Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Самородову О.П. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позов тим, що між ним та відповідачем 27.06.2019 зареєстровано шлюб Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №1387, у якому народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, шлюбні відносини припинились, вони перестали розуміти один одного, спільне проживання та ведення спільного господарства припинено, а тому позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, судові витрати просив залишити за ним. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 29.04.2025 відповідач [PERSON] подала до суду заяву із запереченнями щодо розірвання шлюбу, згідно якої вважає за доцільне зберегти шлюб, оскільки це відповідатиме якнайкращим інтересам їх спільної неповнолітньої дитини, при цьому наявний у шлюбі конфлікт має тимчасовий характер та може бути вирішеним. З огляду на вказане просила надати строк для примирення тривалістю 6 місяців. 01.05.2025 представником позивача адвокатом Самородовою О.П. через підсистему ЄСІТС\~«Електронний суд»\~надані судудодаткові пояснення із запереченнями проти надання строку на примирення, зважаючи на неможливість примирення, оскільки неодноразові спроби подружжя примиритися не призвели до позитивного результату, тому позивач позвні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що 27\~червня 2019\~року між\~ [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №1387 (а.с. 24 ). У шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.02.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 8). Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини відсутності спільного проживання, не підтримання сімейних стосунків, відсутності спілкування, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення для справи. При цьому, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення. Суд зважає, що сторони намагалися врегулювати свої сімейні відносини, однак позивач своєї позиції не змінив та наполягає на розірванні шлюбу. При цьому звертає увагу на поведінку сторін в справі та відсутність будь-яких дій, які б свідчили про можливість зберегти шлюб. Примушування ж до таких дій суд не вправі. Подання ж заяви про примирення суд розцінює як бажання затягнути розгляд справи. Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Тлумачення ст. 111 СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання ж строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Щодо розподілу судових витрат позивач [PERSON] просив залишити судові витрати за позивачем.

Outcome: approved