчого кредиту, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 100000, 00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом 19,99% річних, строком на 60 місяців (а.с. 10-15). Відповідно до оферти [PERSON] запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти з нею угоду про надання споживчого кредиту. Підставою для укладення цієї угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Оферта містить умови споживчого кредиту № 501398437: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 100000, 00 грн., процентна ставка 19,99 % річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 60 місяців. Дата повернення кредиту вказана до 29.11.2026. Згідно п. 3 Оферти кредит надається позичальнику для власних потреб. Розмір 100000, 00 гривень, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок відкритий в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 10 зворот, 11). Крім того, сторони своїми підписами узгодили в письмовій формі: графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, що становить додаток №1 до укладеної між сторонами угоди про надання кредиту № 501398437 від 28.11.2021(а.с. 13 зворот, 14). Також, з наданого позивачем паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторонами за вказаним кредитним договором узгоджено суму кредиту 100000, 00 грн, процента ставка 19,99%, строк кредитування - 60 міс., реальна річна процентна ставка, відсотків річних 56,38%, загальні витрати за кредитом 154923,55 грн. (а.с. 10). Згідно довідки про ідентифікацію акцепт договору позичальником здійснено (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора), номер телефону на яку відправлено ідентифікатор 380979101972 (а.с. 45). Відповідно до меморіального ордеру № 735581014 від 29.11.2021 АТ «Сенс Банк» перерахувало на рахунок [PERSON] 100000, 00 грн. за кредитним договором № 501398437 від 28.11.2021 (а.с. 16). 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 (а.с. 51-53). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за кредитним договором № 501398437 від 28.11.2021, заборгованість [PERSON] станом на 25.10.2024 становить 198370,69 грн., з яких 97001,90 грн. - заборгованість за кредитом; 51378,56 грн. - заборгованість по відсотках; 49990,23 грн. заборгованість по комісії (а.с. 45 зворот). Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до приписів\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено\~ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2.\~ст. 638 ЦК України\~передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому, акцентуючи пропозицію АТ «Альфа-Банк», [PERSON] у кредитному договорі № 501398437 від 28.11.2021, приєдналася до правил надання споживчих кредитів АТ «Альфа-Банк», визнала та погодилася на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Отже, підписання кредитного договору № 501398437 від 28.11.2021 (електронним підписом), свідчить про те, що [PERSON] усі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила і закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються\~Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі\~статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію»,\~електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону). Згідно положень\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»,\~електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19). Згідно\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України\~передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, підписання Акцепту № 501398437 від 28.11.2021 (кредитний договір), свідчить про те, що [PERSON] всі умови даного договору цілком зрозумілі. Вказаний договір був прочитаний та підписаний сторонами. Стаття 1048 частина 1 ЦК України\~передбачає право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір та порядок одержання яких встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний, відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані їй позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором, відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що відповідачка [PERSON] порушила умови договору та має заборгованість перед банком яка станом на 10.10.2024 становить 198370,69 гривень, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с. 45 зворот) та випискою по особових рахунках (а.с. 17-42, 45 зворот.). Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачкою належними та допустимими доказами не спростована. Відповідно до ч. 1 ст. 12 та ч.ч. 3, 4 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки судом встановлено, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини, відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, а також визнала позовні вимоги повністю, тому така заборгованість підлягає стягненню з відповідачки в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат необхідно зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідачка визнала позов, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 1211,20 грн. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України,до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України. Витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню з відповідачки, оскільки такі витрати не підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки представником позивача долучено лише договір про надання послуг № 1006 від 28.01.2025. З вказаного договору неможливо встановити об`єм виконаних послуг адвокатом та їх вартість, так як акт приймання передачі наданих послуг (або будь-які інші документи) на підтвердження їх виконання у матеріалах справи відсутні. Крім того, договір укладено з Адвокатським об`єднанням, а не конкретно з адвокатом Проценком М.М., тому не можливо також встановити який об`єм роботи був виконаний саме цим адвокатом.

Outcome: approved