Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

[PERSON] в інтересах якої діє адвокат Теглівець Т.Р. звернулась до Франківського районного суду м.Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що сімейне життя між сторонами не склалось. Між ними втрачено взаємні почуття любові, поваги, взаємодопомоги та підтримки. Сімейні відносини між ними припинені, разом не проживають та не ведуть вони спільного господарства. Примирення неможливе. Вважає, що шлюб в них носить формальний характер. Просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 03.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, втім у прохальній частині позову представник позивача просить розгляд справи провести за відсутності позивачки та її представниці. Відповідач у судове засідання не з`явився, втім подав відзив на позовну заяву, в якому просить розірвати шлюб та розгляд справи провести без його участі на підставі наявних матеріалів справи. За таких обставин суд вважає, що справу слід слухати за відсутності сторін на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.01.2020 у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що складено відповідний актовий запис №23. Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із позовної заяви, сімейні відносини між сторонами не склалися через взаємне непорозуміння та втрату почуття любові одне до одного, наміру зберегти сім`ю не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 112 СК України,\~суд\~з`ясовує\~фактичні\~взаємини\~подружжя,\~дійсні\~причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи зазначені позивачем причини розірвання шлюбу, характер їх відносин, наполягання на розірванні шлюбу, твердження, що збереження сім`ї неможливо та те, що сам відповідач просить розірвати їх шлюб, тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечило б їх інтересам, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином,\~при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат між\~сторонами,\~враховуючи,\~що відповідач\~до початку\~розгляду справи\~по суті\~визнав позовні\~вимоги,\~суд вважає\~за необхідне\~повернути позивачу\~з державного\~бюджету 50\~відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову даного характеру, тобто 605,60 гривень (50% від 1 211,20 гривень), решта 50 відсотків судового збору в сумі 605,60 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved