Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

І. Короткий виклад обставин справи та правова позиція заявника. [PERSON] , 19.02.2025 року (вх. № 3970) звернулася у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про встановлення факту родинних відносин, у якій просить суд: - встановити, що [PERSON] , [INFO] , у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 16.06.1992 року є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] . Заява обґрунтована, зокрема тим, що [PERSON] є рідним сином заявника - [PERSON] . Зазначено, що восени 2022 року остання зверталась до нотаріуса з метою оформлення заповіту в користь свого сина [PERSON] . Однак у 2022 році нотаріус не змогла відстежити родинних зв?язків щодо заявника та її сина. Тому заповіт було оформлено без зазначення родинних відносин. Взимку 2025 року, [PERSON] та [PERSON] звертались до нотаріуса з метою оформлення договору дарування. Проте незважаючи на те, що нотаріусу була надана уся необхідна інформація та відповідні документи, в усному порядку було роз?яснено, що станом на сьогодні неможливо простежити родинний зв?язок щодо заявника та її сина, у зв?язку з тим, що в свідоцтві про народження сина в графі «мати» вказано [PERSON] , однак, інформація щодо укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] - відсутня. Окремо вказано, що 13.03.1987 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Бюро реєстрації актів цивільного стану при 89 військовій комендатурі ГОВГ (м. Потсдам НДР), актовий запис № 65. Так, прізвище [PERSON] було змінено на « [PERSON] ». [INFO] у шлюбі народився син, [PERSON] , у графі свідоцтва про народження відомостей щодо батьків вказано, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . У зв?язку із тим, що шлюб між останніми укладався в м. Потсдам НДР, паспорт не змінювався, натомість було видано вкладення до паспорту, у якому було відображено відповідну інформацію про укладення шлюбу та зміну прізвища із дівочого « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Після народження сина, а саме із 1987 року заявник із колишнім чоловіком почали проживати окремо, а згодом взагалі розійшлись. Враховуючи те, що заявник паспорт не змінювала, а вкладення до паспорту нею було втрачено, згідно діючого на той час паспорту остання залишилась - [PERSON] . Відповідно, при зміні паспорта старого зразка на паспорт громадянина України, із врахуванням відсутності вкладення до паспорта про зміну прізвища, заявнику було видано паспорт громадянина України на ім?я - [PERSON] . У 2024 році заявник звернулась до Залізничного районного суду м. Львова із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , який було розірвано рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17.07.2024 року. Станом на сьогодні у заявника відсутній документ, який підтверджує зміну прізвища з « [PERSON] » на дівоче дошлюбне прізвище « [PERSON] ». У січні 2025 року заявником було подана заява до центру надання адміністративних послуг у Залізничному районі м. Львова з метою отримання повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо шлюбу, укладеного з [PERSON] у м. Потсдам НДР. 04.02.2025 року заявник отримала відповідь від ЦНАПу, відповідно до якої зазначається, що зазначений орган повертає без виконання заяву на документи, подані [PERSON] для отримання повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо шлюбу, укладеного з [PERSON] у м. Потсдам НДР, оскільки відомості у Державному реєстрі відсутні. Із повідомленням, що архіви актів цивільного стану, складених при 89 воєнній комендатурі ГОВГ (м. Потсдам НДР) знаходяться у м. москва рф. У зв?язку із наявністю прогалини у відстеженні родинного зв?язку між заявником та її сином [PERSON] , а саме відсутність у заявника документа, який підтверджує зміну прізвища із прізвища колишнього чоловіка « [PERSON] » на дівоче дошлюбне прізвище « [PERSON] » та об?єктивну неможливість отримання такого документа неможливо встановити факт родинних відносин між заявником та її сином. Встановлення вказаного факту необхідне, у тому числі для використання переваг та реалізації прав передбачених законодавством України для звільнення від податку при оформленні договору дарування майна або прийняття спадщини. ІІ. Рух справи в суді. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Галайко Н. М. Судом у порядку ч. 1 ст. 316 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 19.02.2025 року направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - заявника у справі. Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 25.03.2025 року. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 25.03.2025 року заяву було залишено без руху, у зв`язку з її істотними недоліками. 09.04.2025 року (вх. № 7870) від [PERSON] до суду надійшла письмова заява про усунення недоліків заяви. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.04.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження. Призначено судове засідання у справі. ІІІ. Позиція сторін по справі. Заявник [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, у таке не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Представник заявника [PERSON] - адвокат Білецька О. Р. будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, у таке не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Однак, суд приймає до уваги подану 05.05.2025 року (вх. № 9669) письмову заяву від уповноваженого представника заявника [PERSON] - адвоката Білецької О. Р., із змісту якої вбачається, що остання просить суд розглядати справу за її відсутності та за відсутності заявника у справі, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Заінтересована особа - [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник заінтересованої особи - відділу РАЦС будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Так, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. IV. Позиція суду. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. V. Встановлені судом фактичні обставини справи. Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (складене російською мовою), стверджується, що 13.03.1987 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 65, після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 15). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , стверджується, що [PERSON] , народився [INFO] , батьками якого вказано: [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 9508 (а.с. 12). До матеріалів справи долучено також: - копію рішення Залізничного районного суду м. Львова від 17.07.2024 року у справі № 462/3843/24, яким ухвалено: «Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 13.03.1987 року Бюро реєстрації актів громадянського стану при 89 воєнній комендатурі ГСВГ (м. Потсдам ГДР) - актовий запис № 65» (а.с. 16-17); - копію відповіді Залізничного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у м. Львові № 94/33.22-16 від 04.02.2025 року, згідно якої: «повернено без виконання заяву та документи, подані [PERSON] 28.01.2025 року для отримання повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо шлюбу, укладеного з [PERSON] у м. Потсдам НДР, оскільки відомості у реєстрі відсутні. Архіви актів цивільного стану, складених при 89 воєнній комендатурі ГОВГ (м. Потсдам НДР) знаходяться у м. москва рф» (а.с. 18); - копію паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 7-9); - копію картки фізичної особи - платника податків [PERSON] (а.с. 10); - копію витягу з Реєстру територіальної громади № 2024/004242790 від 27.04.2024 року (а.с. 11); - копію заповіту від 21.10.2022 року складеного на випадок смерті [PERSON] , [INFO] , згідно якого зроблено розпорядження щодо усього її майна, яке остання заповіла [PERSON] , [INFO] (вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Завійською Ю. Л. та зареєстровано в реєстрі за № 875), вказане стверджується також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 70393106 (а.с. 13, 14). VІ. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді справи та застосовані норми права. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як зазначено, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 04.08.2022 року у справі № 752/21394/21 (провадження № 61-2630ск22), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.06.2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що: «у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів». Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18.01.2023 року у справі № 464/1107/21 (провадження № 61-8243св22): «суддя відмовляє в відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України). Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права, спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право». Аналогічні за змістом висновки щодо встановлення факту викладені в постановах Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18), від 15.04.2020 року у справі № 302/991/19 (провадження № 61-1128св20), від 27.08.2020 року у справі № 201/1935/20 (провадження № 61-8149св20), від 14.04.2021 року у справі № 205/2102/19 (провадження № 61-872св21), від 28.04.2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20). Так, у справі, яка є предметом розгляду, встановлення факту родинних зв`язків заявнику з заінтересованою особою [PERSON] , необхідно для використання переваг та реалізації прав передбачених законодавством України для звільнення від податку при оформленні договору дарування майна або прийняття спадщини. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд враховує, що наданими заявником доказами підтверджено факт перебування її у родинних відносинах з [PERSON] , а саме, що вона є його рідною матір`ю. Будь-яких доводів, доказів чи спростувань зазначеного матеріали справи не містять. Враховуючи наведене, а також те, що спору про право не встановлено, а сам факт родинних відносин, як матері та сина, доведений письмовими доказами, заява [PERSON] , Заінтересовані особи: [PERSON] , Залізничний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. VІI. Судові витрати по справі. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Суд приймає до уваги, що матеріали справи містять копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААГ № 620196, згідно якої стверджується, що [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності (загальне захворювання) безтерміново (а.с. 19), окрім цього наявна копія пенсійного посвідчення № [NUMBER] (серія [NUMBER] ), яким підтверджується, що [PERSON] встановлено пенсію по інвалідності ІІ групи (загальне захворювання) довічно (а.с. 20). Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, враховуючи, що заявнику встановлено інвалідність ІІ групи безтерміново, тому витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави. З цих підстав,

Outcome: approved