Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

І. Позиції учасників справи Аргументи позивачки 05 березня 2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , [INFO] , подана адвокаткою Євдоченко Н.Д. до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтований тим, що: -у період з 2014 по 2023 позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ; - [INFO] у подружжя народилась дочка, [PERSON] ; - [INFO] [PERSON] помер; -після смерті чоловіка позивачки відкрилася спадщина, до складу якої увійшла з 1/3 (однієї третьої) частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] (далі - частка квартири); -позивачка прийняла від свого імені та імені своєї дочки спадщину, подавши заяви при прийняття спадщини, на підставі чого була відкрита спадкова справа; -крім позивачки та її дочки спадщину прийняла мати померлого, [PERSON] ; - [INFO] [PERSON] померла, після чого відкрилася спадщина, до складу якої увійшли 7/9 (сім дев`ятих) часток квартири [ADDRESS] , з яких 1/9 (одна дев`ята) частка належала [PERSON] як спадкоємиці після смерті сина, [PERSON] , 1/3 частка набута нею в результаті реалізації права на приватизацію, 1/3 частка прийнята [PERSON] у спадщину, але не оформлена після смерті її брата [PERSON] ; -спадщину після [PERSON] малолітня [PERSON] прийняла; - оскільки правовстановлюючі документи на квартиру втрачені, оформити право на спадщину у позасудовому порядку позивачка та малолітня [PERSON] не можуть. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. 13 травня 2025 року, до початку розгляду справи по суті, представник позивачки, адвокатка Євдоченко Н.Д. подала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки. Позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Позиція відповідача Представник Київської міської ради у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки до електронного кабінету (а.с. 111). Відзив на позовну заяву Київська міська рада не подала. 25 березня 2025 року представниця Київської міської ради, [PERSON] , подала клопотання про надсилання на адресу Київської міської ради позовної заяви з додатками (а.с. 59). Суд акцентує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень ст. 43 цього Кодексу. Відповідно до ч. 7 ст. 43 ЦПК України, у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання таких матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення. З огляду на те, що позовна заява подана через підсистему «Електронний суд» ЄСІКС обов`язок надсилання позовної заяви з додатками покладається на позивача. Зазначений обов`язок представник позивача виконав належним чином, що підтверджується квитанцією № 2846667 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІКС (дата і час доставки: 05.03.2025 16:14) (а.с. 36-37). З огляду на викладене, вимоги представниці Київської міської ради про направлення судом позовної заяви з додатками на адресу відповідача не ґрунтуються на процесуальному законі. ІІ. Процесуальні дії суду 11 березня 2025 року суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, у якій визначив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочав підготовче провадження у справі, призначив підготовче засідання на 15 квітня 2025 року. До позовної заяви представник позивачки долучила клопотання про витребування: - у Дванадцятої київської державної нотаріальної контори копій спадкових справ до майна [PERSON] , який помер [INFO] та до майна [PERSON] , яка померла [INFO] ; - у Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) витягів про народження і про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Зазначене клопотання суд задовольнив, про що зазначив в ухвалі про відкриття провадження у справі від 11 березня 2025 року. 15 квітня 2025 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті на 13 травня 2025 року. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на те, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, з урахуванням того, що позивачка проти ухвалення заочного рішення не заперечила, суд без оформлення окремого документа ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Обставини, які встановив суд 30 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 30 серпня 2014 року, актовий запис №1280 (а.с. 14, 70). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 02 грудня 2015 року, актовий запис № 3521 (а.с. 15, 69). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим органом запису громадянського стану Ленінградського району м. Києва 22.10.1988, актовий запис №3767, відповідно до якого батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 21) та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградської райдержадміністрації м. Києва 28.06.1994, актовий запис №870, прізвище громадянки після розірвання шлюбу - [PERSON] (а.с. 22). [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується: -свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданим Жовтневим бюро записів громадянського стану міста Києва 18.01.1966, актовий запис №199, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 28); -витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00050347405 від 29.03.2025, відповідно до якого [PERSON] народився [INFO] , про що виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області 07.03.1963 складено актовий запис №8, батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 103-104). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 00050282630 від 26.03.2025, відповідно до якого [PERSON] помер [INFO] , про що Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 09 грудня 2019 року складений актовий запис № 20367 (а.с. 105). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О. 23.08.2024 за № 78103797, за параметрами запиту ПІБ українською мовою - « [PERSON] », дата смерті - «2019», інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 88, зворот). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О. 23.08.2024 за № 78103810, за параметрами запиту ПІБ українською мовою - « [PERSON] », дата смерті - «2019», інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 90). Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва №118047692 від 27.08.2024, у період з 07.12.2019 по 27.08.2024 за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (дата зняття з реєстрації - 23.04.2024), [PERSON] , [INFO] (дата зняття з реєстрації - 27.11.2023), [PERSON] , [INFO] (а.с. 98, зворот). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 20334 (а.с. 17, 67). 26 січня 2024 року [PERSON] звернулася до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON] (а.с. 66). 26 січня 2024 року [PERSON] від імені малолітньої [PERSON] звернулася до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька її малолітньої дочки, [PERSON] (а.с. 66, зворот). Спадкова справа після смерті [PERSON] зареєстрована у Спадковому реєстрі 26.01.2024 за №71905749, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №75577747, номер справи у нотаріуса 105/2024 (а.с. 71, зворот). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та виданіна їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О. 26.01.2024 за № 75576616, за параметрами запиту ПІБ українською мовою - « [PERSON] », дата смерті - «2023», інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 70, зворот). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербиною Я.О. 26.01.2024 за № 75576626, за параметрами запиту ПІБ українською мовою - « [PERSON] », дата смерті - «2023», інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 71). Згідно із витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва №106226542 від 29.01.2024, відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] у період з 26.11.2023 по 29.01.2024 були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (дата зняття з реєстрації - 27.11.2023), [PERSON] , [INFO] (а.с. 29, 73, зворот). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00046459425 від 12.08.2024, актовий запис № 6821 складений 23 квітня 2024 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 84-85). 12 серпня 2024 року [PERSON] від імені малолітньої [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Науменко М.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 82). Спадкова справа після смерті [PERSON] зареєстрована у Спадковому реєстрі 12.08.2024 за № 72829153, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 77969316, номер справи у нотаріуса 853/2024 (а.с. 86). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), виданою державним нотаріусом Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. 12.08.2024 за № 77968700, за параметрами запиту ПІБ українською мовою - « [PERSON] », дата смерті - «2024», інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 85, зворот). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Мельник М.П. 12.08.2024 за № 7796316, за параметрами запиту ПІБ українською мовою - « [PERSON] », дата смерті - «2024», інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 86). Згідно із витягом з Реєстру територіальної громади м. Києва №118048040 від 27.08.2024, відповідно до якого за адресою: [ADDRESS] у період з 21.04.2024 по 27.08.2024 були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (дата зняття з реєстрації - 23.04.2024), [PERSON] , [INFO] (а.с. 99, зворот). Відповідно до інформаційної довідки Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» №30733 від 12.09.2024, у квартирі [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за: [PERSON] (1/3 частка), [PERSON] (1/3 частка), [PERSON] (1/3 частка) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Святошинською районною у м. Києві радою 23.07.2008 (розпорядження №1034) та зареєстрованого в Бюро 28.07.2008 у реєстрову книгу за №7002 (а.с. 18, 77, зворот). Згідно з рішенням Київської міської ради від 29.08.2024 №1772/9738, [ADDRESS] (а.с. 19). Згідно з відповіддю Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації № 107-7960 від 04.11.2024 на адвокатський запит №6787/02-14 від 28.10.2024, видати спадкоємцям дублікат свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] немає законодавчо визначених підстав (а.с. 30, 74). Постановою Державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Я.О. Щербини від 14.01.2025 № 167/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 7/9 часток квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, що посвідчують право власності на квартиру (а.с. 25, 100-101). Постановою Державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Я.О. Щербини від 14.01.2025 №168/02-31 [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/9 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з відсутністю оригіналів докментів, що посвідчують право власності на квартиру (а.с. 24, 79-80). У квартирі [ADDRESS] загальна площа 62,9 кв.м., житлова площа 37,6 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на квартиру, виготовленим ТОВ «Київське БТІ» 25.08.2024 (а.с. 31-35). ІV. Мотиви суду Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Аналогічна за змістом норма наведена у частині першій статті 4 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 154 Сімейного кодексу України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом (частина перша статті 59 ЦПК України). Одним зі способів захисту цивільних прав, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. У постанові від 20 червня 2018 року в справі № 643/1216/15-ц Верховний Суд зазначив, що «аналіз статті 1266 ЦК України свідчить, що спадкування за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини. По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємці за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу)». Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу (частина четверта статті 1268 ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно із ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до підпункту 4.12. пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно з п.п. 4.16, 4.19 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом приписів ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності повинне спиратися на певний титул (правовстановлюючий документ), для того, щоб бути доведеним перед іншими особами. Частина 1 статті 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом приписів ст. 16 ЦК України захист цивільних прав шляхом визнання права власності здійснює суд. Одним зі способів захисту цивільних прав, згідно із п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суб`єктом вимог про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи. Позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин. У справах про визнання права власності в порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності - територіальна громада за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Судувід 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. V. Оцінка і висновки суду У справі, що розглядається: - [PERSON] звернулася до суду у власних інтересах та в інтересах своєї малолітньої дочки із позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом; -до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла 1/3 частка квартири [ADDRESS] ; -спадщину після смерті [PERSON] прийняли спадкоємці першої черги за законом: [PERSON] (дружина спадкодавця), [PERSON] (дочка спадкодавця), шляхом подання заяви про прийняття спадщини, та [PERSON] (мати спадкодавця) в силу приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України в рівних частках кожна; -до складу спадщини після смерті [PERSON] , увійшли, серед іншого, 7/9 часток квартири [ADDRESS] , з яких: 1/3 частка набута нею в результаті реалізації права на приватизацію; 1/9 частка, що належала [PERSON] , спадкоємицею якого була [PERSON] , яка прийняла спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але не оформила своїх спадкових прав; 1/3 частка, що належала [PERSON] , спадкоємицею якого була [PERSON] , яка прийняла спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, але не оформила своїх спадкових прав; -спадщину після смерті [PERSON] прийняла малолітня [PERSON] , як спадкоємиця за законом за правом представлення; -відповідно до приписів частини п`ятої статті 1268 ЦК України 1/9 частка квартири належить [PERSON] ; 8/9 часток квартири належить [PERSON] з часу відкриття спадщини -оформити право на спадщину і зареєструвати право власності на квартиру позивачка та її малолітня дочка не можуть, оскільки оригінали документів, що посвідчують право власності на квартиру відсутні, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії; - законодавець у статті 392 ЦК України визначив безумовною підставою звернення до суду з позовом про визнання права власності втрату документа, який засвідчує право власності. З огляду на викладене, право власності [PERSON] та [PERSON] підлягає судовому захисту шляхом його визнання. З огляду на викладене, суд задовольняє позов повністю. VІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір у сумі 14 210,00 гривень, що підтверджується квитанціями АТ «ТАСКОМБАНК» № 2238-1457-8403-0864 та № 2852-7963-7407-9796 від 04.03.2025 (а.с. 46-47). Доказів понесення інших судових витрат сторони не надали. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки сторони не заявляли вимоги щодо відшкодування судових витрат, суд не вирішує питання їх розподілу. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved