Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Буської міської ради Золочівського району про визнання права власності на спадкове майно, де просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,0506 га в тому числі: земельну ділянку площею - 1,1508 га та земельну ділянку площею 1,8998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Чанизької сільської ради Золочівського району Львівської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю ІV-ЛВ №073707 від 16.03.2000 року в порядку спадкування за законом, що належало [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , якій на праві приватної власності належали земельні ділянки площею 3,0506 га в тому числі: земельну ділянку площею - 1,1508 га та земельну ділянку площею 1,8998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Чанизької сільської ради Золочівського району Львівської області. Позивачка є спадкоємцем за законом вказаного майна, однак правовстановлюючі документи на нього були втрачені. Відтак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно мати позивачка не може оформити спадщину, а тому просить позовні вимоги задовольнити повністю, визнавши за нею право власності на спадкове майно за законом після смерті мати. Ухвалою суду від 18 вересня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року закрито підготовче провадження із призначенням справи до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності представника. У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення із таких підстав. Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Згідно частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено частиною першою статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами п`ятою, сьомою статті 81 цього Кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 листопада 2023 року підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Чаниж Золочівського району Львівської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21 жовтня 1965 року підтверджено, що [PERSON] має матір [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03 жовтня 1987 року підтверджено, що [PERSON] мала дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Після смерті спадкодавиці [PERSON] спадкове майно складається із земельної ділянки площею 3,0506 га в тому числі: земельної ділянки площею - 1,1508 га та земельної ділянки площею 1,8998 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Чанизької сільської ради Золочівського району Львівської області. Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 073707, виданого 16.03.2000 року, копія якого наявна в матеріалах даної справи, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 3,0506 га, а саме: земельна ділянка № [NUMBER] - площею 1,8998 га, земельна ділянка № [NUMBER] - площею 1,1508 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Чанизької сільської ради Золочівського району Львівської області. Відповідно до\~ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Не\~допускається прийняття\~спадщини з\~умовою чи\~із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, доказів про прийняття спадщини позивачкою [PERSON] після смерті її матері [PERSON] , - відсутні. Згідно паспортних даних [PERSON] відомо, що вона зареєстрована в [ADDRESS] з 19.10.1993 року, де дотепер проживає, тоді як місцем відкриття спадщини є с. Чаниж Золочівського району Львівської області (місце смерті спадкодавця [PERSON] ). Однак, доказів про проживання позивачки [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] відсутні. Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 листопада 2023 року підтверджено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Чаниж Золочівського району Львівської області (місце відкриття спадщини). Згідно ст. 1269 ЦК України щодо подання заяви про прийняття спадщини, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Докази про подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса або в сільський населений пункт - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, - відсутні. Таким чином, за відсутності зазначених доказів суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є недоведеними, зокрема в частині відсутності доказів прийняття нею спадщини у встановленому законом порядку. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статей 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Із матеріалів справи вбачається, що місцем відкриття спадщини в розумінні положень частини першої статті 1221 ЦК України є с. Чаниж Золочівського району Львівська область. Натомість місце реєстрації позивачки із 19.10.1993 року по даний час є с. Ясенів Бродівського (Золочівського) району Львівської області. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, позивачкою не долучено до справи доказів прийняття нею спадщини після смерті матері в розумінні приписів частини третьої статті 1268 та статті 1269 ЦК України, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх недоведеністю. Крім того, в силу вимог пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати сплачений позивачкою судовий збір за подання нею позовної заяви в сумі 1211,20 грн. покладаються на неї, ураховуючи відмову в задоволенні позову. Ураховуючи наведене та

Outcome: dismissed