Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що судовим наказом Мукачівського міськрайонного суду від 24.02.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина розмірі 1/4 частки всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.02.2020 року. З моменту винесення судового наказу обставини життя та матеріальне становище [PERSON] суттєво погіршилося. Зазначає, що під час виконання бойового завдання він отримав численні травми, в тому числі травму нижньої кінцівки, що призвело до її ампутації. Станом на сьогодні продовжує проходити лікування, потребує протезування, великих коштів для лікування. Крім того, у зв`язку з наведеними обставинами його виведено поза штат і його заробітна плата становить 3000,00 грн. чого не вистачає навіть на власне утримання, лікування та реабілітаційні заходи. Крім того на його утриманні знаходиться ще одна дитина, донька [PERSON] , [INFO] , кошти на утримання якої він надавав та продовжує надавати в добровільному порядку, щомісячно. У зв`язку з усіма обставинами в сукупності, враховуючи той факт, що погіршився його матеріальний стан та стан його здоров`я, сплачувати аліменти в визначеному розмірі є для нього обтяжливим, а тому просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з 1/4 частки до 1/6 частки, щомісячно. Ухвалою судді від 13.02.2025 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали. 18.02.2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (сформована в системі «Електронний суд» 18.02.2025 року) на виконання ухвали від 13.02.2025 року про залишення позову без руху. Ухвалою суду від 28.02.2025 року продовжено строк залишення позовної заяви без руху. 04.03.2025 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (сформована в системі «Електронний суд» 03.03.2025 року). Недоліки позову усунуто. Ухвалою суду від 10.03.2025 року постановлено позовну заяву прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання призначено на 01.04.2025 року, відкладено на 30.04.2025 року та на 09.05.2025 року. 31.03.2025 року до суду від представника відповідача [PERSON] , адвоката Бедь М.І., надійшов відзив на позовну заяву (документ сформований в системі «Електронний суд» 31.03.2025). Зі змісту відзиву слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позову про зменшення розміру аліментів оскільки позивач не надав достатньо доказів про те, що на цей час проходить лікування. Також до позову не додано квитанцій, інших документів, які б підтвердили витрати позивача на проведене лікування. Крім того, зазначає, що відповідач народила доньку [PERSON] та на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Мукачівської міської ради від 10.03.2025 року [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Мукачівської міської ради та відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» їй призначено допомогу при народжені дитини з 01.02.2024 року по 31.01.2027 року у розмірі 860,00 грн. щомісячно. Таким чином у відповідача [PERSON] значно погіршився матеріальний стан порівняно з часом присудження аліментів на утримання малолітнього сина. Враховуючи це, просить відмовити в задоволенні позову. В судове засідання позивач не з`явився, його представник в судовому засіданні просила позов задовольнити з наведених в ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, її представник в судовому засіданні проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволенні з наведених у відзиві підстав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі та є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07.12.2018 року). Відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно з судовим наказом Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.02.2020 року (справа № 303/615/20) з [PERSON] , [INFO] , стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина - [PERSON] у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 07.02.2020 року. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів чи стану його здоров`я може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Принцип диспозитивності цивільного судочинства передбачає, зокрема те, що право на визначення підстави позову є виключеним правом позивача (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), а у взаємозв`язку із установленим статтею 12 цього Кодексу принципом змагальності сторін на позивача покладається обов`язок доведення визначеної ним підстави позову. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Звертаючись до суду з позовом позивач зазначає, що в нього погіршився матеріальний стан та стан його здоров`я, про що подає суду наступні докази. Загальний та біохімічний аналіз крові станом на червень 2023 року відповідно до результатів яких позивачу рекомендовано продовжити отриману терапію в найближчий термін; перев`язки, динамічний контроль лабораторних показників та після проведення лікування та реабілітацію основного захворювання планове оперативне лікування з приводу перфорації барабанної перетинки. Виписка з медичної карти амбулаторного хворого № 9250 від 30.05.2023 року. Виписка з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 8151 від 06.06.2023 року, відповідно до якої встановлено діагноз поєднане вогнепальне осколкове поранення (29.05.2023 року), грудей, кінцівок. Проникаюче сліпе поранення грудної клітки ліворуч, лівобічний пневмоторакс. Множинні сліпі осколкові поранення лівої верхньої кінцівки з лінійним переломом проксимальної третини ліктьової кістки. Дотичне поранення лівої нижньої кінцівки з уламковим подвійним переломом стегнової кістки у в/3 та н/3 зі зміщення уламків, масивним руйнуванням та дефектом м`язової тканини передньої, латеральної та задньої поверхні. Турнікетний синдром лівої нижньої кінцівки. Акубаротравма (29.05.2023р.): посттравматична перфорація барабанної перетинки зліва. Постгеморагічна анемія важкого ступеню. Гостре пошкодження нирок 3 ст. (AKIN). Синдром масивної гемотрансфузії. Вторинний антено-невротичний стан складного генезу з елементами психомоторного збудження. Стан після операцій (30.05.2023р.) - атипової ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні верхньої третини стегна; дренування лівої плевральної порожнини (дренаж видалений) та повторної хірургічної обробки кукси лівого стегна (02.06.2023р.). Двобічна нозокоміальна полісегментарна пневмонія. Виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 186 від 10.04.2024 року відповідно до якої у [PERSON] набута відсутність лівої нижньої кінцівки на рівні в/третини стегна. Стан після І етапу остеоінтегративного протезування лівої кінцівки. Гнійно-некротична рана кукси лівого стегна. Гіпертонічна хвороба. Витяг з наказу командира військової частини [NUMBER] № 164 від 12.06.2024 року відповідно до якого [PERSON] увільнений від займаних посад і зараховано у розпорядження командира [NUMBER] окремої бригади територіальної оборони. Довідка № 83 про тимчасову непрацездатність поліцейського, військового службовця Національної гвардії України відповідно до якої його звільнено зі служби з 16.10.2023 року до 10.01.2024 року. Довідка № 1359/6888 від 23.09.2023 року, довідка № 1470/7256 від 16.10.2023 року відповідно до яких згідно з оглядом ВЛК травми [PERSON] відносяться до тяжких та належить до травм пов`язаних із захистом Батьківщини. Аналіз зазначеної медичної документації безумовно свідчить про погіршення стану здоров`я позивача з часу винесення Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області судового наказу від 24.02.2020 року. При цьому, отримані позивачем травми свідчать про їхню невідворотність та неможливість повернення до попереднього стану здоров`я. У постанові Верховного суду від 10.10.2023 року у справі № 682/2454/22 зазначено, що ст. 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Оскільки судовий наказ Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.02.2020 року не містить інформації щодо незадовільного стану здоров`я позивача або наявності у нього певних медичних діагнозів, так як такі настали вже після його винесення, суд вважає доведеними твердження позивача про погіршення стану його здоров`я з часу винесення судового наказу. Одночасно суд також враховує і те, що аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів стягнуті на підставі судового рішення у формі судового наказу. Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Згідно з ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення. Наказне провадження не є свідченням відсутності спірних правовідносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права. Справи наказного провадження визначені законом виходячи з вимог процесуальної економії. Тобто, у деяких справах вимоги, які пред`являються до суду, можуть бути розглянуті на відміну від загальної цивільної процесуальної форми. Це провадження є спрощеним у порівнянні з позовним, альтернативним йому провадження у суді першої інстанції і заснованим на письмових доказах. Аналізуючи зазначене, суд до висновку про те, що при видачі судового наказу про стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина - [PERSON] у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів, суд виходив із доданих до заяви про видачу судового наказу документів, інші обставини суд не встановлював, а тому суд у цій справі повинен надати оцінку тим доказам, які позивач надав на підтвердження своїх позовних вимог. При цьому встановлено, що у позивача є ще одна донька [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він надає кошти, що стверджується нотаріально посвідченою заявою [PERSON] , матір`ю дитини. На цей час позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 17.01.2023 року). Факт наявності у позивача на утриманні іншої дитини не враховано при стягнення аліментів на підставі судового наказу. У підсумку суд вважає встановленим наявність підстав для зміни розміру аліментів через зміну стану здоров`я позивача, що зумовило зміну матеріального стану. Розглядаючи цей спір суд також враховує і те, що [INFO] відповідач народила доньку [PERSON] та на цей час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що підтверджується відповідними доказами. Така обставина, з позиції сторони відповідача, свідчить про погіршення матеріального стану [PERSON] порівняно з часом присудження аліментів на утримання малолітнього сина. Разом з цим, тягар утримання народженої [INFO] доньки [PERSON] лежить на її батьках та жодним чином не спростовує зміну стану здоров`я позивача. Слід відзначити, що розвиток дитини має забезпечуватись не лише за рахунок аліментних платежів, а і за рахунок доходів іншого з батьків. Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що у разі зменшення розміру аліментів, отримана сума не забезпечить рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку її сина. У разі понесення додаткових витрат на дитину, [PERSON] може звернутися до суду з відповідним позовом згідно зі ст. 185 СК України. Ураховуючи наведені вище обставини у сукупності, суд вважає, що в ході судового розгляду знайшли підтвердження доводи позову про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Суд констатує, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідачка не позбавлена можливості звернутись з позовом про зміну розміру аліментів на утримання дитини в бік їх збільшення у разі зміни обставин, що враховуються судом при вирішенні цього спору, або за наявності підстав, передбачених положеннями ст. 192 СК України. Беручи до уваги наведені обставини, суд доходить висновку про те, що [PERSON] належними та допустимими доказами доведено зміну стану здоров`я, що зумовило погіршення майнового стану, а тому з урахуванням вимог ст. 182 СК України, за умов розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та визначити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial