Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

28.01.2025 до Подільського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 04.09.2010 вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Подільського районного суду міста Києва від 04.10.2021. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 21.09.2021 Подільським районним судом міста за заявою позивача видано судовий наказ №758/13233/22, яким стягнуто на її користь з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.09.2021 і до досягнення кожною дитиною повноліття. [INFO] дочці сторін [PERSON] виповнилося 18 років, тобто вона досягла повноліття. При цьому вона проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. Водночас, дочка продовжує навчатись у Національній академії внутрішніх справ на денній формі на платній основі, термін її навчання складає 8 семестрів - з 02.09.2024 по 30.06.2028. Відповідно до умов договору про надання платної освітньої послуги №ІД24-412 пс/1 від 30.08.2024 вартість навчання за увесь період становить 140 000 грн, щомісячна плата - 2917 грн. Із урахуванням наведеного, посилаючись на положення ст. 198 СК України, якою визначено, що обов`язок утримувати повнолітніх непрацездатних дітей покладено на обох батьків, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 3500 грн щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення нею навчання або до досягнення нею 23-річного віку - залежно від того, яка із цих обставин настане першою. Ухвалою суду від 10.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи дочку сторін [PERSON] 17.04.2025 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач позову не визнав, зокрема, посилаючись на відсутність у нього можливості сплачувати аліменти. Крім того, у відзиві зазначено про недоведеність тверджень позивача щодо того, що дочка проживає разом із нею. У судове засідання позивач не з`явилася, її представник подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позову не визнав, зазначивши, що він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, оскільки він сплачує аліменти на неповнолітнього сина, а також на його утриманні перебуває хвора 86-річна мати. При цьому він пояснив, що він проживає сам у квартирі, яка дісталася йому у спадщину від батька, а мати проживає окремо від нього, оскільки у неї наявні психічні розлади. Також відповідач зазначив, що його дочка проживає у цивільному шлюбі та ще при навчанні працювала у кав`ярні, що свідчить про наявність у неї можливості самостійно себе утримувати. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. За таких обставин, із урахуванням думки відповідача, суд ухвалив проводити розгляд справи за відсутності позивача та третьої особи. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Як встановлено судом, з 04.09.2010 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Подільського районного суду міста Києва від 04.10.2021. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . 21.09.2021 Подільським районним судом міста за заявою позивача видано судовий наказ №758/13233/22, яким стягнуто на її користь з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі по 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.09.2021 і до досягнення кожною дитиною повноліття. Встановлено також, що на час звернення позивача із даним позовом до суду дочка сторін є повнолітньою, оскільки [INFO] їй виповнилося 18 років, у зв`язку з чим було припинено стягнення з відповідача аліментів на її утримання. У позовній заяві позивач стверджує, що дочка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, на підтвердження чого нею надано до суду акт обстеження умов проживання від 13.07.2023, затверджений начальником Служб у справах дітей та сім`ї Подільської районної у місті Києві державної адміністрації. Доказів зворотного відповідачем суду не надано. Встановлено також, що дочка сторін навчається на платній основі на денній формі у Національній академії внутрішніх справ за спеціальністю 053 Психологія, термін закінчення навчання - 30.06.2028. Вказані обставини підтверджуються договором про навчання у закладі вищої освіти №ІД24-412-пс, договором про надання платної освітньої послуги №ІД24-412 пс/1 від 30.08.2024 та довідкою вказаного навчального закладу №46/15-366 від 20.10.2024. Із урахуванням вказаної обставини, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що дочка потребує матеріальної допомоги від батьків, оскільки позбавлена можливості працювати та самостійно забезпечувати себе матеріально. При цьому суд враховує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, факту, що дочка сторін працює та перебуває у цивільному шлюбі, у зв`язку з чим не потребує матеріального утримання з боку батьків. Стаття 141 СК України встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.06.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час дочка сторін [PERSON] є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки у заявленому позивачем розмірі, судом приймається до уваги, що відповідач сплачує аліменти на утримання їхнього з позивачкою неповнолітнього сина. Разом із цим, судом враховується, що відповідач офіційно працює та має стабільний дохід, має нормальний стан здоров`я. При цьому суд вважає недоведеними твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває його 86-річна мати, оскільки доказів щодо перебування останньої саме на утриманні відповідача ним суду не надано. Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач має змогу працювати та надавати матеріальну допомогу дочці під час навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає вірним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання їхньої повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, починаючи з 28.01.2025 і на період навчання дочки, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial