Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

[PERSON] через представника адвоката Матус Т.А. звернувся в суд із заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] недієздатним та призначити опікуном [PERSON] . В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що [PERSON] є братом [PERSON] , який за станом здоров`я не може самостійно обходитись без постійної сторонньої допомоги, не здатний самостійно реалізовувати свої права та виконувати обов`язки. [PERSON] хворіє із діагнозом: ознаки параноїдно, шизофренії, безперервний перебіг, стабільний дефект по змішаному типу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому повинен бути визнаним недієздатним та його опікуном слід призначити заявника. У судовому засіданні заявник та його представник підтримали подану заяву та просили її задовольнити. Заявник підтвердив, що здійснює за [PERSON] постійним догляд. Представник особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною адвоката Фільварочна О.Б. в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення поданої заяви, зазначила, що призначення [PERSON] опікуном [PERSON] , який страждає на стійкий психічний розлад, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, буде відповідати інтересам останнього. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Микулинецької селищної ради Тернопільської області в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши учасників, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , народився [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , народився [INFO] від батьків [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] від 14.04.2000 року [PERSON] змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 12.01.2009 року [PERSON] змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є братом [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки від 16.05.2024 року № 568 виданої виконавчим комітетом Микулинецької селищної ради [PERSON] про те, що він дійсно житель [ADDRESS] проживає разом з братом [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є особою з інвалідністю II групи згідно довідки до акта огляду МСЕК серіїї 2 ААВ №675296, являється одержувачем державної соціальної допомоги інвалідам II групи, що підтверджується довідкою №650 від 02.07.2024. Висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи II групи внаслідок психічного розладу №318 від 04.11.2024 виданого ЛКК КНП «Теребовлянської міської ради «Теребовлянський регіональний центр первинної медико-санітарної допомоги», визначено, що [PERSON] , 1977р.н., інвалід II групи внаслідок психічного розладу, проживає разом з братом - [PERSON] в с. Дарахів, за рівнем життєдіяльності встановлено, що хворий [PERSON] , 1977 року народження має обмеження в самообслуговуванні, обмеження здатності до орієнтації, та обмеження здатності контролювати свою поведінку, потребує постійного стороннього догляду. Батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , є особою похилого віку, пенсіонер за віком, зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , не може здійснювати догляд за хворим сином, так як сам потребує сторонньої допомоги. Мати [PERSON] - [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , померла [INFO] . [PERSON] , [INFO] здійснює догляд за братом [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом II групи, проживають разом, зареєстрований приватним підприємцем, підприємницьку діяльність у 2024 здійснював на спрощеній системі оподаткування (довідка - №452/ФП/19-0 від 04.03.2025). За місцем проживання характеризується з позитивної сторони, - зарекомендував себе як зразковий громадянин, що підтримує добрі стосунки у сім`ї та в спілкуванні з сусідами, за характером спокійний та врівноважений, працелюбний. [PERSON] , [INFO] , за станом здоров`я може здійснювати догляд/опіку за хворим братом [PERSON] , [INFO] , згідно довідки КНП Теребовлянської міської ради «Теребовлянська міська лікарня поліклінічне відділення» [PERSON] на обліку у лікаря нарколога не перебуває, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра не знаходиться і ознак психічного захворювання не виявляє. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №926 Тернопільської філії судових експертиз ДУ "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" від 05.12.2024, [PERSON] виявляє ознаки параноїдно, шизофренії, безперервний перебіг, стабільний дефект по змішаному типу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно висновку Опікунської ради при виконавчому комітеті Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області щодо доцільності призначення громадянина [PERSON] , опікуном над братом [PERSON] особою з інвалідністю ІІ групи, потребує стороннього догляду Опікунська рада при виконавчому комітеті Микулинецької селищної ради вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над братом [PERSON] , який є особою з інвалідністю ІІ групи, із діагнозом: ознаки параноїдно, шизофренії, безперервний перебіг, стабільний дефект по змішаному типу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За вказаних обставин до правовідносин між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Статтею 30 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частин першої та другої статті 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до частини першої статті 40 Цивільного кодексу України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно з статтею 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до частини першої статті 298 Цивільного процесуального кодексу України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу. Таким чином, з огляду на наданий висновок вбачається, що дійсно [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати останнього недієздатним. Відповідно до частини першої статті 41 Цивільного кодексу України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми Цивільного кодексу України так і Цивільного процесуального кодексу України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм Цивільного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі, на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 Цивільного кодексу України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 № 34/166/131/88 (далі Правила). Відповідно до статті 55 Цивільного кодексу України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до приписів статті 67 Цивільного кодексу України та Розділу 4 Правил опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до частин другої, третьої, четвертої статті 63 Цивільного кодексу України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун та піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з частиною третьою статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (частина друга статті 3 СК України). Що стосується тлумачення поняття «близькі родичі», то виходячи з вимог ЦК України, СК України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Як вбачається із матеріалів справи заявник [PERSON] є братом [PERSON] тобто є його близьким родичем. В силу частини першої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Заявляючи вимоги про визнання фізичної особи недієздатною, заявник просить призначити себе опікуном над його батьком. Орган опіки та піклування вважає можливим призначити заявника опікуном. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: опікунська рада виконавчого комітету Микулинецької селищної ради про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу положень частин п`ятої та шостої статті 300 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. При ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом (частина сьома статті 294 Цивільного процесуального кодексу України).

Outcome: approved