Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

У лютому 2024 року позивач [PERSON] звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області з позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі сторони перебувають з 28 червня 2009 року. Позивач вказує, що сторони припинили шлюбні відносини, припинили вести спільне господарство, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, проти примирення вона заперечує. Враховуючи вищенаведене, просить шлюб розірвати. Крім того, позивач вказує, що сторони від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вказує що спору про визначення місця проживання дітей між сторонами немає. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти винесення у справі заочного рішення. Судові витрати просила залишити за нею, вказала що спір про поділ майна подружжя між сторонами відсутній. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності чи клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам\~ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28 червня 2009 року Новосілківською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 28 червня 2009 року, про що складено відповідний актовий запис №3, місце державної реєстрації: Новосілківська сільська рада Підволочиського району Тернопільської області. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено на [PERSON] . Сторони у даній справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] вія 10 листопада 2010 року та серії [NUMBER] від 01 серпня 2012 року. Відповідно до ч.1\~ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом\~ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4\~ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~передбачено, що проголошена\~Конституцією України\~(254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що подружні відносини між сторонами не склались, вони проживають окремо, шлюбні відносини між ними припинено. Позивач підтримала заявлені позовні вимоги, про що свідчить її заява. Відповідач проти заявленого позову про розірвання шлюбу у встановленому законом порядку не заперечив. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб підлягає розірванню. Позовних вимог про поділ майна подружжя чи визначення місця проживання дітей в даній цивільній справі сторонами заявлено не було. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України\~суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, ст.141 ЦПК України, враховуючи клопотання позивача, судові витрати необхідно залишити за позивачем. На підставі ст.ст.24,\~56,\~110,\~112,\~113 СК України,

Outcome: approved