Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Адвокат Мельничук І.А. в інтересах [PERSON] звернувся до Бориславського міського суду позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок ДТП. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що 15\~липня 2024\~року відбулось\~ДТП за\~участю мотоцикла\~KAWASAKI\~NINZIA\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~який належить\~позивачу на\~підставі приватної\~власності,\~під керуванням\~ [PERSON] \~та двома\~іншими автомобілями\~OPEL\~ZAFIRA\~та AUDI\~А6,\~внаслідок чого транспортні засоби отримали значні ушкодження. З протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] БАД №\~587193 за частиною 1 статті 124 КУпАП вбачається, що [PERSON] взяв мотоцикл, який належить [PERSON] та здійснив ДТП. Поставою Бориславського міського суду Львіської області від 24 липня 2024 року у справу №\~438/1315/24 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Відповідно до висновку автотозарознавчої експертизи розмір матеріального збитку (завданої шкоди), пов`язаний з фізичним знищенням КТЗ KAWASAKI NINZIA 400R, реєстраційний номер [NUMBER] визначено як різниця вартості КТЗ до і після ДТП становить 125\~430,00 грн. З посиланням на положення статей 22, 1166, 1187 ЦК України позивач просить стягнути вказану суму збитків, 6500,00 грн витрат на проведення експертизи та 15\~000,00 грн витрати на правову допомогу. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 грудня 2024 року вказана позовна заява (справа №\~438/2231/24) передана судді Бориславського міського суду Львівської області Дудар О.В. Ухвалою від 20 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 16 січня 2025 року. Представник позивача адвокат Мельничук І.А., 13 лютого 2025 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до канцелярії суду подав заяву про проведення підготовчого засідання без його участі. Ухвалою від 13 лютого 2025 року закрито підготовче\~провадження у\~цивільній справі №\~438/2231/24 та призначено її до судового розгляду на 11 березня 2025 року. У судові засідання 11 та 24 березня, 15 квітня 2025 року сторони не з`явились. Розгляд справи призначено на 6 травня 2025 року. 2 травня 2025 року відповідачем подано до канцелярії суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги про стягнення матеріального збитку, пов`язаного з ДТП, та витрати понесені на проведення автотоварознавчої експертизи визнає повністю. Витрати на правову допомогу просить зменшити у зв`язку з їх непропорційністю. Витрати зі сплати судового збору просить залишити за ним. Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи положення статті 223 ЦПК України, заяву представника позивача та заяву відповідача про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, заяву відповідача про визнання позову, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що \~15 липня 2024 року в місті Бориславі по вулиці Шевченка, 33 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла Kawasaki NINDZA д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілів Opel Zafira д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Audi A4 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] .\~ Поставною Бориславського міського суду Львіської області від 24 липня 2024 року у справу №\~438/1315/24 визнано [PERSON] , [INFO] , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 124 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. З вказаної постанови вбачається, що 15 липня 2024 року водій [PERSON] 18:50 у місті Бориславі по вулиці Шевченка, 33 керуючи мотоциклом Kawasaki NINDZA не вибрав безпечної швидкості руху, безпечної дистанції не врахував дорожньої обстановки внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Opel Zafira д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , і автомобілем Audi A4 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , чим наніс даним автомобілям механічні пошкодження, а водіям матеріальні збитки, і мотоциклу механічні пошкодження. Таким чином порушив вимоги пунктів 12.1, 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 124 КУпАП. Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Крім того, згідно частини 6 статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП встановлена постановою суду, яка набрала законної сили. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником мотоциклу Кawasaki NINDZA д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 14 жовтня 2024 року №\~22603 за зверненням [PERSON] , вартість матеріальних збитків, заподіяних при ДТП власнику мотоциклу Кawasaki NINDZA 400 R д.н.з. [NUMBER] становить 125430,09 грн. Ринкова вартість мотоциклу Кawasaki NINDZA д.н.з. [NUMBER] в пошкодженому стані складає 30742,20 грн. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до частини 2 вказаної статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Частиною 1 статті 206 ЦПК передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи встановлення вини відповідачів у вчиненні ДТП внаслідок якої було завдано матеріальних збитків відповідачу, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимогі про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду завдану внаслідок ДТП у розмірі 125430,00 грн підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення на користь позивача судових витрат, судом встановлено наступне. Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач просить стягнути судові витрати, які, складаються з наступних витрат: 1) судового збору у розмірі 1470,00 грн; 2) витрат, пов`язаних із залученням експерта для проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 6500,50 грн; 3) витрат на правову допомогу в розмірі 15000,00 грн. Витрати зі сплати судового збору та витрати на залученння експерта підлягають стягненню з відповідача. Щодо стягнення судових витрат на професійну правову (правничу), суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частин 3 та 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Верховний Суд у постанові 19 лютого 2020 року у справі №\~755/9215/15-ц зазначив, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат\~(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №\~19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» заява №\~58442/00, зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), розгляд справи без участі представника позивача відповідно до його заяви, та враховуючи заяву відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомого, суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Таким чином, з врахуванням виконаної адвокатом роботи, враховуючи категорію справи, обсяги виконаної роботи, а також беручи до уваги принципи пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved