Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, в якій просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 15 липня 2020 року. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживала з [PERSON] з 15 липня 2020 року за адресою: [ADDRESS] , як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу. За період сумісного проживання питання про реєстрацію шлюбу між ними не виникало, однак в майбутньому вони планували укласти шлюб. Проживаючи разом вони дбали один про одного, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, свята проводили у колі рідних та друзів. У жовтні 2020 року у них народилася дочка [PERSON] , яка зареєстрована на прізвище « [PERSON] », оскільки на той час вони не змогли знайти паспорту її батька [PERSON] . [PERSON] піклувався про дитину, купував їй одежу та продукти, а також іграшки, давав заявниці гроші на щоденні витрати, оплатив хрестини дочки. Батьків у [PERSON] не було, батька він взагалі не пам`ятає, а мати померла, коли [PERSON] було 6 років. У зв`язку зі збройною агресією Росії проти України, [PERSON] було мобілізовано до Збройних Сил України, де він, відповідно до наказу № 239 від 13.08.2024 ТВО командира військової частини [NUMBER] був призначений на посаду солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти резерву солдатського складу і з 13 серпня 2024 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Під час його служби в ЗСУ вони з [PERSON] постійно підтримували контакти через Viber, WhatsApp та SMS, при кожній можливості [PERSON] їй телефонував, розпитував про дочку, передавав гроші на життя. Разом з тим, на прохання [PERSON] вона надсилала йому продукти та речі домашнього вжитку через "Нову пошту". У жовтні 2024 року вона отримала сповіщення про те, що 26.09.2024 [PERSON] під час виконання бойового завдання зник безвісти в районі населеного пункту Невське Сватівського району Луганської області. Оскільки [PERSON] був єдиним годувальником в сім`ї, постало питання про отримання соціальної допомоги, як сім`ї військового, який пропав безвісті. Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідне їй для оформлення соціальної допомоги, як сім`ї військового, який пропав безвісті. Відтак, просить заяву задоволити. В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали, дали пояснення аналогічно наведеним в заяві та просили таку задоволити. В судовому засіданні представник заінтересованої особи [PERSON] - [PERSON] проти задоволення заяви заперечила та зазначила, що [PERSON] є онуком [PERSON] . Стверджує, що [PERSON] ніколи не проживав однією сім`єю із заявницею, не мав з нею спільного побуту, спільного господарства та взаємних зобов`язань, характерних для сімейного життя. Спільне перебування за однією адресою або періодичне відвідування не є доказом існування сімейних відносин. [PERSON] з 1997 року офіційно перебував під опікою заінтересованої особи, своєї бабусі. З 1995 року проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Стосунки між заявницею і [PERSON] носили епізодичний характер та були напруженими. Факт спільного відпочинку, присутності на заходах чи наявність спільних фотографій не є достатньою підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю. Просить в задоволенні заяви відмовити. Заінтересована особа - [PERSON] проти задоволення заяви заперечила та повідомила, що є бабусею зниклого безвісти [PERSON] . Вказала, що сім`ї у її внука та заявниці не було як такої, вони разом проживали лише 3 місяці, постійно сварились, не зважаючи на те, що разом виховували спільну доньку [PERSON] . [PERSON] підтвердила, що її внук піклувався про дитину, любив її, водив до садка, підтримував фінансово. В серпні 2024р. [PERSON] мобілізували. На цей момент він проживав у бабусі по [ADDRESS] . Представник Військової частини [NUMBER] Збройних сил України Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що 13.08.2024 [PERSON] був зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] та поставлений на всі види забезпечення, його призначено на посаду солдата резерву взводу резерву солдатського складу роти резерву солдатського складу і вважається таким, що з 13 серпня 2024 року справу та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою, що підтверджується витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] №239 від 13.08.2024 /а.с. 12/. Згідно сповіщення сім`ї [INFO] №7859 від 30.09.2024 заявницю [PERSON] було сповіщено про те, що [PERSON] зник безвісти 26.09.2024 під час виконання бойового завдання в районі н.п. Невське Сватівського району Луганської області. Також у сповіщенні вказано, що дане сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку /а.с. 10, 63/. Зникнення безвісти [PERSON] також підтверджується витягом з ЄРДР від 01.10.2024 та актом командира 2СР 2СБ молодшого лейтенанта [PERSON] від 10.10.2024 /а.с. 8, 9/. Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації із зниклим безвісти [PERSON] для подальшого отримання соціальної допомоги, як сім`ї військового. Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5- рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин. Доказами проживання однією сім`єю можуть бути, зокрема, докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету, здійснення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності подружніх взаємних прав та обов`язків, інші докази які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Як стверджує заявниця у неї з [PERSON] 23.10.2020 напродилась донька [PERSON] /а.с. 7/. В судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] та з 1997 року була його опікуном, підтвердила той факт, що її внук [PERSON] визнавав [PERSON] , [INFO] , своєї дочкою, забезпечував її та брав участь у її вихованні. Дана обставина також підтверджується наявними в матеріалах справи фотознімками /а.с. 21-23/. Згідно акту ЛКП «Магістральне» від 30.10.2024 у квартирі за адресою: [ADDRESS] не зареєстровані, але фактично проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] /а.с. 11/. Також в матеріалах справи міститься акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29.01.2025, згідно якого за адресою: [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У квартирі знаходяться речі домашнього вжитку [PERSON] та [PERSON] /а.с. 87/. Відповідно до виписки АТ КБ «Приватбанк» по рахунку заявниці [PERSON] за період з 01.01.2020 по 16.12.2024 вбачається, що [PERSON] здійснювала неодноразові грошові перекази одержувачу [PERSON] /а.с. 65-70/. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» особам, які зникли безвісти за особливих обставин під час проходження військової служби, надаються гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими актами законодавства України. Частина 6 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачає, що за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення. Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором. У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та зазначених в абзаці 4 ст. 6 вказаного Закону осіб, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань. Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення. Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Як вбачається з уже дослідженого акту командира 2СР 2СБ молодшого лейтенанта [PERSON] від 10.10.2024 в графі 7. «Місце проживання сім`ї (близьких родичів)» [PERSON] вказано саме заявницю [PERSON] та сповіщення про зникнення безвісти [PERSON] було надіслано саме заявниці [PERSON] , що свідчить про те, що [PERSON] вважав [PERSON] членом сім`ї. Допитані в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є близькими друзями [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт проживання та створення сім`ї між ними. З показів цих свідків вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували у близьких стосунках з 2019р., з 2020р. розпочали вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, спільно виховували доньку [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є виховательницею [PERSON] , доньки [PERSON] та [PERSON] . Свідок повідомила, що 2 роки тому заявниця разом із [PERSON] віддали свою доньку на навчання до цього садка. [PERSON] часто відвідував садок, забирав [PERSON] . Востаннє він брав участь у ярмарку, який організовували у садку, влітку 2024р. Станом на сьогодні дитина постійно згадує тата. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що є сусідом [PERSON] ,вони проживають на одному поверсі по [ADDRESS] . Свідок ствердив, що [PERSON] проживав з [PERSON] та їх донькою [PERSON] у квартирі заявниці. Востаннє свідок бачив [PERSON] за цією адресою перед його мобілізацією. Покази цих свідків суд визнає належними та допустимими, оскільки такі узгоджуються між собою, підтверджуються наявними письмовими доказами у справі. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є рідною сестрою заінтересованої особи [PERSON] . Така заперечила наявність ознак сім`ї між [PERSON] та [PERSON] , вказала, що вони разом не проживали, постійно сварились, спільного господарства не вели, він інколи навідувався до [PERSON] з донькою, проте жив з бабусею по [ADDRESS] . Оцінюючи покази вказаного свідка, суд відхиляє такі, оскільки такі не узгоджуюься з показами інших свідків та суперечать матеріалам справ. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином заявницею доведено, що встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , має для неї юридичне значення, в іншому, окрім судового, порядку встановити такий факт вона не має можливості. З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими доводи заявниці та приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 15 липня 2020 року, бо встановлення даного факту породжує для заявниці певні правові наслідки.

Outcome: approved