Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що має юридичний факт для прийняття спадщини. В обґрунтування заяви зазначив, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшла, зокрема, земельна частка (пай), яка належить на підставі сертифікату на право земельну частку (пай) серії КВ № 0064233, виданий Макарівською районною державною адміністрацією Київської області 15 грудня 1996 року на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 31 жовтня 1996 року № 47, розміром 4,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та зареєстрований 19 лютого 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0468, виданий [PERSON] . Однак, нотаріус заявнику відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку (пай), оскільки у Сертифікаті на право земельну частку (пай) серії КВ № 0064233 наявне виправлення у прізвищі власника, а саме: [PERSON] на [PERSON] . Суд ухвалою від 21 лютого 2025 року заяву [PERSON] прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановив здійснювати в порядку окремого провадження та призначив судове засідання на 06 травня 2025 року. Представник Макарівської селищної ради звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Рішення просив прийняти за наявними у справі матеріалами. Представник заявника адвокат Богданчук О.В. подала клопотання про підтримання заявлених вимог, які просила задовольнити та про розгляд справи за її та заявника відсутності. У зв`язку з наведеним суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив таке. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Макарівського району Київської області від 04 листопада 1997 року, запис № 128. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої увійшла, зокрема земельна частка (пай), яка належить на підставі сертифікату на право земельну частку (пай) серії КВ № 0064233, виданий Макарівською районною державною адміністрацією Київської області 15 грудня 1996 року на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 31 жовтня 1996 року № 47, розміром 4,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та зареєстрований 19 лютого 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0468. До матеріалів справи долучено свідоцтвом про народження [NUMBER] від 27 лютого 1959 року, виданого Макарівським рай бюро РАЦС Київської області, з якого вбачається що батьками заявника записані [PERSON] (рос. мовою) та [PERSON] (рос. мовою). Так, заявник є спадкоємцем за законом після смерті [INFO] своєї матері. Також до матеріалів справи заявником долучено копію Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КВ № 0064233 від 15 грудня 1996 року, виданого [PERSON] про те що їй належить земельна частка (пай), розміром 4,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно із роз`ясненнями щодо порядку оформлення спадщини від 25 грудня 2024 року державний нотаріус Макарівської державної нотаріальної контори Київської області Вікторія Тищенко, роз`яснила заявнику, що для оформлення його спадкових прав після смерті матері через виправлення, яке присутнє у Сертифікаті, що не було зареєстровано у відповідному компетентному органі, тому встановити факт належності спадкодавцю документу про належність права на земельну частку (пай) не вбачається за можливе, отже, заявнику необхідно встановити факт належності спадкодавцю документу, про належність права на земельну частку (пай). Хоча вказане роз`яснення не є постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за змістом роз`яснення вбачається, що нотаріус не може видати заявнику свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 369/8878/16-ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави зазначені нотаріусами, при цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу такого свідоцтва нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня. А тому суд приймає наявний в матеріалах справи роз`яснення державного нотаріуса та вважає його достатнім доказом наявності у заявника перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу дає йому право звернутись до суду з вказаною заявою. Встановлення факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документу на земельну частку (пай) необхідне заявнику для реалізації його спадкових прав після смерті матері. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 Цивільного кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частин першої, другої статті 315 Цивільного кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Факт належності померлій [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату на право земельну частку (пай) серії КВ № 0064233, виданий Макарівською районною державною адміністрацією Київської області 15 грудня 1996 року на підставі рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 31 жовтня 1996 року № 47, розміром 4,15 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та зареєстрований 19 лютого 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0468, виданий [PERSON] , у якому наявне виправлення знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, дослідженими судом доказами у справі. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту належності сертифікату на право на земельну частку (пай) як правовстановлюючого документу є обґрунтованою і такою, що необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved