Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

24 березня 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02 липня 2021 року сторони уклали шлюб. [INFO] у них народився син [PERSON] . За час шлюбу сімейне життя було різним. Спочатку між сторонами було взаєморозуміння, повага та любов, але потім їх стосунки стали погіршуватися. Вони стали часто сваритися, питання, що стосуються інтересів сім`ї вирішити буз скандалів стало неможливо. Протягом спільного життя з відповідачкою він зрозумів, що вони з дружиною люди різного характеру, кожен з них має свої погляди на сімейне життя, на взаємовідносини в сім`ї, на сімейні цінності. З листопада 2024 року по теперішній час сторони проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спору про місце проживання дитини між ними немає. Син є малолітнім, тому проживає з матір`ю. Просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 02 липня 2021 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1395. Позивач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, згідно якої просить суд розглядати справу у його відсутність, позов підтримує, та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов визнає, та не заперечує проти задоволення позову. Просить суд залишити їй шлюбне прізвище. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02 липня 2021 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , виданого 02 липня 2021 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 1395. Під час шлюбу народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 27 жовтня 2021 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). На підставі ч.2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже сторони категорично налаштовані на розірвання шлюбу, на примирення не згодні, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Залишити [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] ». Частина 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач позов визнав то стягненню з нього підлягає 50% від сплаченого судового збору, а решта поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved