Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

09 вересня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Позивач є спадкоємцем першої черги після смерті матері згідно складеного нею заповіту. Іншим спадкоємцем після смерті матері є її брат [PERSON] . На момент смерті мати проживала в [ADDRESS] . Позивач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з поважних причин пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки з червня 2022 року по 16 серпня 2024 року перебувала за кордоном в Республіці Італія. Після повернення 16 серпня 2024 року з Італії позивач відразу звернулася до нотаріуса для оформлення спадщини, однак отримала відмову. До складу спадщини після смерті матері входить будинковолодіння на [ADDRESS] , розмір частки у праві власності 15/32 та земельна ділянка площею 0,0248 га на [ADDRESS] . За таких обставин позивач просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили (а.с.1-5). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09\~вересня 2024\~ року дану цивільну справу розподілено для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 22-23). Ухвалою суду від 13 вересня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с. 24-25). Ухвалою суду від 28 листопада 2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 38-39). Позивач у судове засідання не з`явилася, проте представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності сторони позивача, позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 65). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився у судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 08 травня 2025 року прийнята відповідна ухвала (а.с. 66).\~ Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] . Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про смерть, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с. 12). 13 вересня 2016 року був складений заповіт, згідно якого [PERSON] , [INFO] , усе належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, а також усе те, на що вона за законом матиме право заповідає [PERSON] , [INFO] . (а.с.13). Даний заповіт зареєстрований у спадковому реєстрі за № 59487794 (а.с.14). Відповідно до довідки, що видана Поберезьким старостинським округом Єзупільської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . [PERSON] була постійною жителькою с. Побережжя Івано-Франківського району Івано-Франківської області та до дня смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] у житловому будинку були зареєстровані [PERSON] , 1988 року народження, внучка. Заповіт від імені [PERSON] Поберезьким старостинським округом Єзупільської селищної ради не складався і не посвідчувався (а.с.15). 03 вересня 2024 року державним нотаріусом Тисменицької державної нотаріальної контори Колтун С.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв`язку із тим, що на протязі шести місяців не подана заява про прийняття спадщини (а.с. 16). 23 жовтня 1975 року народження між [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , був укладений договір довічного утримання (а.с.17-18). Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка площею 0,0248 га на [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] , розмір частки 1/1 (а.с.19-20). Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. У відповідності до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1261 Цивільного кодексу України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною першою статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. У відповідності\~з положеннями\~частини першої-другої\~статті 1269\~Цивільного кодексу\~України,\~спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України\~визначено, що для прийняття\~спадщини встановлюється\~строк у\~шість місяців,\~який починається\~з часу\~відкриття спадщини. Відповідно до\~статті 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. У відповідності з положеннями пункту 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»,\~особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга\~статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини. Згідно частини п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та відповідно до частини третьої статті 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Проте положенням частини третьої цієї ж статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач\~змушена звернутися до суду із цим позовом, оскільки в інший спосіб захистити своє право можливості не має. Судом встановлено, що строк на подачу заяви до нотаріальної контори позивач пропустила з поважних причин. З матеріалів справи вбачається, що спору про спадкування не існує, а сама спадщина відповідно до вимог\~статті 1277 Цивільного кодексу України\~відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття як спадкоємець першої черги. Враховуючи рівень обізнаності позивача, її сумлінну помилку щодо необхідності подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що заява про прийняття спадщини не була подана позивачем з поважних причин і дійшов висновку, що додатковий строк тривалістю два місяці буде достатнім для прийняття спадщини позивачем. Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 1217, 1220, 1223, 1261, 1270, 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved