Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 16162,50 грн., а також понесених судових витрат в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір (договір про споживчий кредит) № 100938679. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та доступний, зокрема, через сайт ТОВ «Мілоан» та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, передбачені договором. 16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно із витягом з реєстру боржників від 16.07.2024 року до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 16162,50 грн. за кредитним договором № 16072024, яка складається із: 9000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6062,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 1100 грн - сума заборгованості за комісією. Оскільки станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно із кредитним договором, позивач просить суд стягнути з [PERSON] кредитну заборгованість в розмірі 16162,50 грн за вказаним кредитним договором, а також понесені судові витрати. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 25.02.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому в позовній заяві просив проводити розгляд даної справи без його участі за наявними у справі матеріалами, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак в судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив, відзив до\~суду не\~подав. До суду повернувся поштовий конверт, надісланий за зареєстрованим місцем проживання відповідача з відміткою про невручення "адресат відсутній за вказаною адресою". Відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки особі. Зазначена позиція висвітлена в постанові ВС України у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.11.2022 року у справі № 760/25978/13-ц, провадження № 61-6788св22, висновки якої підлягають врахуванню для судів інших інстанцій. Також про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин суд, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача, відсутність відзиву від відповідача, прийшов до висновку, що справа може бути розглянута без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом установлено, що договори укладено відповідачем в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису вчиненим одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ "Про електронну комерцію", котрий надсилався на належний відповідачу номер мобільного телефону. Таким чином, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем, спрямованих на укладення кредитних договорів та договору позики в обраний спосіб, такі не були б укладені сторонами, суд дійшов висновку, що ці правочини, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі №234/7160/20 (провадження №61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Після підписання електронним підписом кредитних договорів і прийняття акцепту оферти у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у товариств виникли зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача виникло зобов`язання з повернення кредитних коштів. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові і відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України. Крім того, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. Як свідчать матеріали справи, відповідач [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». На підтвердження переходу права вимоги до позивача ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики (кредиту) надані суду відповідні докази. При цьому, суд звертає увагу на те, що договір позики, який укладений між [PERSON] та первісним кредитором, а також договір про відступлення права вимоги, укладені між первісним кредитором та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому порядку недійсними не визнані, а відтак, в силу положень статті 204 ЦК України, діє презумпція правомірності вказаних правочинів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не виконав своїх зобов`язань за вищевказаними договорами, а тому з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість, яка виникла за цим договором. Факт отримання позичальником коштів відповідно до умов кредитних договорів, підтверджуєтья наступним. Згідно з абз.11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ\~документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Схоже визначення первинних документів міститься й у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Мінфіну від 24.05.1995 №88. У пункті 2.1 Положення вказано, що первинні документи\~це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, і включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Згідно пункту 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. На виконання\~вищевказаних норм\~закону та\~в обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог позивач\~надав суду\~документи щодо\~надання кредиту\~позичальнику,\~а саме: Договір позики № 100938679 від 17.01.2022 з додатками №1 та 2, які містять підписи обох сторін, і в кредитних правовідносинах є первинним бухгалтерським документом. Окрім того, з матеріалів справи чітко вбачається, що позивачем до позовної заяви додано витяг з реєстру боржників, з яким і пов`язано набуття позивачем права вимоги, а також копію платіжного доручення 38286554 від 17.01.2022 про перерахування коштів 10000 грн. відповідачу. Суд, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази щодо підтвердження прав вимоги позивача за вищевказаним кредитним договором, доходить висновку, що матерілами справи підтверджується перехід прав вимоги до позивача за таким. \~ \~ \~ \~Разом з тим, аналізуючи обсяг позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості за вказаним договором в повному обсязі, суд враховує наступне. За змістом статті 1048 ЦК України, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 04 липня 2018 року (справа №310/11534/13-ц), в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року (справа №300/438/18). За умовами Договору позики № 100938679 від 17.01.2022 з додатками №1 та 2, передбачено надання позики в розмірі 10000 грн. строком на 15 днів, тобто до 01.02.2022 року. Відтак, визначених законом підстав для стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами поза межами цього строку (строку кредитування) немає, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по процентам в розмірі 1875 грн., які були нараховані кредитодавцем в межах установленого в договорі строку кредитування. Правильність такого висновку підтверджується й додатком №1 до договору позики № 100938679\~від 17.01.2022 року, в якому зазначено суму кредиту, яка підлягає сплаті відповідачем 10000 грн. та суму нарахованих процентів за 15 днів\~1875 грн., та комісія 1100 грн., а всього: 12975 грн. Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 17.01.2022 по 16.07.2024, заборгованість за відсотками відповідачу [PERSON] нарахована поза межами строку кредитування. Крім того, 08.02.2022 відбулася сплата тіла кредиту у розмірі 1000 грн, що позивач визнає та враховує у позовних вимогах. Враховуючи викладене, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за договором позики № 100938679\~від 17.01.2022 року\~в сумі 11975,00 грн. та складається з 9000 грн. - сума позики, 1875 грн - сума нарахованих процентів за 15 днів\~та 1100 грн комісія. Відповідно до статті 141 ЦПК України та у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача, з відповідача у користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2243 грн. 44 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку їх недоведеністю.

Outcome: approved