Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. ТОВ «Коллект центр» (далі позивач) подало позов до [PERSON] (відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.12.2020 між ТОВ «Інфінанс» (первісний кредитор, позикодавець) та [PERSON] укладено Договір надання позики (на умовах фінансового кредиту) № 0993414986/1 (далі - Договір), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн на строк користування кредитом 15 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,75% на день, строк дії Договору 3 роки. Даний договір укладено шляхом Акцепту оферти від 14 грудня 2020 року на кладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0993414986/1, та згідно Заявки-анкети на отримання кредиту № 3383639 від 14.12.2020, підписано електронним підписом позичальника, відтвореним використанням позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 9n8d3q), що був надісланий на вказаний відповідачем номер телефону [NUMBER] у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач отримала від позикодавця позику в сумі 3 000 грн, яка була перерахована на банківську платіжну картку за № [NUMBER] , номер якої вказано відповідачем в заявці-анкеті на отримання кредиту №3383639. Позичальник до моменту підписання договору ознайомилася із Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах фінансового кредиту за умовами програми MoneyBOOM Loyal), що розміщені на сайті www.moneyboom.ua, які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту оферти). Відповідно до Акцепту оферти від 14.12.2020 на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0993414986/1 від 14.12.2020 на отримання кредиту згідно Заявки-анкети №3383639 від 14.12.2020 в основних умовах кредиту вказано розмір кредиту - 3 000 грн, строк користування кредитом - 15 днів, строк дії Договору - 3 роки, відсоткова ставка - 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації, річна відсоткова ставка - 638,75% застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні - 787,50 грн за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації, максимальна відсоткова ставка - 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору, максимальна річна та реальна річна відсоткова ставка - 1277,5% застосовується за умови неналежного виконання умов Договору. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1 575,00 грн за умови неналежного виконання умов Договору. Відповідач отримані від позикодавця кошти не повернула, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість в сумі 46 785,00 грн, яка складається з 3 000,00 грн основної суми боргу та 43785,50 грн процентів. 11 лютого 2022 року між первісним кредитором та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 11-02/22, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 0993414986, що підтверджується Реєстром прав вимог № 554 від 11.02.2022. В подальшому 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу № 10-01/2023. Відповідно до Реєстру заборгованості до вказаного договору факторингу, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 117240,00 грн, з яких 3 000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 78 750,00 грн - сума заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги, 35 490,00 грн - сума заборгованості за процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості. Зазначає, що відповідач зобов`язання за Договором не виконала, проте позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності просить стягнути з неї на свою користь 3 000,00 грн основного боргу, 43785,00 грн заборгованості за процентами, а також 13 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Позивач у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без участі його представника. Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі, закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строку позовної давності (якщо він минув). В обґрунтування заперечень зазначила, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтовані, оскільки відсутня правова підстава для стягнення боргу, їй невідомо про укладення кредитного договору з позивачем, не надано доказів, що саме ТОВ «Коллект Центр» є законним кредитором та має право вимагати погашення боргу. Також у відзиві вказує, що якщо з моменту останнього платежу або спроби стягнення боргу минуло більше 3 років - вимоги є незаконними (ст. 257 ЦК України), а також вказує на незаконне нарахування штрафів та пені, оскільки вважає, що позивач не надав детальний розрахунок боргу. 2. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 07.03.2025 суд відкрив провадження у справі, постановив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання. Ухвалою від 14.04.2025 року суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування доказів. Ухвалою від 14.04.2025 року суд відмовив в задоволенні клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку для подання відповіді на відзив. Відповідь на відзив залишено без розгляду. В задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку для подання клопотання про витребування доказів судом відмовлено. Клопотання представника позивача про витребування доказів залишено без розгляду. В задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - відмовлено. У відповідності до положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у справі матеріалів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки розгляд справи проводиться судом за відсутності учасників справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 3.1. Судом встановлено, що 14.12.2020 між ТОВ «Інфінанс» (первісний кредитор, позикодавець) та [PERSON] укладено Договір позики (на умовах фінансового кредиту) № 0993414986/1 (далі - Договір), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн на строк користування кредитом 15 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,75% на день, строк дії Договору 3 роки. Даний договір укладено шляхом Акцепту оферти від 14 грудня 2020 року на кладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 0993414986/1, та згідно Заявки-анкети на отримання кредиту №3383639 від 14.12.2020 року, підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 9n8d3q), що був надісланий на вказаний відповідачем номер телефону [NUMBER] у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Акцепту оферти від 14.12.2020 на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0993414986/1 від 14.12.2020 на отримання кредиту згідно Заявки-анкети №3383639 від 14.12.2020 в основних умовах кредиту вказано розмір кредиту - 3 000 грн, строк користування кредитом - 15 днів, строк дії Договору - 3 роки, відсоткова ставка - 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації, річна відсоткова ставка - 638,75% застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації, загальна вартість кредиту у грошовому вираженні - 787,50 грн за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації, максимальна відсоткова ставка - 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору, максимальна річна та реальна річна відсоткова ставка - 1277,5% застосовується за умови неналежного виконання умов Договору. Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 1 575,00 грн за умови неналежного виконання умов Договору (а.с.10). Цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Довідкою первісного кредитора (а.с. 21) підтверджується, що клієнт [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з якою укладено Договір № 0993414986 від 14.12.2020, ідентифікований ТОВ «Інфінанс». Акцепт оферти, Заявка-Анкета на отримання кредиту №3383639 підписана позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 9n8d3q, 14.12.2020, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор [NUMBER]. Відповідач отримала від позикодавця позику в сумі 3 000 грн, яка була перерахована на банківську платіжну картку за № [NUMBER] , номер якої вказано відповідачем в заявці-анкеті на отримання кредиту №3383639. З доданого до справи повідомлення, наданого первісному кредитору убачається, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-17/08-04 від 03.08.2017 через сервіс онлайн платежів iPay.ua номер транзакції у системі iPay.ua - 75098992 успішно перераховано 14.12.2020 о 20:52 грошові кошти в сумі 3000 грн. на номер [NUMBER] , тобто на банківську картку № [NUMBER] , номер якої вказано відповідачем в заявці-анкеті на отримання кредиту №3383639 (а.с. 22 на звороті). Позичальник до моменту підписання договору ознайомилася із Правилами надання грошових коштів у позику (на умовах фінансового кредиту за умовами програми MoneyBOOM Loyal), що розміщені на сайті www.moneyboom.ua, які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту Оферти). Відповідно до основних умов кредиту, відповідач акцептуючи оферту підтвердила, що самостійно перед укладенням Договору повністю ознайомилася з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору і який відповідає умовам даного Договору та погоджується з ними. Підписуючи Акцепт відповідач розуміла, що одночасно підписує Заявку-анкету на отримання кредиту. До матеріалів справи позивач додав Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми MoneyBOOM Loyal, затверджених Наказом директора ТОВ "Інфінанс" № 14/1 від 18.08.2020 (далі - Правила). Згідно з п. 6 Правил надання грошових коштів у позику проценти за користування поточною сумою Фінансового кредиту нараховуються на суму Фінансового кредиту з дня отримання включно та по день фактичного повернення включно. Сторони окремо погодили, що у випадку прострочення виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту у строк користування кредитом, обумовлений у Договорі, проценти за користування кредитом нараховуються по дату фактичного повернення кредиту у повному обсязі виходячи з Максимальної відсоткової ставки з урахуванням положень п. 7.3. Правил. Розмір процентів за користування поточним Фінансовим кредитом залежить від суми та строку отриманого Фінансового кредиту, а також від здійснення Позичальником Пролонгації, а також у випадку неналежного виконання умов Договору та нараховується за один календарний день від залишку суми Основного боргу в день такого нарахування згідно загальних умов надання першого та наступного кредиту, вказаних в Договорі. Згідно п.п. 7, 7.1, 7.2, 7.2.1, 7.2.2 первинний строк користування кредитом в рамках Фінансового кредиту, встановлений Сторонами у відповідному Договорі фінансового кредиту може бути Пролонгований на строк, що відповідає кількості днів, на яку було первинно видано кредит та який вказаний при оформленні відносин між Сторонами в Договорі. Пролонгація кредиту здійснюється в разі дотримання наступних передумов: на момент подовження строку поточного кредиту строк дії Договору фінансового кредиту не закінчився.Позичальником повністю сплачено нараховані проценти (у разі відповідної вимоги Товариства - неустойка та штрафні санкції) за Основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту. Пролонгація кредиту здійснюється виключно за умови попередньої оплати нарахованих процентів за користування кредитом (у разі наявності, сплати неустойки та штрафних санкцій на вимогу Товариства) за фактичну кількість днів користування кредитом (п. 7.3 Правил). Підтвердженням волевиявлення позичальника щодо застосування пролонгації кредиту на умовах Договору фінансового кредиту є факт погашення нарахованих процентів та користування кредитом, в т.ч. прострочених, на момент платежу, та сплати на вимогу товариства, неустойки та штрафних санкцій (в разі їх наявності) за фактичне користування фінансовим кредитом у повному обсязі (п. 7.6. Правил). Відповідно до п. 7.9 Правил, внесення змін та доповнень до Договору фінансового кредиту оформлюється шляхом укладення між Сторонами додаткових угод до Договору, окрім випадків передбачених Правилами. Всі зміни, доповнення, додаткові угоди та додатки до цього Договору є невід`ємною його частиною. Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості відповідача за Договором (а.с. 24-27) убачається, що відповідачу на суму заборгованості 3 000,00 грн нараховані проценти в розмірі 52,50 грн за день у період з 14.12.2020 до 29.12.2020 та по 105,00 грн. за день у період з 30.12.2020 до 11.02.2022. Також у розрахунку загальна заборгованість відповідача визначена первісним кредитором в сумі 46 785, 00 грн, з яких 3 000 грн боргу за тілом позики та 43 785,00 заборгованості за процентами. 3.2. 11 лютого 2022 року між первісним кредитором ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 11-02/22, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 0993414986, що підтверджується Реєстром прав вимог № 554 від 11.02.2022 (а.с. 35). Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості відповідача перед ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №0993414986, НКС 15660072 (а.с. 28) убачається, що заборгованість відповідача на дату відступлення права вимоги складає 46 785,00 грн, станом на дату розрахунку 10.01.2023 загальна заборгованість відповідача визначена в сумі 81 750, 00 грн (а.с.28). В подальшому 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір факторингу № 10-01/2023. Відповідно до Реєстру боржників до вказаного договору факторингу до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача, яка значиться в Реєстрі боржників за №8556 (а.с.42). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем станом на 14.02.2025, загальна заборгованість відповідача за кредитним договором №0993414986 від 14.12.2020 на дату відступлення права вимоги 10.01.2023 складає 117240,00 грн, з яких 3 000,00 грн - сума заборгованості по тілу кредиту, 78 750,00 грн - сума заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги, 35 490,00 грн - сума заборгованості за процентами з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості (а.с.29). Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів, а тому до позивача, перейшло право вимоги за Договором, укладеним між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . 3.3. Доказів сплати відповідачем заборгованості матеріали справи не містять. 4. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (стаття 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. (стаття 629 ЦК України) Частиною1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). (ч 1 статті 530 ЦК України) Відповідно до статті 525, частини 1 статті 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 147 ЦК України). Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (частина 1 статті 1048 ЦК України) За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (частина 1 статті 625 ЦК України). Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема внаслідок відступлення права вимоги. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ч.1 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої (боржника). Дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3 000 грн боргу з повернення позики та 787,50 грн процентів підлягають задоволенню. Щодо строку нарахування процентів. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Як встановлено судом, первісний кредитор 14.12.2020 надав відповідачу кредит в сумі 3000 грн строком 15 днів, тобто включно з 14.12.2020 по 28.12.2020. Отже, строк позики є таким, що закінчився, як і право відповідача законно користуватися позиченими коштами, а тому вимога про стягнення процентів за користування позикою за межами строку встановленого Договором судом відхиляється. До стягнення підлягають проценти нараховані з 14.12.2020 до 28.12.2020 (включно) як встановлено умовами Договору. Умовами укладеного сторонами Договору пролонгація строку кредитування не передбачена. Умови пролонгації строку кредитування наведені у розділі 7 Правил. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проте позивачем не надано доказів пролонгації строку кредитування у порядку передбаченому Розділом 7 Правил, а саме п.п. 7.2.-7.9. Правил. Крім того, матеріали справи не містять доказів, що саме з цими Правилами відповідач був ознайомлений при укладенні Договору. У зв`язку з цим надані позивачем Правила з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою укладеного між сторонами Договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання додаткових заходів, які збільшують вартість позики, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в документі про умови кредитування, який безпосередньо підписаний позичальником і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 провадження № 14-131цс19). Враховуючи наведене суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення процентів за користування кредитом, що нараховані за межами строку кредитування, встановленого Договором. Сума процентів, яка підлягає стягненню з відповідача за користування кредитом з 14.12.2020 до 28.12.2020 (включно) відповідно до розрахунку наданого позивачем, який перевірений судом, становить 787,50 грн. Заперечення відповідача проти позовних вимог з посиланням на відсутність правової підстави для стягнення боргу та неукладеність Договору з позивачем є неспроможними, оскільки спростовуються доданими до справи доказами, а саме копіями Пропозиції укласти Договір надання позики, Акцепту оферти від 14.12.2020, який вчинено відповідачем згідно Заявки-анкети на отримання кредиту №3383639 від 14.12.2020 року, і які підписані відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора (електронного підпису 9n8d3q), що був надісланий на вказаний відповідачем номер телефону [NUMBER] (а.с. 8-10), довідкою первісного кредитора про ідентифікацію [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , ідентифікований ТОВ «Інфінанс», одноразовий ідентифікатор 9n8d3q відправлений позичальнику 14.12.2020 на номер телефону [NUMBER] (а.с. 21). Вказані докази свідчать, що Договір був вчинений в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Введення одноразового персонального ідентифікатора і є вчиненням дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, а саме - акцептом в розумінні ч. 3 п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Посилання відповідача на відсутність доказів, що саме ТОВ «Коллект Центр» є законним кредитором, який має право вимагати погашення боргу, спростовується доданими до справи доказами, а саме Договором факторингу № 11-02/22 від 11 лютого 2022 року укладеного між первісним кредитором ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 0993414986, Реєстром прав вимог № 554 від 11.02.2022, договором факторингу від 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» № 10-01/2023, Реєстром боржників до вказаного договору факторингу, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача, яка значиться в Реєстрі боржників за №8556 (а.с.42). Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, відбулася заміна кредитодавця на підставі укладених договорів, а тому до ТОВ «Коллект Центр», перейшло право вимоги за кредитним договором від 14.12.2020 № 0993414986/1, укладеним між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Що стосується посилання відповідача на незаконне нарахування штрафів та пені, то згідно позовної заяви та розрахунку заборгованості наданого позивачем вимоги про стягнення штрафу і пені не заявлялись а тому заперечення відповідача в цій частині є безпідставними.Щодо позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.За змістом статей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (частина третя статті 267 ЦК України). В частині четвертій статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Судом встановлено, що електронний договір між первісним кредитором ТОВ «Інфінанс та відповідачем укладено 14.12.2020. Строк дії користування кредитом 15 днів, тобто до 28.12.2020 (включно). Будь-яких дій відповідачем на погашення кредиту не вчинено, а тому перебіг строку позовної давності починається з 29.12.2020, тобто по закінченню строку кредитування. Таким чином, згідно правил, визначених ст. 257 ЦК України, строк позовної давності за вимогами позивача про стягнення заборгованості з відповідача спливав 29.12.2023. Позивач звернувся до суду з позовною заявою 04.03.2025. Разом з тим, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. До зазначеного Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 вносились зміни Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024, № 469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 від 28.10.2024, № 26/2025 від 14.01.2025,якими з урахуванням затвердженого Законом України № 4220-IX від 15.01.2025 Указу Президента України, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб. Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15.03.2022 № 2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 такого змісту: "У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану". Враховуючи наведене, позивач звернуся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у межах строку позовної давності. Наведена позиція щодо обчислення строку позовної давності викладена, зокрема у постанові ВС КГС від 17.04.2024 у справі № 903/877/20 (903/933/23). 5. Висновки суду. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та Законом України "Про споживче кредитування". Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, вказуючи на невиконання останньою зобов`язання щодо повернення кредиту у строки передбачені кредитним договором. Уклавши Договір відповідач отримала від позикодавця грошові кошти в сумі 3 000,00 грн на умовах зворотності, строковості та платності. Проте умов укладеного Договору відповідач не дотрималася, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість в сумі 3 000,00 грн простроченої заборгованості за позикою та 787,50 грн заборгованості за нарахованими процентами. Відповідач заборгованість за кредитом не сплатила. За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 000,00 грн заборгованості за позикою та 787,50 грн заборгованості за процентами. В задоволенні решти позовних вимог про стягнення процентів має бути відмовлено у зв`язку з їх необґрунтованістю. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 196,11 грн витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Із положень ч.ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. В силу ч.ч. 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц (провадження № 61-48191св18). На підтвердження відповідних витрат на правову допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі наданих послуг). Отже, у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Водночас, у разі, якщо понесені особою витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критеріям співмірності, то за обґрунтованим клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір указаних судових витрат. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Вартість виконаних робіт згідно Витягу з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 року становить 13 000 грн. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача суд враховує характер правовідносин, спір щодо яких вирішувався у спрощеному позовному провадженні, без проведення судового засідання, обсяг підготовлених адвокатом доказів. Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру суд дійшов висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн. На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню 242,87 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial