Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на його користь грошової матеріальної допомоги у сумі 442\~120,00 грн. В обґрунтування позову послався на те, що 23.01.2001 його прийнято на роботу до Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України. Відповідно до наказу №097/о від 15.04.2021 його було звільнено з роботи у зв?язку з виходом на пенсію 16.04.2021. В день звільнення 16.04.2021 року між ним та Державним підприємством обслуговування повітряного руху України був укладений договір № 31 про виплату матеріальної допомоги за колективним договором, відповідно до п.1.1 якого підприємство зобов`язується виплатити працівнику матеріальну (грошову) допомогу, передбачену п. 6.25.2 Колективного договору між адміністрацією підприємства та профспілками. Згідно пунктів 2.2 та 2.3 договору про виплату матеріальної допомоги від 16.04.2021 р. № 31 посадовий оклад працівника для розрахунку матеріальної допомоги з урахуванням доплати за знання та постійне використання в роботі іноземної мови, як такої, що збільшує посадовий оклад становить 31580,00 грн.; стаж безперервної роботи працівника на підприємстві становить 20 років. Розмір матеріальної допомоги склав 473 700,00 грн. Однак умов укладеного договору про виплату матеріальної допомоги відповідач не дотримався, позивачу було виплачено один посадовий оклад у розмірі 31580,00 грн. Відповідно залишок заборгованості з виплати матеріальної допомоги на теперішній час складає 442120,00 грн. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на свою користь 442120,00 грн. одноразової грошової допомоги. 06.02.2025 представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, та зазначив, що відповідач частково сплатив позивачу суму матеріальної допомоги 31 580,00 гривень. Згідно із умов Договору від 25.11.2016 № 257 між Украерорухом та позивачем про надання цільової, безпроцентної, поворотної позики на придбання (будівництво) житла у випадку звільнення позичальника з роботи (незалежно від причин звільнення), тобто у випадку припинення трудових відносин між позичальником та позикодавцем, сума позики (її неповернена частина) має бути повернена добровільно позичальником позикодавцю не пізніше останнього робочого дня позичальника або підлягає утриманню під час проведення остаточних розрахунків з позичальником за рахунок грошових коштів, передбачених соціальними гарантіями, пільгами та компенсаціями Колективного договору. Заявами від 15.04.2021, від 24.12.2021 позивач просив шляхом віднімання від нарахованої Украерорухом матеріальної допомоги провадити погашення суми боргу цільової безпроцентної, поворотної позики на придбання (будівництво) житла. У зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, які полягають у військових діях, закритті повітряного простору над Україною та забороною авіасполучень, Наказом ДП «Украерорух» №141 від 30 березня 2022 року було призупинено дію окремих положень Колективного договору на підставі ст.11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах військового стану», про видання даного наказу були повідомлені також профспілки, що є підписантами Колективного договору. Станом на сьогодні наказ Украероруху № 141 від 30.03.2022 року не скасовано та не визнано незаконним у судовому порядку. З метою регулювання порядку виплати заборгованості державним підприємством направило [PERSON] додаткову угоду щодо внесення змін до договору про виплату матеріальної допомоги, якою запропонувало позивачу призупинити виконання умов договору до моменту скасування військового стану в Україні, додаткова угода позивачем отримана, однак останній ухилився від її підписання. Тому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що за вимогу про стягнення матеріальної допомоги має бути сплачений судовий збір, вказана виплата не входить до структури заробітної плати. 11.02.2025 до суду надійшла зустрічна позовна заява Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 125 407,84 грн. В її обґрунтування представник позивача за зустрічним позовом зазначив, що 25.11.2016 Украаерорухом та [PERSON] укладено договір № 257 про надання цільової, безпроцентної, поворотної позики на придбання (будівництво) житла. Сума позики за договором становить 327 272,67 грн. Договір є безпроцентним. Згідно п. 4.3. Договору від 25.11.2016 № 257 сума позики підлягає поверненню шляхом її утримання з заробітної плати на підставі заяви Позичальника або внесення готівкових коштів у касу Позикодавця відповідно до графіка погашення позики. Строк повернення позики з урахуванням додаткової угоди від 25.01.2017 становить 7 календарних років з дня її надання. Позикодавець свої зобов`язання за договором № 258 виконав в повному обсязі. 16.04.2021 згідно наказу Харківського регіонального структурного підрозділу Украероруху № 97/о від 15.04.2021 [PERSON] був звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, згідно ст. 38 КЗпП України. Згідно п. 3.10. наказу Украероруху від 24.11.2020 №1106 «Про ліквідацію Харківського регіонального структурного підрозділу» у зв`язку з ліквідацією Харківського регіонального структурного підрозділу Украероруху всі активи та пасиви було передано на баланс Дніпровського регіонального структурного підрозділу Украероруху. Згідно Акту від 27.01.2021 «Про передачу договорів позики на придбання житла від Харківського РСП до Дніпровського РСП» начальник відділу з економічної та договірної роботи Харківського РСП передає, а головний бухгалтер Дніпровського РСП приймає серед іншого оригінали Договору від 25.11.2016 № 257 та додаткової угоди № 1/261 від 25.01.2017. Неповернена частина позики підлягала поверненню відповідачем за зустрічним позовом не пізніше його останнього робочого дня та неповернена частина позики становить 98 651,39 грн. За приписами п. 6.2. Договору від 25.11.2016 № 257 у разі неповернення отриманої позики в десятиденний строк з моменту, визначеного в п. 4.2. Позичальник сплачує Позикодавцю пеню у розмірі 0,1 % від неповернутої суми позики за кожний день прострочки, сума пені за період з 06.02.2024 по 05.02.2025 становить 26\~756, 45 грн. З урахуванням цього позивач за зустрічним позовом просить стягнути з [PERSON] неповернену частини позики та пеню за договором просить позивач у зустрічній позовній заяві. 28.03.2025 до суду від представника відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що 11 березня 2025 р. [PERSON] пред`явив Державному підприємству обслуговування повітряного руху України вимогу, відповідно до якої вимагав сплатити, окрім іншого, 117\~812 грн 40 коп. пені відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 Договору про виплату матеріальної допомоги від 16.04.2021 № 31, якими передбачено, що у разі невиплати матеріальної допомоги у строки, передбачені п. 3.1 цього Договору, Підприємство сплачує Працівнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ від несвоєчасно виплаченої суми за кожен день затримки починаючи з 11 (одинадцятого) робочого дня. 12 березня 2025 р. [PERSON] відповідно до ч.2 ст. 601 Цивільного кодексу України, згідно якої зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін, заявив про залік зустрічних однорідних вимог, а саме: про залік зустрічних однорічних вимог [PERSON] до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України за договором про виплату матеріальної допомоги від 16.04.2021 р. № 31 та вимог Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до [PERSON] за договором про надання цільової, безпроцентної, поворотної позики на придбання (будівництво) житла від 25.11.2016 р. № 257 на загальну суму 98\~651 грн 39 копійок; про залік зустрічних однорічних вимог [PERSON] до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення пені відповідно до вимоги про сплату інфляційних втрат, 3 % річних та пені від 11.03.2025 р. та вимог Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до [PERSON] про стягнення пені відповідно до вимоги про сплату пені, заявленій в позовній заяві від 06.02.2025 р. № 21.1-07/45/25, на загальну суму пені 26 756 грн 45 копійок. На теперішній час зобов`язання зі сплати коштів [PERSON] на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України є припиненими у зв`язку з зарахуванням зустрічних однорічних вимог на підставі заяви [PERSON] від 12.03.2025 р. Просила у задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представником позивача за зустрічним позовом до суду подана відповідь на відзив, в якій вона зазначила, що на адресу [PERSON] направлено лист від 28.03.2025 № 7.1-01.2/1020/25 «Про надання відповіді на заяву від 12.03.2025 про залік зустрічних однорідних вимог», яким повідомлено про відсутність правових підстав для проведення заліку зустрічних однорідних вимог, що обґрунтовується наведеним нижче. Станом на 26.03.2025 заборгованість [PERSON] перед Украерорухом за договором від 25.11.2016 № 257 між Украерорухом та працівником Підприємства про надання цільової, безпроцентної, поворотної позики на придбання (будівництво) житла , становить 98 651,39 грн. Також, станом на 26.03.2025 з боку Украероруху на користь [PERSON] невиплаченою є частина матеріальної допомоги у розмірі 442 120,00 грн задоговором від 16.04.2021 № 31 між Украерорухом та працівником Підприємства про виплату матеріальної допомоги за Колективним договором 16.04.2021 згідно наказу Харківського регіонального структурного підрозділу Украероруху № 97/о від 15.04.2021 [PERSON] було звільнено за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. Разом з тим, неповернену частину позики за Договором від 25.11.2016 № 257 останній не повернув, хоча мав це зробити не пізніше останнього робочого дня згідно вимог п. 4.6. Договору від 25.11.2016 № 257. Проведення заліку зустрічних однорідних вимог [PERSON] до Украероруху за Договором від 16.04.2021 № 31 та вимог Украероруху до [PERSON] за Договором від 25.11.2016 № 257 на суму 98 651,39 грн буде можливим після відновлення дії положень Колективного договору між адміністрацією Украероруху та профспілками, а саме після закінчення строку, на який було введено воєнний стан, або скасування воєнного стану в порядку, визначеному законом України «Про правовий режим воєнного стану». На адресу [PERSON] направлено лист від 28.03.2025 № 7.1-01.2/1020/25 «Про надання відповіді на вимогу про сплату інфляційних втрат, 3 % річних та пені від 11.03.2025», яким повідомлено про відсутність правових підстав для задоволення вимоги. Видання даного наказу Украероруху «Про призупинення дії окремих положень Колективного договору» від 30.03.2022 № 141 було обумовлено: закриттям 24.02.2022 повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору та призупинення надання аеронавігаційних послуг у повітряному просторі України. Таким чином, призупинення розрахунків за Договором від 16.04.2021 № 31 відбулося внаслідок об`єктивних обставин, що є винятковими, надзвичайними, невідворотними, знаходяться поза волею та контролем Украероруху, а не внаслідок власної недбалості чи бажання Украероруху, за відсутності умисної вини з боку Украероруху, та такі розрахунки будуть здійснені після відновлення дії положень Колективного договору між адміністрацією Украероруху та профспілками, а саме після закінчення строку, на який було введено воєнний стан, або скасування воєнного стану в порядку, визначеному законом України «Про правовий режим воєнного стану». 30 грудня 2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. 23 січня 2025 року ухвалою судді прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено у судове засідання у справі та витребувано докази у справі. 06 лютого 2025 року ухвалою суду клопотання представника відповідача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції задоволено. 13 березня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Зустрічну позовну заяву Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики об`єднане в\~одне провадження з первісним позовом [PERSON] до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення матеріальної допомоги. Постановлено про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження у цивільній справі за позовом. 10 квітня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідача за первісним позовом Іщенко Ю.С. про залишення позовної заяви\~ [PERSON] до\~Державного підприємства\~обслуговування повітряного\~руху України\~про стягнення\~матеріальної допомоги без руху відмовлено. Закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 25.04.2025 набрав чинності Закон України від 26.02.2025 № 4273-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" яким змінено найменування Комінтернівського районного суду міста Харкова на Слобідський районний суд міста Харкова. Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити із підстав, зазначених у позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову заперечувала повністю, обґрунтовуючи припиненням відповідних зобов`язань у зв`язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечувала, обґрунтувавши запереченнями, вказаними у відзиві на позовну заяву та просила задовольнити зустрічну позовну вимогу повністю. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. Щодо первісного позову суд зазначає наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.01.2001 року [PERSON] прийнято на роботу до Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, де він працював до 16.04.2021 року, що підтверджується записами трудової книжки. За змістом п. 6.25.2 колективного договору, укладеного між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками (у редакції, яка вступила в дію 01.01.2021 року, чинній на час звільнення позивача з роботи) у випадку звільнення працівника за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію при стажі безперервної роботи на Підприємстві, адміністрація гарантує надання матеріальної допомоги у розмірі: при стажі безперервної роботи на підприємстві повних 15 років - 10 посадових окладів з урахуванням доплати за знання та постійне використання у роботі іноземної мови, як таку, що збільшує посадовий оклад, за відповідним наказом; за кожний повний рік роботи понад 15 років - по 1 посадовому окладу з урахуванням доплати за знання та постійне використання у роботі іноземної мови, як таку, що збільшує посадовий оклад, за відповідним наказом за кожний рік. Відповідно до наказу від 16.04.2021 року № 097/о позивача було звільнено з роботи за власним бажанням у зв?язку з виходом на пенсію, згідно ст. 38 КЗпП України. 16.04.2021 року між [PERSON] та Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (Украерорух) укладений договір про виплату матеріальної допомоги за колективним договором, за умовами якого підприємство зобов`язалося виплатити працівнику матеріальну (грошову) допомогу, передбачену пунктом 6.25.2 колективного договору між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками. Відповідно до п. 2.2. договору вихідні дані для розрахунку матеріальної допомоги: дата звільнення (відповідно до наказу) 16.04.2021 року; посадовий оклад працівника для розрахунку матеріальної допомоги з урахуванням доплати за знання та постійне використання у роботі іноземної мови, як такої, що збільшує посадовий оклад, становить 31580,00 грн; стаж безперервної роботи працівника на підприємстві становить 20 років. Згідно із п. 2.3 договору розмір матеріальної допомоги становить 473700 грн. 16.04.2021 року між сторонами укладена додаткова угода про зміну сторони у зобов?язанні до договору №31 від 16.04.2021, відповідно до якого у зв?язку зі зміною в організаційній структурі підприємства -Харківського РСП Украероруху всі права і зобов?язання по діючому договору передаються до Дніпровського РСП Украероруху з 19.04.2021.. Згідно з наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 16.04.2021 року за № 102/о з метою виконання умов договору, укладеного між відповідачем та позивачем, зобов`язано головного бухгалтера по підприємству здійснити виплату матеріальної допомоги [PERSON] у наступному порядку: 31580,00 грн. (з 16.04.2021 року до 29.04.2021 року); 31580,00 грн у період з 16.04.2022 року до 15.06.2022 року; 31580,00 грн у період з 16.06.2022 року до 15.08.2022 року; 31580,00 грн у період з 16.08.2022 року до 15.10.2022 року; 31580,00 грн у період з 16.10.2022 року до 15.12.2022 року; 31580,00 грн у період з 16.12.2022 року до 15.02.2023 року; 31580,00 грн у період з 16.02.2023 року до 15.04.2023 року; 31580,00 грн у період з 16.04.2023 року до 15.06.2023 року; 31580,00 грн у період з 16.06.2023 року до 15.08.2023 року; 31580,00 грн у період з 16.08.2023 року до 15.10.2023 року; 31580,00 грн у період з 16.10.2023 року до 15.12.2023 року; 31580,00 грн у період з 16.12.2023 року до 15.02.2024 року; 31580,00 грн у період з 16.02.2024 року до 15.04.2024 року; 31580,00 грн у період з 16.04.2024 року до 15.06.2024 року; 31580,00 грн у період з 16.06.2024 року до 15.08.2024 року. Згідно із вказаним наказом матеріальну допомогу у розмірі 31\~580,00 грн. утримано в рахунок погашення заборгованості на підставі договору № 257 від 25.11.2016 «Про надання цільової безпроцентної поворотної позики на придбання або будівництво житла» та заяви [PERSON] від 25.11.2016. Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 21.03.2022 року № 64 у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, закриттям повітряного простору України для виконання польотів цивільної авіації через військову агресію російської федерації та, як наслідок, відсутністю фінансових надходжень за аеронавігаційне обслуговування на невизначений термін, на підставі Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 року № 2136-ІХ з метою збереження фінансових ресурсів задля забезпечення функціонування підприємства та аеронавігаційної інфраструктури в умовах воєнного стану та виконання основних завдань, в тому числі, пов`язаних із обороноздатністю країни, призупинено з 01.03.2022 року дію наказів, зазначених у додатку № 1, в тому числі наказу від 16.04.2021 року № 102/о, на підставі якого [PERSON] виплачувалась матеріальна допомога. Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.03.2022 року № 141 призупинено дію окремих положень колективного договору з 01.04.2022 року на час воєнного стану в Україні, окрім пунктів та їх окремих підпунктів 5.1-5.4, 5.4.1, 5.6, 5.8, 5.10, 5.11, 5.11.1, 5.11.2, 5.15, 5.17, 5.25, 5.27 та 5.28 розділу 5 колективного договору, додатків 2-7, 9 до колективного договору. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно із ч. 1 ст. 10 КЗпП України колективний договір укладається на основі законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально - економічних відносин, і узгодження інтересів працівників та роботодавців. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 13 КЗпП України у колективному договорі встановлюються взаємні зобов`язання сторін щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема : нормування і оплати праці, встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг. За змістом ч. 1 ст. 14 Закону України «Про колективні договори» зміни і доповнення до колективного договору, угоди протягом строку їх дії можуть вноситися тільки за взаємною згодою сторін в порядку, визначеному колективним договором, угодою. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків серед юридичних фактів є, зокрема, договори та інші правочини. За загальним правилом, визначеним у ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Згідно з ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Ураховуючи вимоги ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши належні, допустимі, достовірні та достатні докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 ЦПК України. Матеріалами справи підтверджено, що між сторонами 16 квітня 2021 року було укладено договір про виплату матеріальної допомоги за колективним договором. Також встановлено, що відповідач перестав виконувати умови укладеного між сторонами договору з підстав призупинення дії окремих положень колективного договору з 01.04.2022 року на час воєнного стану в Україні згідно з наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 30.03.2022 року № 141. Доводи представника відповідача у відзиві на позовну заяву про те, що умовами укладеного між сторонами договору не було враховано настання для відповідача форс-мажорних обставин, як наприклад, військова агресія російської федерації, у зв`язку із чим відповідач застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», є необґрунтованими. З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що виплата матеріальної допомоги позивачу обумовлена договором про виплату матеріальної допомоги, укладеним між сторонами 16.04.2021 року. Даний договір є цивільно-правовим і на нього не поширюється дія вищевказаного нормативного акту, який згідно з ч. 1 ст. 1 Закону визначає особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Також суд критично оцінює доводи представника відповідача про те, що оскільки було призупинено дію деяких положень колективного договору, то й укладений на основі колективного договору договір про виплату матеріальної допомоги теж призупиняє свою дію, адже це окремий правочин й сторони по справі не укладали окремі додаткові угоди щодо внесення змін до договору про виплату матеріальної допомоги. Зокрема, в матеріалах справи міститься копія додаткової угоди № 2 до договору № 31 від 16.04.2021 року, якою Державне підприємство обслуговування повітряного руху України мало намір погодити з позивачем внесення змін до укладеного з ним договору про виплату матеріальної допомоги за колективним договором та призупинити його виконання. Однак, вказана додаткова угода залишилась непідписаною позивачем, а отже сторонами не було у встановленому п. 5.2 договору порядку погоджені зміни до нього. В свою чергу видача відповідачем наказу від 30.03.2022 року № 141 не є способом внесення змін до договору про виплату матеріальної допомоги за колективним договором. З огляду на викладені обставини та на підставі вищенаведених правових норм про обов`язковість дотримання сторонами правочину його умов, суд вважає, позовні вимоги [PERSON] законними і обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню, з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню матеріальна допомога, строк виплати якої настав згідно із умовами договору на момент ухвалення судового рішення, на загальну суму 442 120,00 грн. (14 платежів по 31\~580,00 грн за період з червня 2022 року по серпень 2024 року). Щодо зустрічних позовних вимог суд зазначає таке. 25.11.2016 між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та [PERSON] укладено Договір № 257 між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та працівником Підприємства про надання цільової, безпроцентної, поворотної позики на придбання (будівництво) житла. Згідно п. 1.1. Договору від 25.11.2016 № 257 у порядку та на умовах, визначених Договором, Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти в розмірі, установленому Договором (далі - позика), а Позичальник зобов`язується повернути їх Позикодавцю у встановлений Договором строк. За приписами п. 2.1. Договору від 25.11.2016 № 257 сума позики за Договором становить 327 272,67 грн. Договір є безпроцентним (п. 2.2. Договору від 25.11.2016 № 257). Позикодавець надає Позику протягом 30 (тридцяти) календарних днів із моменту підписання Договору (п. 3.1. Договору від 25.11.2016 № 257).Позика надається шляхом перерахування безготівкових коштів Позикодавця платіжним дорученням на картковий рахунок Позичальника або готівкою у випадку відсутності карткового рахунку у Працівника (п. 3.2. Договору від 25.11.2016 № 257). Позивач за зустрічним позовом свої зобов`язання за Договором від 25.11.2016 № 257 виконав в повному обсязі, що підтверджується письмовим зобов`язанням, складеним [PERSON] 25.11.2016, та не оспорюється сторонами. Відповідно до п. 4.1. Договору від 25.11.2016 № 257 строк повернення позики становить 5 (п`ять) календарних років з дня надання суми позики. За умовами п. 4.2. Договору від 25.11.2016 № 257 Позичальник зобов`язаний повернути суму позики не пізніше останнього дня строку, встановленого пунктом 4.1 цього Договору. Дата повернення суми позики визначається графіком погашення позики, що є невід`ємною частиною даного договору. Згідно п. 4.3. Договору від 25.11.2016 № 257 сума позики підлягає поверненню шляхом її утримання з заробітної плати на підставі заяви Позичальника або внесення готівкових коштів у касу Позикодавця відповідно до графіка погашення позики. Днем повернення позики вважається день зарахування суми позики на поточний рахунок Позикодавця, внесення готівкових коштів у касу Позикодавця або утримання з заробітної плати згідно заяви Позичальника (п. 4.4. Договору від 25.11.2016 № 257). Відповідно до вимог п. 4.6. Договору від 25.11.2016 № 257 у випадку звільнення Позичальника з роботи (незалежно від причин звільнення), тобто у випадку припинення трудових відносин між Позичальником та Позикодавцем, сума позики (її неповернена частина) має бути повернута добровільно Позичальником Позикодавцю не пізніше останнього робочого дня Позичальника або підлягає утриманню під час проведення остаточних розрахунків з Позичальником за рахунок грошових коштів, передбачених соціальними гарантіями, пільгами та компенсаціями Колективного договору між адміністрацією Державного підприємства обслуговування повітряного руху України та профспілками. Позикодавець утримує, а Позичальник, шляхом підписання цього Договору, погоджується на будь-які утримання позики (її частини), передбачені умовами Договору (п.4.7. Договору від 25.11.2016 № 257). Позичальник також взяв на себе наступні зобов`язання (серед іншого): повернути суму позики у порядку, визначеному пунктом 4 цього Договору (пп. 5.1.1. Договору від 25.11.2016 № 257); повернути Позикодавцю позику у термін, визначений пунктом 4.1. цього Договору (пп. 5.1.3. Договору від 25.11.2016 № 257); - у разі звільнення погасити залишок заборгованості по позиці у повному розмірі (пп. 5.1.5. Договору від 25.11.2016 № 257). Позичальник згідно Зобов`язання, що є Додатком № 1 від 25.11.2026 до Договору від 25.11.2016 № 257, зобов`язався отриману ним від Украероруху безпроцентну, поворотну позику в сумі 327 272,67 грн. використати за призначенням та гасити її щомісячно рівними частинами на протязі 60 місяців у відповідності з графіком погашення (п. 1); повне погашення провести до 31.12.2021 року (п. 2); у випадку звільнення за власним бажанням чи за порушення трудової дисципліни достроково погасити залишок позики (п. 4). Додатком № 2 від 25.11.2016 до Договору від 25.11.2016 № 257 Сторони погодили графік погашення позики працівником: з 01 січня 2017 року по 31 березня 2019 року щомісяця рівними частинами у сумі 5 454,55 грн. та з 01 квітня 2020 року по 31 грудня 2021 року щомісяця рівними частинами у сумі 5 454,54 грн. Додатковою угодою № 1/261 від 25.01.2017 про збільшення строку повернення позики до Договору № 257 від 25.11.2016 про надання цільової, безпроцентної, поворотної позики на придбання (будівництво) житла Сторони погодили внести зміни до Договору від 25.11.2016 № 257, встановити строк повернення позики - 7 (сім) календарних років з дня надання суми позики, Додаток № 1 «Зобов`язання» та Додаток № 2 «Графік погашення позики» викласти в новій редакції. \~ \~ \~ \~Позичальник згідно зобов`язання, що є Додатком № 1 від 25.01.20217 до Договору від 25.11.2016 № 257, зобов`язався отриману ним від Украероруху безпроцентну, поворотну позику в сумі 327 272,67 грн. використати за призначенням та гасити и щомісячно рівними частинами на протязі 84 місяців у відповідності з графіком погашення (п. 1); повне погашення провести до 31.12.2023 року (п. 2); у випадку звільнення за власним бажанням чи за порушення трудової дисципліни достроково погасити залишок позики (п. 4). Додатком № 2 від 25.11.2016 до Договору від 25.11.2016 № 257 сторони погодили графік погашення позики працівником: з 01 січня 2017 року по 31 січня 2017 року в сумі 5454,55 грн, з 01 лютого 2017 року по ЗО вересня 2021 року щомісяця рівними частинами у сумі 3 877,33 грн та з 01 жовтня 2021 року по 31 грудня 2023 року щомісяця рівними частинами у сумі 3 877,32 грн. 30. \~ \~ \~ \~16.04.2021 згідно наказу Харківського регіонального структурного підрозділу Украероруху № 97/о від 15.04.2021 [PERSON] був звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, згідно ст. 38 КЗпП України. Згідно із п. 3.10. наказу Украероруху від 24.11.2020 №1106 «Про ліквідацію Харківського регіонального структурного підрозділу» у зв`язку з ліквідацією Харківського регіонального структурного підрозділу Украероруху всі активи та пасиви було передано на баланс Дніпровського регіонального структурного підрозділу Украероруху. Як вбачається з Акту від 27.01.2021 «Про передачу договорів позики на придбання житла від Харківського РСП до Дніпровського РСП» начальник відділу з економічної та договірної роботи Харківського РСП передає, а головний бухгалтер Дніпровського РСП приймає серед іншого оригінали Договору від 25.11.2016 № 257 та додаткової угоди № 1/261 від 25.01.2017. Згідно із повідомленням № 448 від 31.05.2021 «Розрахунки між управлінням та його підрозділами» від Харківського РСП Украероруху Дніпровському РСП Украероруху передана заборгованість з позики на житло [PERSON] згідно Договору від 25.11.2016 № 257 в сумі 98 651,39 грн. 17.02.2021 та 15.04.2021 [PERSON] подав до Украероруху заяви, якими просив згідно п. 4.6. Договору № 257 від 25.11.2016 провести погашення суми боргу цільової безпроцентної, поворотної позики на придбання або будівництво житла у розмірі 124 074,29 грн шляхом віднімання від нарахованої матеріальної допомоги між Украерорухом та працівником підприємства (п. 6.25.2 Колективного договору ) у розмірі 473 700,00 грн. 29.12.2021 за вх. № 4-132/21 [PERSON] подав до Украероруху заяву від 24.12.2021 про погашення суми боргу цільової безпроцентної, поворотної позики на придбання або будівництво житла у розмірі 124 073,29 грн шляхом віднімання від нарахованої матеріальної допомоги між Украерорухом та працівником підприємства (п. 6.25.2 Колективного договору) у розмірі 473 700,00 грн. Листом від 28.01.2022 №22.1-03/55/22 [PERSON] була надана відповідь, що 1 виплата за Договором від 16.04.2021 № 31 в розмірі 31 580,00 грн була зарахована в погашення його заборгованості за Договором від 25.11.2016 № 257 з урахуванням утримання податку на доходи фізичних осіб 18% та військового збору - 1,5 %, після чого загальна заборгованість за позикою станом на 01.01.2022 становить 98 651,39 грн. та за рахунок наступних виплат по Договору від 16.04.2021 № 31 буде здійснюватися погашення заборгованості по Договору від 25.11.2016 № 257. За приписами п. 6.2. Договору від 25.11.2016 № 257 у разі неповернення отриманої позики в десятиденний строк з моменту, визначеного в п. 4.2. Позичальник сплачує Позикодавцю пеню у розмірі 0,1 % від неповернутої суми позики за кожний день прострочки. Згідно із вимогами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України \~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України). Сторонами не оспорюється, що залишок неповерненої частини позики становить 98\~651,39 грн. Отже, у зв?язку з невиконанням умов договору у відповідача за зустріним позовом перед позивачем за зустрічним позовом утворилася заборгованість яка складається з: неповерненої частини позики у сумі 98651,39 грн., яка підлягає стягненню. Щодо стягнення пені за період з 06.02.2024 по 05.02.2025 року становить 26 756,45 грн. суд зауважує таке. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18. Зокрема, наразі вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено, та наразі не скасовано. Оскільки позивач за зустрічним позовом нарахував пеню за період з 06.02.2024 по 05.02.2025, тобто після введення в Україні воєнного стану та у період його дії, в силу наведених вище приписів закону, позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь позикодавця неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором. Отже, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 26\~756,45 грн. задоволенню не підлягають. Оцінюючи доводи відповідача за зустрічним позовом про припинення зобов`язань за договором позики у зв`язку із зарахуванням однорідних зустрічних вимог суд зазначає таке. Відповідно до\~статті 601 ЦК України\~зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Водночас однією із важливих умов, за наявності якої можливе припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних вимог, є безспірність вимог, які зараховуються, а саме відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань. Для задоволення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог слід встановити наявність таких умов: зустрічність вимог, однорідність цих вимог, строк виконання яких настав, та відсутність спору між сторонами щодо характеру зобов`язання, його змісту та умов виконання, оскільки лише за наявності всіх умов у сукупності можливо здійснити таке зарахування. У постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19 сформовані, зокрема, такі висновки щодо застосування\~статті 601 ЦК\~\~України: - зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому); - вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (стаття 601 ЦК України):\~бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);\~бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей); -\~безспірність вимог, які зараховуються, а саме:\~відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором; - за дотримання умов, передбачених\~статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених\~статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним. Суд бере до уваги, що у заяві про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.03.2025, направленої [PERSON] позивачу за зустрічним позовом, однією із вимог, про зарахування якої повідомляє [PERSON] , є вимога Державного підприємства обслуговування повітряного руху України до нього про стягнення пені в сумі 26\~756,45 грн (заявлена у зустрічному позові від 06.02.2025). Як зазначено вище, зазначена сума з урахуванням положень пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України не підлягає стягненню. Отже, відсутні підстави для висновку, що за заявою від 12.03.2025 про зарахування зустрічних однорідних вимог відбулося припинення відповідного зобов`язання [PERSON] перед Державним підприємством обслуговування повітряного руху України. Отже, зустрічний позов підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з [PERSON] на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України 98\~651,39 грн. основної заборгованості за договором позики. У частині дванадцятій статті 265 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму. Оскільки зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, то суд проводить зустрічне зарахування грошових сум і стягує різницю в розмірі 343\~468,61 грн з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] за подання первісної позовної заяви судовий збір не сплачено. За результатами розгляду справи підстав для звільнення [PERSON] від сплати судового збору не встановлено, отже він повинен був сплатити судовий збір у розмірі 4 421,20 грн. Первісний позов судом задоволено повністю, тому з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 4\~421,20 грн. Державним підприємством обслуговування повітряного руху України сплачено судовий збір за подання зустрічного позову у розмірі 3028,00 грн. Зустрічний позов задоволено частково, отже на користь позивача за зустрічним позовом з відповідача за зустрічним позовом [PERSON] підлягають стягненню витрати Державного підприємства обслуговування повітряного руху України зі сплати судового збору відповідно до частки задоволених судом позовних вимог, що дорівнює 2\~381,96 грн. (98\~651,39 / 125\~407,84 х 3028,00 = 2\~381,96). Позивачем за первісним позовом доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу не надано, отже підстави для вирішення питання щодо їх розподілу на час ухвалення рішення відсутні. На підставі \~викладеного \~та \~

Outcome: partial