Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивач [PERSON] , в інтересах якої діє його представниця - адвокатка Брона М.В., звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису про його народження, вказавши його в графі "батько". В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 2017 по 2023 він проживав разом з відповідачкою [PERSON] , без реєстрацією шлюбу. За час спільного проживання, в них [INFO] народився син - [PERSON] , однак відомості про нього, як про батька дитини, внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, тобто зі слів відповідачки. Оскільки відповідачка [PERSON] добровільно відмовляється подати спільну заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про визначення походження дитини від нього, він змушений звертатись до суду із даним позовом. У підготовче судове засідання призначене 14.05.2025 позивач [PERSON] та його представниця - адвокатка Брона М.В. не з`явились. Остання 14.05.2025 на адресу суду надіслала заяву (а.с. 70) про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без їх участі. Відповідачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, 14.05.2025 на адресу суду надіслала заяву (а.с. 69), про визнання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. Зазначила, що визнає, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Представниця третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Долинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано Франківської області Західного міжрегіонального Міністерства управління юстиції у підготовче судове засідання не з`явилась, 14.04.2025 на електронну пошту суду надіслала заяву (а.с. 64), в якій просить розгляд справи проводити без її участі. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 04.03.2025 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 04 квітня 2025 року ухвалою суду клопотання представниці позивача [PERSON] - адвокатки Брони М.В. про витребування доказів задоволено, витребувано в третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Долинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано Франківської області Західного міжрегіонального Міністерства управління юстиції витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] . 10 квітня 2025 року на адресу суду надійшли витребувані судом докази. Ухвалою суду від 24.04.2025 продовжено строк проведення підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів. 14 травня 2025 року представниця позивача на адресу суду надіслала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без їх участі, а відповідачка [PERSON] надіслала заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання відповідачкою позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідачка позовні вимоги визнала, визнання нею позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання нею позову та приходить висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Беручи до уваги те, що учасники справи в судове засідання призначене 14.05.2025 не з`явились, суд ухвалює рішення без участі учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенню ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с. 5) та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00050576238 (а.с. 61-62), [PERSON] народився [INFO] . Про народження останнього [INFO] внесено актовий запис №170. Відомості про батька внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, і батьком дитини зазначено [PERSON] . Згідно із копією акта обстеження від 11.02.2025, складеного комісією в складі представників ЛКП "Львівський ліхтар" (а.с. 6), позивач [PERSON] , відповідачка [PERSON] та дитина [PERSON] разом проживають за адресою: [ADDRESS] , з 2017 року. Відповідно до копії Таїнства хрещення, яке відбулось у Василіанському монастирі Преображення Господнього (а.с. 8), [PERSON] 16.06.2018 було похрещено. Батькам дитини записано: [PERSON] , 1984 року народження та [PERSON] , 1991 року народження. Спірні правовідносини у справі виникли у зв`язку із незгодою відповідачки подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про походження дитини [PERSON] від позивача. ІV. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, долучені на обґрунтування позову, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги визнання позову відповідачкою, позицію третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з такого. Частиною 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Згідно із ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. За змістом ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. На підставі безпосередньо досліджених та оцінених у справі доказів, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у незареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька у актовому записі про народження дитини зазначені у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідачка [PERSON] позов визнала, вказавши, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі с. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За правилами ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Як передбачено ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою, законною та доведеною, а тому суд приходить висновку про задоволення вимог позивача про визнання батьківства\~та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних про батька. На підставі викладеного, ст. 121, 122, 125, 128, 135 СК України, п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: approved