Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

01 квітня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ», в інтересах якого дії представник за довіреністю Алієва Нурай, звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 13615 грн, а також судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 04.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 79672912 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 9000 грн, строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,83 % в день (фіксована ставка, яка діє протягом строку позики, визначеного п.п.2.2 п.2 договору), 2,70% в день (процентна ставка в день (застосовується за понадстрокове користування позикою (її частиною)). Відповідно до п.20 Договору позики, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Також позивач у позові зазначає, що підписанням Договору позики відповідач підтвердив факт ознайомлення на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», що вбачається зі змісту п.п 5.1 п. 5 Договору позики. Крім того, відповідач погодився, що до моменту підписання Договору позики він вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, розміщені на сайті https:// https://mycredit.ua/ru/documents-license, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі (п.п.5.2 п.5 Договору позики). Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за Договором позики до відповідача, то ТОВ «ФК «ЄАПБ» як позивач обгрунтовує це тим, що 14.06.2021 був укладений договір факторингу №14/06/21 (далі Договір факторингу), відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило за плату на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, що вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №32 від 25.09.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 13615 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2241 грн сума заборгованості за відсотками, та 4374 грн сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою. Водночас позивач у позові зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, ним не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. З огляду на викладене ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просить суд стягнути із [PERSON] суму заборгованості за Договором позики в розмірі 13615 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2241 грн сума заборгованості за відсотками, та 4374 грн сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою. Крім того, у пункті 3 прохальної частини позовної заяви позивачем викладено прохання про стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 10 год 00 хв 07 травня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. 23 квітня 2025 року відповідачем [PERSON] поданий відзив на позовну заяву (вхідний №16206 від 24.04.2025), згідно якого відповідачем висловлене прохання щодо часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке. Відповідач є військовослужбовцем Національної гвардії України проходить службу у військовій частині [NUMBER] з 21.05.2019 по даний час. Частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції, яка діяла на момент укладення відповідачем кредитного договору) передбачено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. При цьому, пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Згідно довідки № 1302 від 27.12.2024 старший сержант [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України з 21.05.2019 по теперішній час. Таким чином, відповідач підсумовує, що на момент укладення Договору про надання споживчого кредиту № 07.05.2024-100001557 від 07.05.2024 він був військовослужбовцем і на нього поширювалися пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, не підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення із відповідача заборгованості за основною сумою позики (тілом позики), то відповідач означену вимогу визнає. З огляду на викладене, відповідач у відзиві зазначає, що позов він визнає частково, в частині стягнення невиплаченого тіла кредиту 7000 грн, та пропорційно розмір судового збору в сумі 1556,69 грн, що відповідачем детально розрахований у додаткових поясненнях від 29.04.2025 (вхідний №16970, а.с.88-89, 94). Представник позивача [PERSON] в судове засідання, що призначено о 10 год 00 хв 07 травня 2025 року, не з`явилася, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду до електронних кабінетів як позивача, так і [PERSON] як його представника, що були отримані цими учасниками справи 09.04.2025 о 20 год 14 хв 51 сек (а.с.44 зворот, 45 зворот). Водночас представник позивача за довіреністю Алієва Н., у пункті 4 прохальної частини позовної заяви, висловила прохання до суду здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача і, у випадку неявки в судове засідання відповідача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] , у судове засідання 07 травня 2025 року о 10 год 00 хв не з`явився, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасником справи 09.04.2025 о 20 год 14 хв 51 сек (а.с.46 зворот). Водночас, відповідач [PERSON] , 23.04.2025 через підсистему «Електронний суд», подав до суду заяву, в якій виявив волю на розгляд справи у його відсутність з підстав проходження військової служби, просив суд врахувати підстави часткового ним визнання позовних вимог (вхідний №16189 від 24.04.2025, а.с.85). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась у відсутність всіх учасників справи то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позиції представника позивача та відповідача, висловлені письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 04.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №79672912 (далі Договір позики). Пунктом 1 Договору позики передбачено, що позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. У підпунктах 2.1-2.3 п. 2 Договору позики сторони обумовили параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів. Зокрема, сума позики становила 9000,00 грн; строк позики (строк договору) 30 днів; процентна ставка/день - 0,83 % (фіксована, яка діє протягом строку позики, визначеного п.п.2.2 п.2 договору), та 2,70% в день (процентна ставка в день (застосовується за понадстрокове користування позикою (її частиною)); дата надання позики 04.05.2024; дата повернення позики (останній день) 02.06.2024; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1541,93%; орієнтовна загальна вартість позики 11241 грн. Крім того, із п.4 Договору позики судом встановлено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування позикою та до повного погашення задоргованості за договором. Із п.18 Договору позики суд встановив, що якщо сума позики, зазначена у п.2 Договору позики, перевищує розмір одніє мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк, нараховуються проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п.2 Договору позики, за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Також зі змісту п.24 Договору позики суд встановив, що цей договір укладений із використанням веб сайту: https://mycredit.ua. Із п.29 Договору позики суд встановив, що у розділі «Позичальник», після реквізитів відповідача, міститься електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме: 71284 (а.с.6-8). Із Додатку №1 до Договору позики «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит» суд встановив, що датою видачі кредиту/датою платежу є відповідно 04.05.2024 та 02.06.2024; чиста сума кредиту становить 9000 грн; проценти за користування кредитом 2241 грн; реальна річна процентна ставка 1541,93%; загальна вартість кредиту 11241 грн. У розділі «Позичальник» означеного письмового доказу суд встановив, що після реквізитів відповідача, міститься електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме: 71284 (а.с.9) Також суд встановив, що 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1Банк») за плату, а ТОВ «1БАНК» відступити ТОВ «ФК «ЄАПБ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані, зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (п.1.1 розділу 1 Договору позики) (а.с.10-12). Відповідно до умов Додаткової угоди №37 від 25.09.2024 до Договору факторингу судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до боржників, перелік яких міститься у Реєстрі боржників №32 від 25.09.2024 (а.с.15). Крім того, із витягу з Реєстру боржників №32 до Договору факторингу суд встановив, що ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 13615 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2241 грн сума заборгованості за відсотками, та 4374 грн сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою (а.с.17). Згідно розрахунку заборгованості, що підготовлений первинним кредитором ТОВ «1БАНК», суд встановив, що, станом на 25.09.2024, сукупна заборгованість відповідача перед означеним кредитором згідно Договору позики становить 13615 грн, з яких: 7000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2241 грн сума заборгованості за відсотками, та 4374 грн сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою. Водночас із цього письмового доказу суд встановив, що ТОВ «1БАНК» як первинним кредитором, правонаступником якого у спірних правовідносинах є позивач, проценти за користування позикою нараховувались наступним чином: 1) за період з 04.05.2024 до 02.06.2024 щоденно по 74,70 грн; 2) з 03.06.2024 до 20.06.2024 щоденно по 243 грн. Також із означеного письмового доказу суд встановив, що після 20.06.2025 жодні відсотки за користування позикою ані ТОВ «1Банк», ані ТОВ «ФК «ЄАПБ», відповідачу не нараховувались, а також і той юридичний факт, що відповідач 02.07.2024 сплатив ТОВ «1БАНК» 2000 грн, які останнім були зараховані на погашення тіла кредиту (а.с.18-21). Із долучених відповідачем [PERSON] до відзиву на позовну заяву письмових доказів суд встановив, що з 21 травня 2019 року по теперішній час він перебуває на військовій службі за контрактом та працює у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України (а.с.90,91,92). Суд, безпосередньо дослідивши матеріали цивільної справи №711/2740/25, дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Що стосується позовної вимоги про стягнення із відповідача [PERSON] заборгованості за основною сумою боргу за Договором позики в розмірі 7000 грн, то суд зазначає про таке. Відповідно до положень ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~ч.\~1,\~3,\~4,\~7\~ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» №675-VIII\~від 03.09.2015\~(далі\~ Закон\~№675), пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 Закону №675). Статтею 12 Закону №675 визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону №675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону №675). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ст. 1082 ЦК України,\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув права вимоги до відповідача за Договором позики на підставі Договору факторингу у взаємозв`язку із Додатковою угодою №37 від 25.09.2024 до Договору факторингу. Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Договору позики, суд встановив, що його сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови її надання, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання означеного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), а саме: 71284. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. У заяві про визнання позову від 23.04.2025 (вхідний №16203 від 24.04.2025, а.с.86), а також у відзиві на позов від 23.04.2025, що подані відповідачем через підсистему «Електронний суд», відповідач [PERSON] , беззастережно визнав той юридичний факт, що сума неповернутої ним позики становить 7000 грн, а відповідно ним визнані похідні юридичні факти про те, що Договір позики ним укладався, а також і той, що у повному обсязі суму позики він позикодавцю та/або його правонаступнику у спірних правовідносинах не повернув. Отже, зважаючи на те, що [PERSON] не виконав грошові зобов`язання щодо повернення суми позики, згідно укладеного ним Договору позики (з врахуванням сплачених 2000 грн 02.07.2024), беручи до уваги визнання цього юридичного факту відповідачем у заявах по суті справи, що узгоджується із положеннями ч.1 ст.82 ЦПК України, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення із відповідача грошових коштів в рахунок погашення заборгованості за основною сумою боргу, тобто в розмірі 7000 грн, підлягають задоволенню. Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 6615 грн, з яких: 2241 грн сума заборгованості за відсотками, та 4374 грн сума заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою, то суд зазначає про таке. У підпунктах 2.1-2.3 п. 2 Договору позики сторони обумовили параметри та умови позики, параметри, порядок і графік повернення позики та сплати процентів. Зокрема, сума позики становила 9000,00 грн; строк позики (строк договору) 30 днів; процентна ставка/день - 0,83 % (фіксована, яка діє протягом строку позики, визначеного п.п.2.2 п.2 договору), та 2,70% в день (процентна ставка в день (застосовується за понадстрокове користування позикою (її частиною)); дата надання позики 04.05.2024; дата повернення позики (останній день) 02.06.2024; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1541,93%; орієнтовна загальна вартість позики 11241 грн. Крім того, із п.4 Договору позики судом встановлено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи зі строку фактичного користування позикою та до повного погашення задоргованості за договором. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру боргу за нарахованими та несплаченими процентами за користування відповідачем сумою позики, в тому числі і понадстроково,

Outcome: partial