Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. Представниця адвокатка Свирида Г.С. звернулася до Галицького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , Галицької міської ради, в якому просить встановити факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги покликається на те, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняв її чоловік [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Обоє були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , проте фактично обоє проживали разом із позивачем [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , оскільки хворіли та потребували постійного стороннього догляду. [PERSON] та [PERSON] на випадок своєї смерті склали заповіт, яким все своє майно заповіли позивачу [PERSON] . Спадщину за заповітом позивач прийняв, проте залишилось майно, а саме земельні ділянки, які не охоплені заповітом, та які має намір прийняти позивач. Проте, звернувшись в нотаріальну контору для оформлення своїх спадкових прав на земельні ділянки, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки [PERSON] не зміг підтвердити факт прийняття спадщини, зокрема факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час його смерті. В підготовче судове засідання позивач та його представник належним чином повідомлені про розгляд справи не з`явилися. Адвокат Свирида Г.С. подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. В підготовче судове засідання відповідач Галицька міська рада представника не скерувала. Представницею Гречух О. подано заяву про розгляд справи у відсутності представника та про визнання позову. Відповідачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. 2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 11). [INFO] помер [PERSON] , чоловік [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією свідоцтва про одруження (а. с. 10,12). Спадкодавці [PERSON] та [PERSON] на випадок\~смерті залишили\~заповіт,\~яким все\~своє майно\~заповіли позивачу\~ [PERSON] , що підтверджується копією заповіту(а. с. 9, 31). [PERSON] належали земельні ділянки: площею 0,3020 га та площею 0,1161 га, загальною площею 0,4181 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджуєтька копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №034702 від 18 лютого 2002 року(а.с.19). [PERSON] належали земельні ділянки: площею 0,3020 га та площею 0,1161 га, загальною площею 0,4181 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджуєтька копією державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ №034701 від 18 лютого 2002 року (а.с.18). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Мединського старостинського округу Галицької міської ради №258 від 25 вересня 2024 року(а.с.26). На день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , разом із нею за адресою: [ADDRESS] ,був зареєстрований її чоловік [PERSON] , що підтверджується довідкою Мединського старостинського округу Галицької міської ради №261 від 25 вересня 2024 року(а.с.30). На день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований один, що підтверджується довідкою Мединського старостинського округу Галицької міської ради №262 від 25 вересня 2024 року(а.с.29). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 вересня 2024 року нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] не зміг підтвердити факт прийняття спадщини, зокрема факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час його смерті (а. с. 17). Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 4 статті 206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259\~ЦПК України та частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десять днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог частини 4 статті 268 ЦПК України, підписав судове рішення без його проголошення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що маючих юридичне значення» зазначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у статті 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Згідно з роз`яснення пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Згідно з вимогами частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, або підставою для їх обмеження. Згідно з вимогами частини першої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом пунктів 3.21. та 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Таким чином, суд встановив, що позивач [PERSON] на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] проживав разом із ним за адресою: [ADDRESS] , вони вели спільне господарство. Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Суд встановив, що позивачу необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання позивача з [PERSON] на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Встановлення факту родинних відносин породить для позивача певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. З огляду на вищевикладене, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved