Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

[PERSON] 14.03.2024 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 16.11.2007 він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Будучи в шлюбі, за позовом дружини рішенням суду від 06.10.2014 на утримання дитини з нього стягнуті аліменти. Невдовзі, шлюб між ними був розірваний на підставі рішення суду від 06.10.2016. Після розірвання шлюбу вони залишилися проживати однією сім`єю. Однак у серпні 2022 року [PERSON] виїхала за межі України, залишивши на його утриманні та вихованні їх спільного сина, який проживає разом з ним дотепер. Мати дитини разом з ними з того часу не проживає, місце її знаходження йому невідоме. Разом з тим, відділом державної виконавчої служби йому нарахована заборгованість по аліментам, яка за період із серпня 2022 року до лютого 2024 року складає 58\~002 грн 25 коп. Оскільки з серпня 2022 року дитина проживає разом з ним та перебуває на повному його утриманні, тому просив припинити з серпня 2022 року стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Також пояснив, що син весь час проживає разом з ним, з серпня 2022 року він один його утримує, проте через нараховану заборгованість по аліментам виконавчою службою накладені арешти на всі його рахунки, майно. Відповідачка з сином не бачиться, спілкуються тільки через месенджери, грошей на його утримання вона не надає, місце її знаходження йому невідоме. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Згідно з ухвалою суду від 30.04.2025 розгляд справи проводиться заочно, на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 16.11.2007 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.10.2016 (справа №389/2305/16-ц, провадження №2/389/817/16), що набрало законної сили 18.10.2016. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.10.2014 у справі №389/4167/14-ц (провадження №2/389/893/14) (наявність якого судом перевірено шляхом безпосереднього доступу до ЄДРСР) з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 18.09.2014. На підставі постанови начальника Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 15.02.2024 відкрито виконавче провадження №74161461 про примусове виконання виконавчого листа, виданого 21.10.2014 Знам`янським міськрайонним судом на виконання вказаного вище судового рішення. Як вбачається з довідки, виданої Знам`янським відділом державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] нарахована заборгованість по аліментам за період з серпня 2022 року до лютого 2024 року в розмірі 58\~002 грн 254 коп. Разом з цим, звертаючись до\~\~суду\~з цим позовом,\~позивач стверджує, що з серпня 2022 року син проживає разом з ним та перебуває на повному його утриманні. На підтвердження\~\~вказаних обставини позивач надав суду довідки голови будинкового комітету №6 м.Знам`янка, відповідно\~до\~яких\~позивач проживає по [ADDRESS] разом з неповнолітнім сином [PERSON] , який мешкає разом з батьком з серпня 2022 року. Відповідачка за цією адресою зареєстрована, проте з серпня 2022 року не проживає, у вихованні сина участі не приймає. З наданої позивачем довідки з місця навчання сина вбачається, що [PERSON] з 2014 року навчається в ліцеї «Інтелект» Знам`янської міської ради, доглянутий, охайний, проживає разом з батьком. Способами захисту сімейних прав та інтересів згідно з ч.2\~ст.18 СК України, зокрема, є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. З аналізу положень статей 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. Отже, з урахуванням предмету цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні ч.4 ст.273 СК України може бути підставою для звільнення від сплати аліментів платника аліментів. Нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина. З наявних у справі доказів судом встановлено, що з серпня 2022 року неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, позивач опікується дитиною, він самостійно несе витрати на утримання, виховання та розвиток сина, оскільки дитина мешкає разом з ним. При цьому, позивач також зобов`язаний виконувати рішення суду щодо сплати на користь відповідачки аліментів на утримання дитини. Отже, проживання неповнолітнього [PERSON] разом з батьком і перебування дитини на його утриманні свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою для стягнення з нього аліментів і має тягнути за собою припинення стягнення аліментів з 01.08.2022, оскільки саме з цього часу дитина проживає з батьком та він несе витрати на його утримання. Наявність відкритого виконавчого провадження з виконання судового рішення про стягнення аліментів свідчить про порушення майнових прав позивача, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання неповнолітнього [PERSON] та нараховані як заборгованість в спірний період. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, §54, ЄСПЛ, від 07.12.2006). З огляду на викладене та враховуючи, що неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його повному утриманні, беручи до уваги загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України примусового стягнення аліментів на користь відповідачки, що стягуються на підставі рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.10.2014 у справі №389/4167/14-ц (провадження №2/389/893/14), а тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп, сплачений ним при поданні цього позову.

Outcome: approved