Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що на початку 1991 р. його батьки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] познайомилася в м. Біла Церква Київської області. Вони почали спілкуватися та періодично зустрічатися. В подальшому, в ході зустрічей у них появилися спільні інтереси, спільні бачення на життя та виникла симпатія один до одного. Приблизно з середини 1991 року мати заявника - [PERSON] стала постійно проживати однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з його батьком [PERSON] [INFO] в квартирі по [ADDRESS] , яку вони орендували. Від спільного проживання в них народився син: - [PERSON] , [INFO] , а.з. № 553 Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.03.1993 р, серія [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, а. з. № 534 відділу реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, серія [NUMBER] . На даний час у заявника [PERSON] виникла потреба в оформленні спадщини після смерті батька [PERSON] , але враховуючи те, що в свідоцтві про народження [PERSON] у графі батько вказано [PERSON] він не може оформити спадщину після смерті [PERSON] . Оскільки батьки заявника [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах, то відомості про батька у свідоцтві про народження записано відповідно ст. 135 Сімейного Кодексу України, проте ім`я по батькові вказано [PERSON] , на підставі вищевказаного [PERSON] просить суд: \~ \~ \~ \~Встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , а.з. №534 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, є батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . \~ \~ \~ \~В судове засідання [PERSON] не з`явилася, звернувся до суду із заявою та просив суд розглянути справу без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, свої вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.17). \~ \~ \~ \~Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Заявлені вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі та підтверджує, що дійсно [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] являється біологічним батьком її сина [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Представник заінтересованої особи Сквирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслали на адресу суду листа та просили розглянути справу без участі представника відділу (а.с.29). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 294 ЦПК України\~справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1\~статті 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України \~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~вимог п.\~5\~ч.\~2\~ст.\~293\~ЦПК України\~суд розглядає\~в порядку\~окремого провадження\~справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; Судом встановлено\~та ніким\~з учасників\~не заперечується,\~що на початку 1991 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] познайомилася в м. Біла Церква Київської області. Вони почали спілкуватися та періодично зустрічатися. В подальшому, в ході зустрічей у них появилися спільні інтереси, спільні бачення на життя та виникла симпатія один до одного. Приблизно з середини 1991 року мати заявника - [PERSON] стала постійно проживати однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з [PERSON] [INFO] в квартирі по [ADDRESS] , яку вони орендували. Від спільного проживання в них народився син: - [PERSON] , [INFO] , а.з. № 553 Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 17.03.1993 р., що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.6). В матеріалах справи знаходяться сімейні фотографії сім`ї (а.с.9). [INFO] [PERSON] помер, а. з. № 534 відділу реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а.с.8). На даний час у заявника [PERSON] виникла потреба в оформленні спадщини після смерті батька [PERSON] , але враховуючи те, що в свідоцтві про народження [PERSON] у графі батько вказано [PERSON] він не може оформити спадщину після смерті [PERSON] . Оскільки батьки заявника [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, то відомості про батька у свідоцтві про народження записано відповідно ст. 135 Сімейного Кодексу України. Статтею 7 Конвенції про права дитини гарантовано, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частиною 1 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Зі змісту норм ст. 121 СК України випливає, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя (згідно ст. 122 СК України). Відповідно до вимог п. 3 ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно з вимогами ч. ч. 1,2 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно процесуального кодексу України. Частиною 1 ст. 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в п.15 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Суд враховує, покази [PERSON] , яка своєю заявою підтвердила, що померлий [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] (а.с.13), а також те, що ніхто з учасників процесу не заперечує факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , що в сукупності з фактичними обставинами справи та процесуальною поведінкою її учасників, а також досліджених судом доказів дає підстави дійти висновку, що [PERSON] дійсно є рідним батьком [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved