Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що сторони перебувають у шлюбі з 20 червня 2014 року, який зареєстровано у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №585. Під час шлюбу у сторін народилася одна дитина дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові і довіри один до одного. Вже сім років вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть.\~ На даний час шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально, тому його збереження неможливе та суперечить інституту шлюбу та сім`ї. Що стосується майнових правовідносин, то на сьогоднішній день спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю, немає. Подальше збереження шлюбу позивачка вважає неможливим та недоцільним і суперечитиме їхнім інтересам. Позивач просить суд шлюб між нею та [PERSON] розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилась, в позовній заяві просила суд розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак про причини неявки суд не повідомляв. Відзиву на позов відповідачем не подавалось. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Отже, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 червня 2014 року, який зареєстровано у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, за актовим записом №585. У шлюбі у сторін народилася одна дитина дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні та вихованні, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] за актовим записом №1997 та довідкою від 17.10.2022 року №2118-5002243389 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сім`я розпалася та існує лише формально. При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 гривень.

Outcome: approved