Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

27 березня 2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Безвершенко Ірина Сергіївна, звернувся до Придніпровського районного суду м.Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений 21 листопада 1998 року із відповідачем [PERSON] . Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 21 листопада 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації зроблено запис за № 1815. Перебуваючи у шлюбі, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалося через несумісність характерів, різними поглядами на життя, у зв`язку з чим між ним почали виникати сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, подружжя взагалі втратило цікавість один до одного та продовжують проживати у зареєстрованому шлюбі, який не має ознак повноцінної сім`ї. Підсумовуючи викладене, позивач зазначає, що примирення між ним і відповідачем не можливе, а тому він просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому 21 листопада 1998 року, актовий запис № 1815. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 березня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 12 год 00 хв 01 травня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином (на а.с.21 міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно даних якого позивач отримав особисто повістку про виклик до суду 16.04.2025), заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав. Водночас представник позивача адвокат Безвершенко І.С.. подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без участі сторони позивача. Крім того, в означеній заяві просила суд судові витрати на сплату судового збору залишити за позивачем (вхідний №17255 від 01.05.2025, а.с.28). Відповідач [PERSON] у судове засідання 01 травня 2025 року о 12 год 00 хв не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином (на а.с.20 міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно даних якого відповідач отримала особисто повістку про виклик до суду 14.04.2025), відзиву до суду не направила. Водночас, 25.04.2025, через канцелярію суду, відповідач [PERSON] подала заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала та просила суд розгляд справи проводити без її участі. Крім того, в означеній заяві відповідач просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » (вхідний №16380 від 25.04.2025, а.с.22-23). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши процесуальні позиції як представника позивача адвоката Безвершенко І.С., так і безпосередньо відповідача [PERSON] , висловлені письмово, дійшов таких висновків. Суд встановив,\~що позивач\~ [PERSON] \~та відповідач\~ [PERSON] \~21\~листопада 1998\~року уклали\~шлюб,\~який у\~цей же\~день зареєстрований\~відділом реєстрації\~актів громадянського\~стану Черкаського\~міськвиконкому,\~актовий запис\~№1815,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про одруження\~серії [NUMBER] ,\~що видане\~відділом реєстрації\~актів громадянського\~стану Черкаського\~міськвиконкому 21\~листопада 1998\~року,\~і яка\~засвідчена представником\~позивача кваліфікованим\~електронним підписом\~у порядку,\~передбаченому п.27\~Положення про\~порядок функціонування\~окремих підсистем\~(модулів)\~Єдиної судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що затверджене\~Рішенням Вищої\~ради правосуддя\~№ 1845/0/15-21 від 17.08.2021 (а.с.8 зворот). Із безпосередньо дослідженої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видане 21 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, суд встановив, що, перебуваючи у шлюбі, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, з урахуванням\~вимог ст.110 цього Кодексу. Частиною 1 ст.110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Аналогічні роз`янення викладено в абз.1 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до положень ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що немає згоди позивача на продовження шлюбу із відповідачем. Водночас відповідач також письмово підтвердила свою волю на розірвання шлюбу, що укладений із позивачем, подавши до суду відповідну заяву (вхідний №16380 від 25.04.2025, а.с.22-23). Під час дослідження судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя позивача та відповідача і збереження між ними шлюбу буде суперечити їх інтересам як подружжя за відсутності згоди кожного із них на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які, як встановлено судом, у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, а відповідно і не заперечення проти розірвання шлюбу зі сторони відповідача, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме спільним інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позовна заява підлягає до задоволення. Також суд, задовольняючи позовну вимогу про розірвання шлюбу, керується положеннями ч.4 ст.206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем [PERSON] позову про розірвання шлюбу, укладеного із позивачем [PERSON] , не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову, а відповідно і ухвалює судове рішення про задоволення позовної заяви. Крім того, відповідно до положень ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач, у п.5 прохальної частини заяви про визнання позову від 24.04.2025 (вхідний №16380 від 25.04.2025), виявила волю надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] », тому суд,

Outcome: approved