Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись на те, що 17 лютого 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 153. Спільне життя з відповідачем не склалося фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено. За наведених обставин шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження, примирення з відповідачем неможливі. Сім`я фактично розпалася, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. Причиною розірвання шлюбу є взаємне непорозуміння. Тому, позивачка бажає розірвати шлюб з відповідачем. У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає зі мною та знаходиться на утриманні позивачки. Зазначила, що дитині, в усякому разі, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень позивачка одна не зможе забезпечити, тому батько, який здоровий, працездатний, зможе сплачувати аліменти на рівні частки з усіх заробітку (доходу). Також, відповідно до сімейного законодавства, батьки рівні у своїх обов`язках щодо утримання дитини. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів на рівні частини від усіх видів заробітку забезпечується рівність при несенні обов`язку утримання дитини. Позивачка просить суд розірвати зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу/а.с.2-3/. Розгляд справи відповідно до ухвали від 03.04.2025 року про прийняття справи до свого провадження проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін /а.с.41-44/. Дослідивши матеріали справи в сукупності суд приходить до висновку, що цивільний позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається, 17 лютого 2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що складено відповідний актовий запис №153 /а.с.6/. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] /а.с.7/. Статтею 111 СК України на суд покладено обов`язок, щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно\~до ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Ч. 2 ст. 114 СК України вказує на те, що\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності ст. 24 СК України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Сім`я є природним і основним осередком суспільства і має право на захист з боку суспільства та держави. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Оскільки позивачка наполягає в позові, а відповідач в телефонограмі на розірванні шлюбу то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є на думку суду неприпустимим. Враховуючи викладене та аналізуючи положення вище перелічених норм матеріального права суд приходить до висновку, що у подружжя втрачені позитивні почуття один до одного, вони не бачать спільного подальшого майбутнього, сімейні стосунки досягли кризової межі і їх не можливо відновити, підстав для надання строку для примирення суд не вбачає. Розлучення відповідає дійсній волі жінки (позивача у справі) та чоловіка (відповідача у справі) після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті немайнові права, а тому з вказаних підстав шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Спору про поділ майна між подружжям не виникає. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини суд зважує на наступне. У відповідності до ст. 180 СК України\~ батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до повноліття. Ч. 3 ст. 181 СК України вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як наголошувалося вище відповідач є батьком неповнолітнього дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується світлокопією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] /а.с.6/. Відповідно до приписів ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки, суд у відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України суд враховує обставини, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. І приходить до наступного висновку, що відповідач на сьогоднішній день має можливість працювати, отримувати доход та виплачувати аліменти на утримання дитини. Відповідач в добровільному порядку уникає, від свого обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. А тому виходячи з принципу справедливості та розумності, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача частки від усіх видів заробітку (доходу), даний розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави та на користь позивачки (за кожну вимогу окремо) судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Окрім того з відповідача підлягають стягненню витрати понесенні позивачкою за надання правничої допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved