Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

06.12.2024 директор ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Наваренко В.Г. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останньої на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 60894,13 грн., судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9200,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що 30.01.2019 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 501106672, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» надало позичальниці кредит у розмірі 42921,20 грн. на споживчі потреби з відсотковою ставкою 21,99 % та строком на 48 місяців. Вказаний договір укладено з відповідачкою в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». АТ «Альфа-Банк» виконало умови кредитного договору та перерахувало на рахунок [PERSON] безготівковим шляхом кошти у розмірі 42921,20 грн., проте остання не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 23.02.2021 становила 60894,13 грн. та складалася з тіла кредиту у розмірі 35778,93 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 24315,20 грн. Крім того 22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Форт» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за вказаним вище кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Форт». У подальшому 23.02.2021 між ТОВ «ФК «Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором № 501106672 від 30.01.2019 перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». У зв`язку з чим для захисту порушених прав позивачем було подано вказаний позов. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2024 головуючим суддею у справі визначено Боброву І.В. Суд своєю ухвалою від 08.01.2025 вказаний вище позов залишив без руху. 20.01.2025 від директора ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Наваренка В.Г. до суду надійшла заява про усунення недоліків. Суд своєю ухвалою від 23.01.2025 відкрив провадження та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з положеннями ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи відсутність від сторін клопотань про проведення розгляду справи з їх викликом у судове засідання, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. На підставі ст. 280 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку. Судом встановлено, що 30.01.2019 між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» укладено договір про надання кредиту № 501106672 шляхом підписання оферти на укладення угоди про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до умов даної оферти відповідачка отримала кредит готівкою на споживчі потреби у сумі 42921,20 грн., строком на 48 місяців, з фіксованою відсотковою ставкою у розмірі 21,99 % річних. Крім того згідно п. 1 розділу «Умови споживчого кредиту» вказаної вище оферти вбачається, що під час користування кредитом [PERSON] пропонує банку надавати їй послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені цим пунктом та договором, за надання яких пропонує встановити комісійну винагороду, а саме: за надання кредиту 0,00% від суми кредиту, зазначеної в оферті на укладення угоди; за обслуговування кредиту 2,40% від суми кредиту, зазначеної в цій оферті без ПДВ. Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку сплачується згідно діючих тарифів банку. Тарифи є невід`ємною частиною договору та розміщені на сайті банку: www.alfabank.com.ua. АТ «Альфа-Банк» прийняло пропозицію [PERSON] на укладення годи про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». В свою чергу [PERSON] погодилась на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилась з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання, що підтверджується копією підписаною останньою анкетою-заявою від 30.01.2019. З паспортом споживчого кредиту відповідачка була ознайомлена та погодилась з ним, що підтверджується її підписом. Вказаний документ містить умови, зокрема й щодо строку кредитування, сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також сплати штрафу за кожне прострочення платежу, що триває від 1 до 4 днів 100 грн.; за кожне прострочення платежу, що триває 5 днів і більше 300 грн. АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши у розпорядження кредитні кошти, проте відповідачка неналежним чином виконала свої зобов`язання, що підтверджується випискою по рахунку. Внаслідок чого станом на 22.02.2021 у [PERSON] виникла заборгованість у розмірі 60894,13 грн., з яких: 35778,93 грн. сума заборгованості за кредитом; 9076,68 грн. сума заборгованості за відсотками; 15238,52 грн. сума заборгованості за комісією; 800,00 грн. штраф. Крім того 22.02.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК Форт» укладено договір факторингу № 1, відповідно до якого ТОВ «ФК Форт» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі і до відповідачки за кредитним договором № 501106672 від 30.01.2019, що підтверджується копією виписки з додатку до договору факторингу № 1 від 22.02.2021. Разом з тим 23.02.2021 між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 01-23-02/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі і до відповідачки за кредитним договором № 501106672 від 30.01.2019, що підтверджується копією виписки з додатку до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Тобто відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя\~статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга\~статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Статтями\~514,\~516 ЦК України\~визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За таких обставин ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» стало правонаступником у зобов`язаннях за кредитним договором № 501106672 від 30.01.2019. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 даного Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачка не надала будь-яких доказів в розумінні положень\~ст. 76-81 ЦПК України\~на спростування обставин, на які посилається позивач та не направила суду жодних заперечень щодо позовних вимог. Таким чином, враховуючи викладене вище, а також факт невиконання вимог кредитного договору відповідачкою, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 501106672 у загальному розмірі 60894,13 грн. Щодо стягнення з відповідачки судових витрат, понесених позивачем на оплату правової допомоги, слід зазначити таке. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Частиною 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 03 липня 2024 року між ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко О.І. укладено договір про надання правничої допомоги № 03-07/2024. Згідно з копією акту №1 приймання передачі наданих послуг від 15.07.2024 адвокат Литвиненко О.І. надала ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» юридичні послуги відповідно до договору № 03-07/24 у цивільній справі за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Вартість правової допомоги, відповідно до детального опису наданих послуг, становить 9200,00 грн. Крім того оплата вартості ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за правничу допомогу адвокату Литвиненко О.І. підтверджується копією платіжної інструкції № 4938 від 01.10.2024 У цілому зміст наведених стороною позивача послуг адвоката відповідає предмету спору, а тому визнається судом обґрунтованим. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд враховує обставини справи, задоволення позову у повному обсязі, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи, ціну позову, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, тривалість судового розгляду, значення справи для сторін, а також, враховує принцип розумності та справедливості. Отже, враховуючи наведене вище, а також положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає вимоги позивача щодо розподілу судових витрат такими, що підлягають задоволенню, а тому слід стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» 9200,00 грн. витрат на професійну правову допомогу. Крім того на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved