Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

27 листопада 2024 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ТОВ "Свеа Фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що 18 травня 2021 року між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування № Z06/00610.0080031136. За умовами договору банк надає позичальнику кредит у розмірі 56 000,00 грн для власних потреб, натомість, позичальник отримує кредит і доручає банку сплатити за рахунок отриманих коштів страховий платіж на вказаний у договорі рахунок страховика. Кредит надається строком на 60 місяців під процентну ставку 21,99% річних. Банк свої зобов`язання за договором виконав, однак позичальник в порушення умов договору неналежним чином здійснював свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість за договором кредиту, яка станом на 25 липня 2023 року склала 118 880,91 грн, з яких: 55890,84 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 24113, 43 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 38876,64 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. 25 липня 2023 року між ТОВ "Росвен Інвест Україна" та АТ "Ідея Банк" було укладено договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого до позивача ТОВ " Росвен Інвест Україна" перейшло право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і до боржника [PERSON] за кредитним договором № Z06/00610.0080031136. Згідно рішення єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» від 25 березня 2024 року, назву ТОВ «Росвен Інвест Україна» було змінено на ТОВ «Свеа Фінанс». Таким чином наразі позивач просить суд стягнути із відповідача суму зазначеної заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року справу було передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. 05 березня 2025 року справа надійшла до зазначеного суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 березня 2025 року цивільну справу № 755/20900/24 передано судді Шаповаловій К.В. Згідно інформації, яка міститься у Єдиному державному демографічному реєстрі, [PERSON] значився зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , та був знятий із вказаного місця реєстрації 16 листопада 2020 року. Наразі у реєстрі відсутній відомості про актуальне місце реєстрації [PERSON] . Ухвалою суду від 17 березня 2025 року було відкрито провадження у справі (із врахування частини дев`ятої статті 28 ЦПК України) та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 04 квітня 2025 року на 10:00 год. Судове засідання призначене на 04 квітня 2025 року було відкладено на 06 травня 2025 року на 11:30 год., з метою повторного виклику в судове засідання відповідача. У судове засідання призначене на 06 травня 2025 року учасники справи не з`явилися, матеріали справи містять заяву позивача, у якій він просить проводити розгляд справи за відсутності їхнього представника. Причини неявки відповідача суду не відомі, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення повістки про виклик до суду на адресу його останнього відомого місця реєстрації: [ADDRESS] , однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою". Окрім того, про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, дослідивши додані до позовної заяви докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 18 травня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір кредиту та страхування № Z06.00610.008031136. Умовами договору передбачено, що сума кредиту складає 56 000,00 грн, процентна ставка - 21,99 % річних (змінювана), строк кредиту - 60 місяців (до 18 травня 2026 року). Пунктом 1.6 договору передбачено, що на період прострочки платежу за договором кредиту діє ставка 91,44%. Згідно пункту 1.7 договору, під час користування кредитом банк надає клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО), за надання яких встановлена плата відповідно до додатку № 1 як «Обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно з діючими тарифами банку. Тарифи є невід`ємною частиною ДКБФО, та розміщені на веб-сайті банку. Згідно пункту 1.9 договору, банк надає клієнту кредит для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 51 141,55 грн на рахунок, який відкритий в АТ «Ідея Банк», та клієнт доручає банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4858,45 грн згідно з умовами договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до пункту 21 даного договору. Відповідно до положень пункту 3.10 договору нанесенням власноручного підпису під цим договором клієнт, зокрема, ознайомлений у письмовій формі зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту та з нормами ЗУ «Про споживче кредитування». Згідно пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 628, 629 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень частин першої, третьої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Згідно з статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною першою статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені). На підтвердження умов кредитування між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] позивач надав: копію договору кредиту та страхування №Z06/00610/008031136 від 18 травня 2021 року, додаток № 1 до договору (графік платежів), копію ордеру-розпорядження № 1 про видачу кредиту та № 2 про сплату страхового відшкодування, довідку-розрахунок заборгованості станом на 25 липня 2023 року, виписку по рахунку відповідача. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до частин першої, другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором, факт перерахування коштів відповідачу підтверджується випискою по рахунку та копіями ордерів-розпоряджень. 25 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "Росвен Інвест Україна" було укладено договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до якого АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "Росвен Інвест Україна" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "Росвен Інвест Україна" приймає права вимоги до боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 25 липня 2023 року № 01.02-31/23 ТОВ "Росвен Інвест Україна" набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № Z06/00610/008031136 від 18 травня 2021 на загальну суму 118 880,91 грн. Згідно рішення єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна» від 25 березня 2024 року, назву ТОВ «Росвен Інвест Україна» було змінено на ТОВ «Свеа Фінанс». Згідно частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до частиною другою статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за кредитним договором перед АТ "Ідея Банк" чи сплата такої позивачу після укладання договору відступлення прав вимоги. Таким чином, у відповідача [PERSON] виникла заборгованість перед ТОВ «Свеа Фінанс» за кредитним договором Z06/00610/008031136 від 18 травня 2021 року, яка станом на 25 липня 2023 року складала 118 880,91 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 55890,84 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом - 24 113,43 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в розмірі 38 876, 64 грн. Відповідач не спростував доводів щодо отримання ним кредиту та користування ним. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд доходить висновку, що між відповідачем та АТ «Ідея Банк» був укладений кредитний договір, відповідач має невиконані зобов`язання щодо повернення, отриманих в борг коштів, а також що позивач набув право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором за договором відступлення прав вимоги. Відповідно до статті 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як вбачається з розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором Z06/00610/008031136 від 18 травня 2021 року станом на 25 липня 2023 року становить 118 880,91 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 55890,84 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом - 24 113,43 грн та заборгованості за нарахованими та несплаченими комісіями в розмірі 38 876, 64 грн. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Статті 527, 530 ЦК України зазначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до статті 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені статей 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Таким чином, з урахуванням умов укладеного відповідачем із банком кредитного договору, з огляду на приписи статті 1048 ЦК України, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: 55890, 84 грн - заборгованість за тілом кредиту; 24 113,43 грн - заборгованість за процентами, які нараховані станом на 25 липня 2023 (дата укладення договору факторингу. Щодо вимоги про стягнення комісії, суд зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за комісією становить 38 876, 64 грн. Відповідно до умов договору, [PERSON] просив надати йому саме споживчий кредит на умовах, вказаних у договорі. Згідно частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Тобто, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Вирішуючи даний спір, суд звертає увагу, що зі змісту договору Z06/00610/008031136 від 18 травня 2021 року відповідач погодив, що під час користування кредитом банк надає клієнту послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО), за надання яких встановлена плата відповідно до додатку № 1 як «Обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно з діючими тарифами банку. Тарифи є невід`ємною частиною ДКБФО, та розміщені на веб-сайті банку. Так, вказані умови договору передбачають виключно платні послуги стосовно обслуговування кредиту в тому числі, слід розуміти, і послуги на вимогу споживача не частіше одного разу на місяць повідомляти йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надання виписки з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформації про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншої інформації, що суперечить вимогам частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», за яким надання таких послуг передбачено безоплатно. З урахуванням положень частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку, що умови кредитного договору Z06/00610/008031136 від 18 травня 2021 рокупро встановлення комісії є нікчемними, а тому вимоги банку про стягнення з відповідача заборгованості з комісії 38 876, 64 грн, є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Згідно частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи встановлені судом під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону та підтверджені відповідними належними та достатніми доказами, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 80 004, 27 грн, з яких: 55 890, 84 грн - заборгованість за тілом кредиту; 24 113, 43 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. З огляду на результат розгляду справи суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір пропорційно до розміру заявлених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial