Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, який зареєстрований 06.10.1990 року Житомирським міським відділенням РАЦС, про що зроблено відповідний актовий запис - № 2324. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що спільне життя з відповідачем останнім часом ускладнилося для позивача, тому що у них різні погляди на сімейне життя. На підставі чого, в сім`ї відбувалися сварки,які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними фактично припинилися. Тривалий час спільне господарство не ведеться,, спору про спільне майно немає. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, разом вони не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає необхідності. За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Збереження їхньої сім`ї і подальше спільне проживання є неможливим. На примирення позивач не згодна, а тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Ухвалою суду від 31.03.2025 відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Інших заяв по суті не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.10.1990 року Житомирським міським відділенням РАЦС, актовий запис - № 2324. Впродовж тривалого часу сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, сумісне життя як подружжя є неможливим, не підтримують сімейні стосунки, а тому шлюб носить формальний характер. Положенням ч. 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Зі змісту абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України вбачається, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючі вказані обставини, суд приходить до висновку, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить їх інтересам, а тому шлюб між сторонами слід припинити, шляхом його розірвання.

Outcome: approved