Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» - адвокат Сечко С.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 6653,33 грн та 3028 грн судового збору. Позовну заяву мотивує тим, що між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УСГ» та [PERSON] 27.03.2023 року укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №28-1301-23-00075, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку із застрахованим автомобілем марки "Volkswagen", номерний знак [NUMBER] , сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 15.11.2023 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Кіа", номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та транспортного засобу "Volkswagen", номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Франківського районного суду м. Львова від 28.12.2023 року у справі № 465/9810/23, яка набрала законної сили, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме у спричиненні даної ДТП. Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, виплатив страхувальникові [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 18454,95 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «Європейський страховий альянс» згідно із договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213081934, тому ПрАТ «Європейський страховий альянс» відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повернуло позивачу витрати,\~пов`язані\~з відновлювальним\~ремонтом транспортного\~засобу з\~урахуванням зносу автомобіля у розмірі 11801,62 грн. Таким чином, на підставі ст.ст. 993, 1194 ЦК України відповідач повинен сплатити позивачу різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля та виплаченою сумою страхового відшкодування у сумі 6653,33 грн (із розрахунку 18454,95 11801,62 = 6653,33). На підставі викладеного, позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяви про поновлення строку для подання такого до суду також не скеровано. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу\~є достатнім\~для того,\~щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходить з такого. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] \~15.11.2023\~року о\~20\~год.\~00\~хв.\~на вул.\~Городоцькій,\~229\~у м.\~Львові,\~керуючи автомобілем\~марки "КІА\~К5",\~д.н.з\~ [NUMBER] ,\~перед початком\~руху не\~переконався,\~що це\~буде безпечно\~та скоїв\~зіткнення з\~автомобілем «Volkswagen\~Golf»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~в результаті\~чого транспортні\~засоби отримали\~механічні пошкодження\~з матеріальними\~збитками.\~Постановою Франківського\~районного суду\~м.\~Львова від\~28.12.2023\~року у\~справі №\~465/9810/23,\~яка набрала\~законної сили,\~ [PERSON] \~було визнано\~винним у\~вчиненні адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого ст.\~124\~КУпАП,\~а саме\~у спричиненні\~даної ДТП.Вказані обставини в силу положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України не доказуються. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с. 5/ автомобіль «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] , на праві власності належить [PERSON] . Також судом встановлено, що 27.03.2023 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-1301-23-00075, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку із застрахованим автомобілем марки «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] , сплатити особі, яка має право керувати ТЗ на законній підставі, страхове відшкодування /а.с.4/. Із заяви №3СКА-15616 року про настання страхового випадку та виплату /а.с. 8/ вбачається, що [PERSON] 17.11.2023 року повідомив страховика ПАТ «Страхова компанія «УСГ» про настання страхового випадку. З акту огляду пошкодженого автомобіля /а.с.11/ вбачається, що у автомобіля марки «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] наявний ряд механічних пошкоджень. З рахунку на оплату ФОП [PERSON] №0000000662 від 08.12.2023 року /а.с. 13/ вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Golf», д.н.з. [NUMBER] становить 18454,95 грн. Відповідно до страхового акту №3СКА-15616 від 08.12.2023 /а.с. 14/ позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування ФОП [PERSON] в розмірі 18454,95 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 99762 від 08.12.2023 /а.с.15/). Цивільно-правова відповідальність автомобіля марки "КІА К5", д.н.з [NUMBER] , станом на час ДТП була застрахована ПрАТ «Європейський страховий альянс» згідно із полісом № 213081934 /а. с. 17/. Також з матеріалів спарви вбачається, що ПрАТ «Європейський страховий альянс» на підставі заяви (претензії) про виплату страхового відшкодування вих. № 49990 від 18.12.2023 /а.с.10/ виплатило ПАТ «Страхова компанія «УСГ» страхову виплату в порядку регресу у розмірі 11801,62 грн /а.с. 16/. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-IV). Згідно із ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 29 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», чинного на час здійснення виплати, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно із ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18 (провадження № 61-10773св20), визначено, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Аналогічні по суті висновки викладено Верховним Судом у постановах від 13 червня 2019 року у справі №587/1080/16-ц (провадження №61-20762св18), від 17 жовтня 2019 року у справі №\~370/2787/18 (провадження №61-11244св19), від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц (провадження №61-30908св18), від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18 (провадження №61-14827св19), від 22 квітня 2020 року у справі №756/2632/17 (провадження №61-12032св19), від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19 (провадження № 61-10010св20), від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18 (провадження №61-10773св20). Таким чином, розмір відшкодування майнової шкоди, який підлягає стягненню з відповідача становить 6653,33 грн (з розрахунку 18454,95 грн 11801,62 грн = 6653,33 грн). За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» необхідно стягнути 6653,33 грн, що є різницею між розміром фактичної шкоди та страховим відшкодуванням. З приводу розподілу судових витрат, суд виходить з такого. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн /а. с. 3/. На підставі наведеного та

Outcome: approved