Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 31 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] в подальшому, про що був зроблений актовий запис № 283. Вказаний факт підтверджуєтся свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31 грудня 2014 року. Від вказаного шлюбу у сторін народилася дитини [PERSON] [INFO] , яка на теперішній час мешкає разом з матір`ю. Проте, поступово стосунки між сторонами зіпсувались, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З 2021 року сторони не проживають однією сім?єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше збереження сім`ї не можливе. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19.09.2024 року витребувано з Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відносно відповідача. Відповідно до довідки керівника апарату Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 20.01.2025 року судову справу № 233/5254/24 прийнято від Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області актом приймання-передання справ та документів від 01.11.2024 року № 6 на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 10.10.2024 року № 2994/0/15-24 щодо зміни територіальної підсудності судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області шляхом її передачі Бабушкінському районному суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 23.01.2025 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано до Дзержинського районного суду м. Харкова для розгляду за підсудністю. 11.03.2025 року вказана позовна заява надійшла до Дзержинського районного суду м. Харкова. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.03.2025 року відкрито провадження в даній цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Савін О. С. належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи. В судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтрумують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи. В судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить суд справу розглянути без його участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 31.12.2014 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис № 283. Після державної реєстрації шлюбу прізвище позивача « [PERSON] ». Дана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 31.12.2014 року. Під час шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , про що 18.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис за № 184. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Конституцією гарантовано, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з положеннями статті 104 СК України однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. В статті 112 СК України та пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що на момент звернення до суду сторони не проживають однією сім?єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, подальше збереження сім`ї не можливе. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що він також не вважає за можливе подальше збереження сім`ї. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не можливе, отже, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо питання розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне. Позивач [PERSON] при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті згідно з частиною 1 статті 142 ЦПК України суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачем [PERSON] визнано позов до початку розгляду справи по суті, а позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, то суд стягує з відповідача на користь позивача 605,60 грн витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору. Крім того, 605,60 грн витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету України. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved