Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

АТ «Харківобленерго» через представника звернулось до суду через портал «Електронний суд» з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначили, що Північно-східним офісом Держаудитслужби було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності АТ Харківобленерго за період з 01.07.2022 року по 31.12.2023 року, за результатами якої був складений акт від 04.04.2024 року № 202006- 04/2. 13.05.2024 року на адресу АТ Харківобленерго надійшла вимога щодо усунення порушень законодавства, яка є обов`язковою для виконання. Ревізію дотримання законодавства при здійсненні операцій з оплати праці зовнішніх сумісників проведено суцільним способом за ревізуємий період: шляхом перевірки правильності відображення часу роботи сумісників в табелях обліку використання робочого часу за період з 01.07.2022 року по 31.12.2023 року, шляхом надання запитів до основних місць роботи сумісників щодо графіків їх роботи та періодів перебування на лікарняних і у відрядженнях з фактично відпрацьованим часом відповідно до табелів обліку використання робочого часу за сумісництвом в АТ Харківобленерго було встановлено, що [PERSON] , який є зовнішнім сумісником АТ Харківобленерго, проводилось нарахування та виплата заробітної плати за час, коли режим роботи за основним місцем роботи частково співпадав з режимом роботи та відпрацьованим часом відповідно до табелю обліку використання робочого часу АТ Харківобленерго. Згідно з наказом від 02.03.2023 № 226к по АТ Харківобленерго [PERSON] був прийнятий за сумісництвом (0,2 посадового окладу) на посаду сестри медичної автомобільної колони Куп`янського високовольтного району електричних мереж з режимом роботи: понеділок - п`ятниця з 07-10 до 7-55 та з 19-30 до 19-45, субота та неділя з 7-40 до 7-55 та з 19-30 по 19-45. Даний режим роботи встановлений в наказі від 02.03.2023 року № 226к на підставі власної заяви [PERSON] , поданої при укладенні трудового договору. Разом з тим, згідно з інформацією, яка надана Комунальним некомерційним підприємством «Куп`янське територіальне медичне об`єднання» Куп`янської міської ради Харківської області (далі КНП Куп`янське ТМО) листом від 19.02.2024 № 284-01, сестра медична [PERSON] працює в КНП Куп`янське ТМО з наступним режимом роботи: доба через дві доби. Тобто режим роботи [PERSON] за основним місцем роботи частково співпадав з режимом роботи АТ Харківобленерго. АТ Харківобленерго дізналося про цю обставину лише під час проведення ревізії. Бухгалтерією АТ Харківобленерго була нарахована заробітна плата [PERSON] виходячи з кількості годин, проставлених в табелі робочого часу, які фактично не відповідають відпрацьованому часу [PERSON] . Таким чином, зовнішньому суміснику сестрі медичній [PERSON] автомобільної колони Куп`янського високовольтного району електричних мереж було проведено зайве нарахування заробітної плати за період з 06.03.2023 року по 30.11.2023 року в кількості 40,35 години на загальну суму 2\~664 грн. 19 коп. (в тому числі: за період з 01.01.2023 року по 30.11.2023 року 2\~664 грн. 19 коп.) та, відповідно, зайво нараховано і перераховано ЄСВ в загальній сумі 586 грн. 12 коп. (в тому числі за період з 01.01.2023 року по 30.11.2023 року 586 грн. 12 коп.), що є порушенням вимог ст. 94 КЗпПУ, ст. 1, ст. 15 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР. З урахуванням вищевказаного порушення, [PERSON] було завдано АТ Харківобленерго матеріальну шкоду (збитки) на загальну суму 3\~250 грн. 31 коп., які просили стягнути, разом із витратами зі сплати судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп. Ухвалою суду від 19.03.2025 року скасовано заочне рішення суду від 28.11.2024 року та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, подала до суду заяву в якій заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Подав до суду клопотання в якому просив проводити розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги вважав необґрунтованими та безпідставними. Просив відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Подала до суду письмові пояснення, в яких заявлені позовні вимоги вважала обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст.\~191\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст.\~223\~ЦПК України зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. Згідно ст. ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідач [PERSON] працює на посаді сестри медичної автомобільної колони Куп`янського високовольтного району електричних мереж. Втім, згідно інформації від 19.02.2024 № 284-01, наданої Комунальним некомерційним підприємством «Куп`янське територіальне медичне об`єднання» Куп`янської міської ради Харківської області, [PERSON] працює в КНП Куп`янське ТМО на посаді сестри медичного відділу екстреної невідкладеної допомоги, за основним місцем роботи, повна зайнятість, не має статусу людини з обмеженими можливостями. За період з 01.03.2023 року по 30.11.2023 року допомогу по тимчасовій непрацездатності [PERSON] не отримував, курсів з підвищення кваліфікації з відривом від основної роботи за вказаним вище періодом не проходив. Щорічних чи додаткових відпусток не було (а.с. 15). Згідно з наказу №226к від 02.03.2023 року, виданого керівником АТ Харківобленерго [PERSON] був прийнятий за сумісництвом (0,2 посадового окладу) на посаду сестри медичної автомобільної колони Куп`янського високовольтного району електричних мереж з режимом роботи: понеділок - п`ятниця з 07-10 до 7-55 та з 19-30 до 19-45, субота та неділя з 7-40 до 7-55 та з 19-30 по 19-45. Даний режим роботи встановлений в наказі від 02.03.2023 року № 226к на підставі власної заяви [PERSON] , поданої при укладенні трудового договору (а.с. 18-22). Даний режим роботи був встановлений в наказі №№226к від 02.03.2023 року на підставі власної заяви [PERSON] , поданої при укладенні трудового договору (а.с. 18). Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначено структуру заробітної плати, яка складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних і компенсаційних виплат. Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Частиною 5 статті 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Положеннями статті 102-1 КЗпП визначено, що сумісництвом вважається виконання працівником, крім основної, іншої оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації або у роботодавця - фізичної особи. Працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Згідно акту № 202006-04/2 від 04.04.2024 року ревізії фінансово-господарської діяльності АТ «Харківобленерго» за період з 01.07.2022 року по 31.12.2023 року ревізією було встановлено, що [PERSON] який є зовнішнім сумісником АТ Харківобленерго, проводилось нарахування та виплата заробітної плати за час, коли режим роботи за основним місцем роботи частково співпадав з режимом роботи та відпрацьованим часом відповідно до табелю обліку використання робочого часу АТ Харківобленерго. Бухгалтерією АТ Харківобленерго була нарахована заробітна плата [PERSON] виходячи з кількості годин, проставлених в табелі робочого часу, які фактично не відповідають відпрацьованому часу [PERSON] (а.с. 12-14). З матеріалів справи вбачається, що 13.05.2024 року на адресу АТ Харківобленерго надійшла вимога Державної аудиторської служби України Північно-Східного офісу Держаудитслужби щодо усунення вказаних вище порушень законодавства, яка є обов`язковою для виконання (а.с. 28-29). Згідно довідки про суму необґрунтовано нарахованої та сплаченої заробітної плати зовнішньому суміснику медичній сестрі АТ «Харківобленерго» [PERSON] за період з 01.07.2022 року по 30.11.2023 року та графіку роботи медичного персоналу судом встановлено, що [PERSON] який працює за сумісництвом медичною сестрою автомобільної колони Куп`янського високовольтного району електричних мереж було проведено зайве нарахування заробітної плати за період з березня 2023 року по листопад 2023 року в кількості 40 год. 35 хв. на загальну суму 2\~664 грн. 19 коп. (в тому числі: за період з 01.01.2023 року по 30.11.2023 року 2\~664 грн. 19 коп.) та, відповідно, зайво нараховано і перераховано ЄСВ в загальній сумі 586 грн. 12 коп. (в тому числі за період з 01.01.2023 року по 30.11.2023 року в сумі 586 грн. 12 коп.) (а.с. 15, 22-26). На підтвердження розміру завданих АТ «Харківобленерго» матеріальних збитків позивачем до позову долучено копію довідки про суму необґрунтовано нарахованої та сплаченої заробітної плати зовнішньому суміснику медичній сестрі АТ «Харківобленерго» [PERSON] за період з 01.07.2022 року по 31.12.2023 року в загальній сумі 3250 грн. 31 коп. (а.с.15). Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Отже, для застосування норм ст. 1212 Цивільного кодексу України крім факту отримання або збереження однією особою майна (коштів) іншої особи, обов`язковою умовою є встановлення та підтвердження факту, що таке майно (кошти) набуте безпідставно (без достатньої правової підстави) та що між сторонами відсутні договірні правовідносини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦКУ не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і прирівнювані до неї платежі, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплату провела фізична або юридична особа добровільно, немає рахункової помилки з її боку та недобросовісності з боку набувача. У постанові Верховного Суду від 20.06.2018 у справі № 501/2500/15-ц визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є заробітною платою та прирівнюваними до неї платежами, які інша особа провела добровільно, коли не було рахункової помилки з її боку та недобросовісності з боку набувача, підлягають застосуванню положення ст. 1215 ЦКУ, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Такі самі висновки щодо застосування ст. 1215 ЦКУ викладено й у постановах Верховного Суду України від 07.03.2018 р. (справа № 517/186/17), від 28.03.2018 р. (справа № 173/166/17), від 03.05.2018 р. (справа № 473/2859/17). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зазначено, що: «добросовісність (пункт 6статті 3 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venirecontrafactumproprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максим «ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці». В основі доктрини venirecontrafactumproprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них». Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється ніким з учасників процесу, АТ «Харківобленерго» відповідачу нараховувалась заробітна плата у період, коли режим роботи за основним місцем роботи, а саме в КНП «Куп`янське територіальне медичне об`єднання» Куп`янської міської ради Харківської області, частково співпадав з режимом роботи та відпрацьованим часом в АТ "Харківобленерго". Зі змісту позовної заяви, а також Акту ревізії фінансово-господарської діяльності АТ «Харківобленерго», проведеної Північно-східним офісом Держаудитслужби України, вбачається, що зайве нарахування [PERSON] заробітної плати не було наслідком рахункової помилки. З матеріалів справи судом вбачається, та не оспорюється учасниками справи, що [PERSON] у період 01.07.2022 року по 31.12.2023 відповідно до обліку робочого часу дотримувався встановленого режиму роботи та відпрацював визначений їм робочий час. Крім того, судом не встановлено, що за вказаний період [PERSON] притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни чи за невиконання службових обов`язків. Також матеріали справи не містять доказів, що відповідач, працюючи в АТ «Харківобленерго», якимось чином впливав на відомості або складові під час нарахування та виплати заробітної плати, а також здійснював будь-які додаткові дії, які можна було б вважати недобросовісними. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що виплата заробітної плати [PERSON] під час його перебування у трудових відносинах з АТ «Харківобленерго» була проведена позивачем добровільно, на законних підставах, за відсутності рахункової помилки з його боку і недобросовісності з боку відповідача, суд приходить до висновку, що підстави для застосування до правовідносин, що виникли між сторонами, а саме положень ст. 1212 ЦК України - відсутні, в зв`язку з чим, позовні вимоги АТ «Харківобленерго» є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, підстави для стягнення судового збору з відповідача відсутні. Інші, наведені позивачем доводи в обґрунтування своєї позицій, не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed