Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

07 березня 2025 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] , яка сформована в системі «Електронний суд» адвокатом Болюбаш І.О., до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка мотивована тим, що з 2000 року сторони спільно не проживають, шлюбні відносини фактично припинені і збереження шлюбу є неможливим. Позивач просить розірвати шлюб, судові витрати залишити за ним. 11 березня 2025 року відкрито провадження у справі, вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. 24 березня 2025 року надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника. 28 березня 2025 року надійшла заява представника позивача про долучення оригіналу свідоцтва про шлюб. 15 квітня 2025 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що більше двадцяти років, яка вона з позивачем припинила шлюбні відносити, проживають окремо та не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства. Вважає спільне життя і збереження сім`ї неможливим. Питання про поділ спільного майна буде вирішено в іншому провадженні. Вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і просить розглянути справу у її відсутність. Враховуючи викладене, на підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. Судом встановлено, що 02 жовтня 1982 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №1766. Місце державної реєстрації: Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Подружжя має не має неповнолітніх дітей. Сторони припинили шлюбні стосунки у 2000 році, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, беручи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] не бажає відновити дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved