Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

31 березня 2025 року [PERSON] , який є представником позивача [PERSON] , звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 05 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 65. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що з грудня 2024 року між сторонами припинено фактичні шлюбні відносини, сумісне життя стало неможливим, між ними втрачені почуття взаємної любові, дружби і поваги, загальне господарство не ведеться, мешкають окремо, збереження сім`ї є неможливим, строк на примирення не потрібен, представник просив розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачкою. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за без його участі та без участі позивача, в якій, крім того, представник зазначив, що позовні вимоги просить задовольнити. Відповідачка надала до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнала та просила про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 65. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 9). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися. Причинами розпаду сім`ї є втрата почуття взаємної любові, дружби і поваги між подружжям. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної поваги і любові, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка дошлюбне прізвище після державної реєстрації шлюбу не змінювала. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачу з державного бюджету має бути повернуто 605 грн. 60 коп. (50% суми сплаченого судового збору), решту якого слід стягнути з відповідачки на користь позивача (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved