Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Приватного підприємства «КК «Коін» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2025 року у задоволенні позову ПП «КК «Коін» відмовлено. 30.01.2025 адвокат Бороган В. В., який діє в інтересах [PERSON] , подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 8\~000,00 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. У зв`язку з цим датою ухвалення цього судового рішення є 09.05.2025. Дослідивши заяву та матеріали справи, суд зазначає таке. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 січня 2025 року у задоволенні позову ПП «КК «Коін» до [PERSON] відмовлено. Питання щодо стягнення витрат, понесених відповідачем на оплату правничої допомоги судом не вирішувалось. Положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15\~ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно із статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката до матеріалів справи додано договір про надання правничої допомоги від 17.04.2023, укладений між [PERSON] та адвокатським бюро «Бороган» в особі керуючого бюро адвоката Борогана В. В. Відповідно до п. 2.1. договору адвокатське бюро на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надати клієнту наступної правничої допомоги у представництві інтересів клієнта за позовом Приватного підприємства «КК «Коін» до клієнта у справі № 522/5735/23. Згідно з п. 4.1 договору за надання правової допомоги, яка є предметом договору, згідно пункту 2.1 цього договору, адвокатському бюро клієнт сплачує винагороду у розмірі 8\~000,00 грн. У пункті 4.4. передбачено, що сторонами погодили, що виплата винагороди, розмір якої зазначено у пунктах 4.1. цього договору здійснюється протягом 5-ти робочих днів після надходження коштів, які є предметом позову згідно п 2.1., на рахунок клієнта. Відповідно до Акта приймання-передачі виконаної роботи до договору про надання правничої допомоги від 17.04.2023 від 29.01.2025 у відповідності до вимог пунктів 2.1., 4.1 договору про надання правничої допомоги від 17.04.2023, адвокатським бюро виконані, а клієнтом прийняті наступні роботи: усна консультація, вивчення матеріалів судового провадження, вивчення сталої судової практики в подібних правовідносинах, формування правової позиції, підготовка відзиву на позовну заяву, участь в судових засіданнях. Всього за виконану роботу клієнт, протягом 5-ти робочих днів після надходження (стягнення) коштів з відповідача зобов`язується сплатити адвокатському бюро винагороду у розмірі 8\~000,00 грн. У клієнта претензій до якості виконаних робіт немає. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 (справа № 904/4507/18) вказано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України позивач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не виконав обов`язку доведення неспівмірності витрат. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем надано до суду належні докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність витрат на правничу допомогу у даній справі в розмірі 8 000,00 гривень, які підлягають стягненню з позивача. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved