Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом, в якому просять встановити факт, що вони проживали із померлою [INFO] [PERSON] однією сім`єю з 2014 року до дня її смерті (понад п`ять років). В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вони більше тридцяти років були знайомі із [PERSON] , 1937 року народження, яка проживала у своїй власній квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Остання не була заміжньою, і ні дітей, ні інших родичів не мала. Вони з [PERSON] були у близьких відносинах, оскільки часто ходили один до одного в гості, святкували разом релігійні свята та інші події. Весною 2014, [PERSON] , посилаючись на поганий стан здоров`я попросила їх переїхати жити до неї. Подумавши, вони вирішили переїхати на проживання до квартири [PERSON] , і з того часу вони проживали однією сім`єю, а саме: спільно проживали, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки. [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй квартиру. Оскільки, окрім них, спадкоємців після смерті [PERSON] немає, вони звернулись до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак для успадкування їм необхідно встановити факт проживання із померлою [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. У судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Кажук В.Б. позовні вимоги підтриимали, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Долинської міської ради - Креховецький І.М. у судове засідання не з`явився, 02.05.2025 на електронну пошту суду надіслав клопотання (а.с. 44), в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Зазначив про відсутність заперечень щодо задоволення позову. ІІ. Заяви та клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі: 07 березня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Представник відповідача - Долинської міської ради - Креховецький І.М. 04.04.2025 на електронну пошту суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. 07 квітня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник відповідача - Долинської міської ради - Креховецький І.М. 02.05.2025 на електронну пошту суду надіслав клопотання про розгляд справи без його участі та про відсутність заперечень щодо задоволення позову. Частиною 1 статті 206 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання представником відповідача позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносин: матеріалами справи встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 09.12.1993 (а.с. 16). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11), [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Згідно із копією акта обстеження від 12.09.2024, складеного помічником - консультантом депутата Долинської міської ради Сорока Т., за участю сусідів (а.с. 17), за адресою: [ADDRESS] , зі слів сусідів, позивачі [PERSON] , [PERSON] , здійснювали постійний догляд за [PERSON] . Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] суду пояснили, що вони були сусідами [PERSON] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] проживали разом із померлою [PERSON] більше 10 років. Вони проживали як одна сім`я, доглядали за нею та здійснили її поховання. Отже, судом встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спільно проживали, були пов`язані спільним побутом і мали взаємні права та обов`язки не менше як п`ять років до часу смерті [PERSON] . Встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини має для позивачів юридичне значення, оскільки надасть їм право на спадкування. Спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку із наявністю у позивачів [PERSON] , [PERSON] права на спадкування і неможливості реалізації цього права, через не підтвердження факту проживання однією сім`єю із померлою [PERSON] не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. ІV. Оцінка суду: суд, заслухавши пояснення сторони позивачів, покази свідків, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, долучені на обґрунтування заяви, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги позицію представника відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У абз. 2 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що до спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для позивачів [PERSON] , [PERSON] встановлення факту проживання із померлою [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини породжує юридичні наслідки, оскільки надасть їм право на спадкування. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями четвертої черги за законом. Також судом, на підставі досліджених доказів встановлено, що позивачі [PERSON] , [PERSON] та померла [PERSON] проживали однією сім`єю не менше як п`ять років до часу смерті останньої. Отже, в ході судового розгляду, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, які підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, суд приходить висновку, що позивачі [PERSON] , [PERSON] проживали однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини із [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 15, 16 ЦК України, ст. 2, 4, 13, 229, 293, 294, 315, 318 ЦПК України та

Outcome: approved