Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості: -за кредитним договором № 23511-02/2024, укладеним 22 лютого 2024 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп», у загальному розмірі 15\~237 грн 50 коп, у тому числі: основна сума боргу 5300 грн, відсотки 9937 грн, -за договором позики № 7111720, укладеним 19 березня 2024 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою», у загальному розмірі 9360 грн, у тому числі: основна сума боргу 2500 грн, проценти за користування позикою 3750 грн, проценти на прострочену позику 3110 грн, -за кредитним договором № 01286-03/2024, укладеним 01 березня 2024 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит», у загальному розмірі 6500 грн, у тому числі: основна сума боргу 2000 грн, відсотки 4500 грн. Позивач посилається на те, що набув право вимоги до відповідача за зазначеними договорами внаслідок відступлення цього права на його користь первісними кредиторами. Відповідач [PERSON] за змістом поданого відзиву позовні вимоги не визнає, посилаючись на їх необґрунтованість. \~ \~ За\~змістом статей\~512,\~514,\~516\~ Цивільного\~кодексу України,\~ кредитор\~у зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено статтею 517 Цивільного кодексу України, первісний кредитор\~у зобов`язанні\~повинен передати\~новому кредиторові\~документи,\~які засвідчують\~права,\~що передаються,\~та інформацію,\~яка є\~важливою для\~їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. \~ \~Як визначено\~статтею 13\~ЦПК України,\~ суд\~розглядає справи\~не інакше\~як за\~зверненням особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. . Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач посилається на те, що ним набуто право вимоги до [PERSON] за кредитними договорами та договором позики на підставі договорів факторингу, укладених з первісними кредиторами. Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17, для підтвердження факту відступлення права вимоги заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. До позовної заяви додані копії договорів факторингу, за змістом яких позивач набуває право вимоги до позичальника [PERSON] , відступлене первісними кредиторами: -ТОВ «Стар файненс груп», договір факторингу № 24062024 від 24 червня 2024 року, -ТОВ «Маніфою», договір факторингу № 11-01/2024 від 11 січня 2024 року, -ТОВ «Аванс кредит», договір факторингу № 25072024 від 25 липня 2024 року. До кожного із зазначених договорів факторингу доданий витяг з реєстру боржників та розрахунок заборгованості за кредитним договором. Проте відсутні будь-які докази на підтвердження здійснення оплати за кожним договором факторингу. Таким чином згідно висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17, позивачем не надано всіх належних доказів набуття ним права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 23511-02/2024, укладеним 22 лютого 2024 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар файненс груп», за договором позики № 7111720, укладеним 19 березня 2024 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та за кредитним договором № 01286-03/2024, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит». Тому позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами та договором позики не обґрунтовані належним чином і задоволенню не підлягають. Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду сплачено мінімальну суму судового збору за подання юридичною особою позовної заяви майнового характеру (станом на день звернення до суду) 3028 грн. (а.с.1) Зазначені витрати слід покласти на позивача, оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed