Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

18.12.2024 року до Немишлянського (Фрунзенського) районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.12.2016 року, Фрунзенським районним у м.Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 564. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2016 року. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалось, з причин різності характерів та вподобань, втрачено почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден, тому просив розірвати шлюб.\~\~Спору про поділ майна на теперішній час сторони не мають. Ухвалою суду від 19.12.2024 року відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання. 14 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача, яка просила суд надати їм строк на примирення терміном до 3 місяців. В обгрунтування відзиву посилалась на те, що позивач з 2022 року знаходиться у лавах НГУ, воює на на лінії бойового зіткнення. Вони з ним постійно телефонують один одному і до теперішнього часу підтримують відносини. У період шлюбу ними на спільні потреби були взяти кредити у Альфа банку, АТ Таскомбанку, Укргазбанку. Сума боргу по кредитам складає 120 000 грн. Позивачу було відомо про кредити і з його згоди вони їх отримували для задоволення їх спільних потреб, для лікування його матері. Йому також відомо про суму заборгованості по кредитам. Позивач має право на пільгове погашення кредиту шляхом списання частини боргу. Між ними була досягнута домовленість про те, що позивач надасть довідки для банку для того, щоб була списана частина кредиту, оскільки після розірвання шлюбу, списання кредиту, оформленого на її ім`я, буде неможливо. Відповідачу незрозуміло чому позивач подав до суду позов про розірвання шлюбу. Він ніколи не вчиняв відносно неї домашнє насильство, ніколи між ними не було ніяких сварок. Ухвалою суду від 16 січня 2025 року клопотання відповідача задоволено. Сторонам надано строк на примирення терміном 3 місяці, до 16 квітня 2025 року. Зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року поновлено провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, вказав, що строк для примирення результатів не дав, у зазначений строк сторони не контактували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, заперечувала проти задоволення позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.12.2016 року, Фрунзенським районним у м.Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 564. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Реалізуючи положення ст. 112 СК України під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного з`ясування обставин справи, а саме судом було надано сторонам строк для примирення, що відповідало положенням ст. 111 СК України та п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя відповідно до якого судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примірення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Проте, як вбачається з пояснень сторони позивача, наданий судом строк для примирення не виправив ситуацію, яка склалася у родині позивача та відповідача, подружжя не знайшло компромісів та не прийшло до спільного рішення про відновлення родинних відносин. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальній декларації прав людини , прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.(ст..110 СК) У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, строк на примирення позитивних результатів не дав. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимими. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд також виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Отже, суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, а саме, що сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, вважає необхідним шлюб розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Клопотань про повернення дошлюбного прізвища не заявляла. З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним шлюб між сторонами розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved