Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Представник заявника адвокат Рудяк С.В. звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в інтересах [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт того, що [PERSON] являється двоюрідною племінницею [PERSON] , яка померла [INFO] . Заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме квартира [ADDRESS] . Заявник є двоюрідною племінницею померлої та єдиної спадкоємицею її майна, однак в неї відсутні докази на підтвердження родинних відносин з двоюрідною тіткою. [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Жмеринської державної нотаріальної контори Вінницької області з метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] , однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю документів та інформації, що підтверджують факт родинних відносин між [PERSON] та її двоюрідною тіткою [PERSON] . У заяві представник вказує, що [PERSON] є двоюрідною сестрою матері заявника [PERSON] . При цьому, матір [PERSON] - [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] були рідними братом та сестрою. Разом з тим, підтвердити родинні відносини [PERSON] та її матері [PERSON] не представляється можливим за відсутності документів та відповідного актового запису про шлюб у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Також, не можливо підтвердити родинні відносини між [PERSON] та її батьком [PERSON] у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвищ через те, що в свідоцтві про народження [PERSON] її та батьків прізвища записано « [PERSON] » замість « [PERSON] , [PERSON] ». Отже, вказані обставини перешкоджають заявнику в оформленні спадкових прав. В інший спосіб довести факт родинних відносин між заявником та її двоюрідною тіткою не має можливості, тому представник заявника просить суд встановити факт, що [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON] , яка померла, [INFO] . Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 04.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду та витребувано докази. 01.05.2025 у судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Рудяк С.В. заяву підтримали та просили задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник надав суду пояснення, аналогічні тим, що вказані у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення. Уповноважений представник заінтересованої особи Жмеринської міської ради Вінницької області, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання до суду не з`явився. Заслухавши учасників справи, покази свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази, подані заявником, суд приходить до такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ст.ст. 77, 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як визначено в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Верховний Суд України в листі від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: - спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; - особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; - інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому, до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Так, представником заявника до заяви додані зокрема такі документи: копія паспорта заявника [PERSON] , [INFO] ; копія картки платника податків на ім`я [PERSON] ; копія витягу з реєстру територіальної громади № 2024/012259846, відповідно до якої [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Також до заяви додані копії документів, які підтверджують, що матір`ю заявника [PERSON] була [PERSON] : витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00000492909 від 08.05.2009, згідно з яким дошлюбним прізвищем заявника [PERSON] було « [PERSON] »; копія Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , в якому в графі мати записана [PERSON] . Копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] підтверджується, що [INFO] померла [PERSON] , яка, як вбачається з копії довідки вих № 09-44-2025/134 від 17.04.2025, на день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Як зазначає в заяві представник заявника, мати [PERSON] - [PERSON] була двоюрідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] . Так, наданими представником заявника документами підтверджується, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , була [PERSON] . Вказане підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , згідно якого дошлюбним прізвищем [PERSON] було «[PERSON]», а відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] матір`ю [PERSON] , записана [PERSON] . В заяві представник заявника вказує на те, що дошлюбним прізвищем [PERSON] , було « [PERSON] », однак доказів на підтвердження вказаних обставин надати неможливо, оскільки в заявника відсутнє свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] , а згідно відповіді Жмеринського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області в архівах Жмеринського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актовий запис про шлюб на вказаних громадян за період 1940-1945 роки - відсутній. При цьому в матеріалах справи наявний Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00050176168 від 20.03.2025, згідно з яким батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] . Також, [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України № 00050176015 від 20.03.2025. Разом з тим, з наданих представником заявника документів вбачається, що дошлюбним прізвищем матері заявника [PERSON] - [PERSON] було « [PERSON] » (копія Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ). Батьками [PERSON] , [INFO] , згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , записані [PERSON] та [PERSON] . Натомість доказів які б свідчили про те, що [PERSON] та [PERSON] є однією особою матеріали справи не містять. Отже, в матеріалах справи відсутні докази які б свідчили, що матір`ю [PERSON] була [PERSON] , а також, що [PERSON] та [PERSON] були братом і сестрою. Також [PERSON] через свого представника звернулась до державного нотаріуса Жмеринської державної нотаріальної контори Вінницької області для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її двоюрідної тітки [PERSON] , яка померла [INFO] , на квартиру під [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2025 нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів та інформації, що підтверджують факт родинних відносин двоюрідної племінниці [PERSON] з померлою [INFO] двоюрідною тіткою [PERSON] . Законодавство України не встановлює вичерпного переліку документів, які підтверджують родинні стосунки, а тому вони визначаються в кожному випадку окремо, в залежності від ступеня їх споріднення. Проте, таких доказів заявником чи її представником суду не надано. Також, будь-яких обставин, які б свідчили про родинні відносини між [PERSON] та заявником не підтвердили і свідки, яких було допитано в судовому засіданні. Так, свідок [PERSON] , [INFO] , яка є подругою заявниці суду показала, що інформація про те, що [PERSON] є двоюрідною племінницею [PERSON] їй відома зі слів самої заявниці та матері заявниці. Також свідок зазначила, що їй відомо про те, що [PERSON] їздила на похорон, коли померла [PERSON] , та за життя останньої відвідувала її на свята, телефонувала їй та цікавилась її здоров`ям. Крім того, свідок додала, що особисто [PERSON] вона не знала і ніколи її не бачила та не спілкувалась з нею. Свідок [PERSON] , [INFO] , яка є колегою та кумою заявниці, знайома з нею з 1993 року, на запитання представника заявника: «Чи можете ви підтвердити, що заявниця є двоюрідною племінницею [PERSON] та що мати заявниці та [PERSON] були двоюрідними сестрами?», відповіла: «Так, підтверджую». Також свідок зазначила, що з померлою не спілкувалась та бачила її один раз, коли вона приїжджала на похорон батька заявниці. Крім того, свідку відомо зі слів матері заявниці, що вона була родичкою [PERSON] та про наявні помилки в написанні прізвищ у документах. Разом з тим, суд критично ставиться до показів вказаних свідків, оскільки особисто вони не знали [PERSON] та зважаючи на їх вік, останнім не можуть бути відомі обставини, які б надавали суду можливість встановити факт родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] . Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За встановлених обставин, суд доходить висновку про недоведеність факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а тому у задоволенні заяви про встановлення факту родинних відносин слід відмовити. На підставі викладеного вище та

Outcome: dismissed