Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

03.04.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) «Споживчий центр» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 21.08.2023 року [PERSON] уклала із ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір № 21.08.2023-100000977, відповідно до якого отримала кредит у розмірі 6000 грн. шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок. Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачем належним чином умов договору у неї станом на дату подання позовної заяви виникла заборгованість за тілом кредиту в розмірі 6000 грн., за процентами 5459,85 грн., комісії 900 грн., позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою судді від 07.04.2025 року провадження у справі відкрито та розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просить розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Крім того, подала відзив, у якому вказує, що дійсно уклала кредитний договір, проте зважаючи на життєві обставини, зокрема вагітність, пологи та офіційне перебування у декретній відпустці не мала змоги здійснювати платежі. На момент розгляду справи перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, її дохід є мінімальним і не дозволяє здійснювати повне погашення боргу. За таких обставин просить розстрочити виконання рішення на дванадцять місяців. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Дослідивши та оцінивши надані в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом ст.639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Судом встановлено, що 21.08.2023 року [PERSON] уклала із ТОВ «Споживчий центр» кредитний договір № 21.08.2023-100000977 (далі Договір), відповідно до умов якого отримала кредит на суму 6000 грн. на строк 70 днів (до 29.10.2023 року) зі сплатою відсотків за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,3 % за один день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, шляхом безготівкового переказу на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , а також комісії, пов`язаної з наданням кредиту в розмірі 15 % від суми кредиту, що дорівнює 900 грн., згідно з узгодженим між сторонами графіком. Договір укладено на умовах його строковості, платності та поворотності. П.12 Договору передбачена неустойка: 60 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежного виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2.1 Пропозиції, електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається кредитодавцем та позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з п.2.2, 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3 Пропозиції електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті кредитодавця; заявка, сформована на сайті кредитодавця після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформований на сайті кредитодавця, та підписана позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Договір про споживчий кредит № 21.08.2023-100000977 від 21.08.2023 року підписаний електронними цифровими підписами сторін, зокрема, відповідача - шляхом введення одноразового ідентифікатора Т892, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до графіку платежів проценти, розраховані відповідно до відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору № 21.08.2023-100000977 відповідач ознайомлена і прийняла умови кредитного договору, та підтвердила, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 21.08.2023-100000977 від 21.08.2023 року, з яким вона попередньо уважно ознайомилася, шляхом підписання електронним підписом. Згідно з паспортом споживчого кредиту відповідача повідомлено про основні умови кредитування з використанням кредиту на суму 6000 грн., зокрема, типу кредиту, суму ліміту, строку кредитування, процентної ставки, типу процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, повернення кредиту та про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. Заявка, пропозиція та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора Т892, який направлявся відповідачеві шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер [NUMBER] , який вона вказала при реєстрації на сайті (а.с. 11-19). На виконання умов Договору 21.08.2023 року ТОВ «Споживчий центр» перерахувало кошти в сумі 6000 грн. на банківську картку відповідача за допомогою системи Liqpay.ua (а.с. 21). ТОВ «Споживчий центр», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за Договором виконало, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20). Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч.1 ст.1056-1 ЦК України). Ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію, пов`язану з наданням кредиту. Ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З розрахунку заборгованості ТОВ «Споживчий центр» видно, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 12359,85 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 6000 грн., заборгованість за процентами 5459,85 грн., заборгованість за комісією - 900 грн. (а.с. 9). Розрахунок проведений з дотриманням узгоджених сторонами вищевказаних істотних умов Договору. За таких обставин справи, суд дійшов висновку про наявність у даному випадку передбачених законом підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки остання порушила його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк. Щодо заяви відповідача про розстрочення виконання рішення, суд дійшов до наступного висновку. Відповідач подала заяву в якій просить розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців. Покликається на сімейне та фінансове становище, а саме на те, що вона має на утриманні одну малолітню дитину, перебуває на лікарняному у зв`язку з вагітністю та пологами, її дохід є мінімальним. Відповідно до п.2 ч.7 ст. 265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Ч. 1 ст. 267 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Ст. 265, 267 ЦПК України не містять окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення ст.435 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Ч.3 ст.435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Згідно з ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. (ч.5 ст. 435 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. З матеріалі справи вбачається, що [PERSON] має на утримані одну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Крім того, [PERSON] з 10.03.2025 року по 13.07.2025 року перебуває на лікарняному, у зв`язку з вагітністю та пологами. Проаналізувавши обставини справи, наведені відповідачем доводи, суд вважає за можливе клопотання відповідача задовольнити частково та розстрочити виконання рішення суду на три місяці, шляхом сплати по 4119,95 грн. щомісяця. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422.40 грн. На підставі викладеного, ст.526, 530, 549, 610, 612, 629, 634, 1054 ЦК України та

Outcome: approved