Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

18.02.2025 до суду звернулося ТОВ «Споживчий центр» із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У обґрунтування позову зазначено, що 18.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений кредитний договір (оферта) № 18.03.2024-100000825. Відповідно до якого позичальнику наданий кредит у розмірі 12000 грн, що стверджується квитанцією про видачу коштів від 18.03.2024. Свої зобов`язання за кредитним договором позивачем виконані належним чином. Відповідач зобов`язання не виконував, внаслідок чого станом на дату подачі позову утворилась заборгованість у розмірі 28419,72 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11990,44 грн, процентам 13429,28 грн, неустойки - 3000 грн. 28.02.2025 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання фізичної особи відповідача. 03.03.2025 ухвалою судді відкрите спрощене позовне провадження. 18.03.2025 відповідачем надано суду відзив на позов, згідно якого у задоволенні позову просить відмовити, оскільки позивачем не надані належні докази факту перерахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника; надана позивачем копія квитанції LiqPay, що є сервісом електронних платежів від АТ КБ «ПриватБанк», а не самостійною банківською установою, не містить усіх передбачених реквізитів для переказу коштів; не надано доказів руху грошових коштів на рахунку відповідача, виписки з особового рахунку клієнта, розрахунку заявлених позовних вимог із зазначенням коштів, що сплачені позичальником, дату їх сплати. 21.03.2025 позивачем надана відповідь на відзив, згідно якої посилаються на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладений кредитний договір № 18.03.2024-100000825 у електронній формі, яка законодавчо прирівнюється до письмової, шляхом: (1) отримання/ ознайомлення відповідача з пропозицією укласти кредитний договір (оферту) (кредитну лінію) від 18.03.2024; (2) подання відповідачем заявки кредитного договору № 18.03.2024-100000825 (кредитної лінії); (3) надсилання відповідачем відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 18.03.2024-100000825 (кредитної лінії). Стороною відповідача документи, що складають кредитний договір підписувались відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «E885», а паспорт споживчого кредиту - «A885» та надсилалися у смс-повідомленні на номер, вказаний останнім, як фінансовий. Зазначають, що без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт Товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету, без отримання листа на адресу електронної пошти та/ або смс-повідомлення, кредитний договір не міг бути укладений, тому відповідачем та позивачем досягнута згода щодо істотних умов правочину, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором, що відповідачем не спростовано доказами. На підтвердження розрахунку суми заборгованості за кредитним договором позивач додав картку субконто з детальним розрахунком заборгованості, яка є належним та допустимим доказом. Видача кредитних коштів стверджується квитанцією № 2438816607 про перерахування коштів на картковий рахунок відповідача, номер якого зазначений ним у кредитному договорі (заявці), за допомогою інтернетеквайрингу «LiqPay». Крім того, проценти за кредитним договором не є мірою відповідальності, а є платою за користування чужими грошовими коштами. Нарахувань процентів поза межами строку кредитування не здійснювалось. 27.03.2025 відповідачем надані суду заперечення на відповідь на відзив, у яких заперечує укладення кредитного договору та отримання коштів від ТОВ «Споживчий центр». Вказує на відсутність доказів перерахування кредитних коштів на платіжну картку саме позичальника. Зазначає, що доказами на підтвердження заборгованості та її розміру є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку. Не надана виписка по рахунку, інші первинні документи, які свідчили б про виникнення у відповідача заборгованості. Посилається також на те, що оскільки в Україні діє воєнний стану, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України неустойка в розмірі 3000 грн не підлягає стягненню з відповідача та підлягає списанню позивачем. 09.04.2025 ухвалою суду задоволене клопотання представника відповідача (адвоката) про відкладення судового засідання у зв`язку із необхідністю ознайомитись із матеріалами справи. Розгляд справи відкладений. 08.05.2025 у судове засідання сторони та їх представники не з`явились. Представник позивача у позові клопотав про розгляд справи за його відсутності. До суду надійшла заява представника відповідача (адвоката) про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача, підтримують відзив, заперечення на відповідь на відзив та просять врахувати п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у гл. 10 р. ІІІ ЦПК України (ч.1 ст.279 ЦПК України). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених ст. 223 ЦПК України. Інших заяв, клопотань до суду, у тому числі щодо розгляду справи у режимі відеоконференції, не надходило. Під час розгляду справи, судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України). Так, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Установлено, що 18.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладений кредитний договір (оферта) № 18.03.2024-100000825, відповідно до якого позичальнику наданий кредит у розмірі 12000 грн із погодженням таких умов договору: строк надання кредиту - 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 04.08.2024; процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, яка становить 0,82 %; проценти (економічна сутність плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення усієї суми кредиту (включаючи транші) (залишку від усієї суми кредиту) на кількість днів користування кредитом/ залишком кредиту та на процентну ставку; комісія за надання кредиту 15 % від суми кредиту та дорівнює 1800 грн, графік платежів (п. 9 заявки, а.с. 18). Згідно п. п. 3.1, 3.2, 4.1 договору (а.с. 15) кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, платності, поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів: банківський рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача. П. 4.3 договору (а.с. 15) днем надання кредиту є списання відповідної суми коштів з рахунка кредитодавця, а днем погашення кредиту / сплати платежу день надходження коштів до каси кредитодавця готівкою або зарахування на його поточний рахунок, що підтверджується випискою з поточного рахунку. Якщо дата ініціювання платіжної операції з надання кредиту не співпадає із датою завершення операції з надання кредиту, днем / датою надання кредиту є дата ініціювання цієї платіжної операції, якщо платіжна операція була завершена (навіть у випадку її завершення в пізнішу дату). Відповідно до п. 6.1 договору (а.с. 16) позичальник зобов`язався використовувати кредит на цілі, зазначені в договорі та забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця у такі терміни: (а) повернення кредиту, сплата процентів - у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; (б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором негайно з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги. П. 9.1 пропозиції про укладення договору (а.с. 17) у разі несплати кредиту, процентів, комісії, сума зобов`язань по погашенню кредиту, процентів, комісії з наступного за останнім днем сплати вважається простроченою та до позивальника може бути застосовна неустойка згідно п. 7.6 договору. Також позичальник відповідно до ст. 625 ЦК України зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, проценти. П. 7.6 договору (а.с. 16) передбачено, що у разі невиконання / неналежного виконання зобов`язання позичальником, кредитодавець залишає за собою право нарахування неустойки, розмір якої встановлюється у заявці, максимальний розмір якої встановлюється законом. П. п. 13, 14 заявки (а.с.18) та п.п. 13,14 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (а.с. 19) сторонами погоджено, що неустойка розмірі 120 грн нараховується за кожен день невиконання / неналежного виконання зобов`язання позичальником. Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365 % річних. Максимальний розмір процентів встановлюється законом. Позичальником під час укладення кредитного договору пройдена ідентифікація шляхом використання системи BankID Національного банку України, за результатами чого з документів, створених на матеріальних носіях, та / або електронних даних забезпечене встановлення фізичної особи позичальника. 18.03.2024 [PERSON] укладений кредитний договір № 18.03.2024-100000825 шляхом: (1) отримання / ознайомлення відповідача з пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 18.03.2024; (2) подання відповідачем заявки кредитного договору № 18.03.2024- 100000825 (кредитної лінії); (3) надсилання відповідачем відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 18.03.2024-100000825 (кредитної лінії). Зазначені документи підписані електронним підписом «E885» документи, що складають кредитний договір та «A885» - паспорт споживчого кредиту, надісланий у смс-повідомленні на номер телефону, зазначений останнім, як фінансовий. ТОВ «Споживчий центр» є абонентом (учасником) системи BankID НБУ з 26.10.2020, що підтверджується інформацією з офіційного веб-сайту Національного Банку України за посиланням https://bank.gov.ua/ua/bank-id-nbu за параметрами пошуку "код за ЄДРПОУ 37356833". На підтвердження перерахування коштів позивачем долучена до матеріалів справи квитанція про їх видачу від 18.03.2024 із зазначенням призначення платежу: видача за договором № 18.03.2024-100000825, ID платежу 2438816607, картка [NUMBER] . Зазначене у сукупності підтверджує укладення кредитного договору, виконання зобов`язань позивачем за кредитним договором та перерахування коштів позичальнику за цим договором на його картку, зазначену у кредитному договорі та заявці - [NUMBER] (п. 4.1 пропозиції про укладення договору (а.с. 15), абз. 6 заявки (а.с. 18), абз. 8 відповіді позичальника про прийняття пропозиції (а.с. 19). Відповідачем протилежного суду не доведено та не спростовано. Позивачем на підтвердження наявної заборгованості за кредитним договором надана довідка - розрахунок № 18.03.2024-100000825 від 18.03.2024, яка відображає період нарахування процентів з 18.03.2024 по 04.08.2024, а також загальні суми нарахованого боргу у розмірі 28419,72 грн, що складається із основного боргу 11990,44 грн, процентів 13429,88 грн, неустойки - 3000 грн. Надана позивачем довідка (карта) субконто являє собою зведений обліковий документ та відображає звіт з деталізацією по бухгалтерським проводкам, впорядковану за датами вибірки інформацію про проводки, що стосуються вибраного періоду часу і в яких був використаний вибраний вид субконто, а отже належним та допустимим доказом. Так, відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Електронна ідентифікація - процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи., тобто з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи (ст. 1 цього Закону). Електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затвердженої Кабінетом Міністрів України (ст. 14 цього Закону). Відповідно до п. 2 Положення про Систему BankID Національного банку України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 17.03.2020 № 32 визначено, що: абонент-ідентифікатор - банк України, який є абонентом Системи BankID Національного банку та безпосередньо виконує функції ідентифікації, автентифікації та верифікації клієнтів (банку), які є користувачами Системи BankID Національного банку; абонент Системи BankID Національного банку (далі - абонент) - юридична особа резидент приватного або публічного права, яка має укладений Національним банком України договір приєднання до Системи BankID Національного банку, та Національний банк; користувач Системи BankID Національного банку - фізична особа, яка ініціювала ЕЗІ з використанням Системи BankID Національного банку з метою отримання послуги від абонента - надавача послуг або контрагента абонента - надавача послуг зі спеціальним статусом. Відповідно до п. 3 Положення про Систему BankID Національного банку України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 17.03.2020 № 32 вимоги цього Положення поширюються на відносини, що виникають між Національним банком та абонентами, а також між абонентами під час використання Системи BankID Національного банку. Ч. ч. 1, 3, 6 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному цією статтею. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги»). У свою чергу, відповідно до ч.1 ст.12 зазначеного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-383/2010 зроблений висновок, що ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює, припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок його укладення, підлягають виконанню. З урахуванням\~принципу "тлумачення\~до користь\~дійсності"\~сумніви щодо\~дійсності,\~чинності та\~виконуваності (правочину)\~повинні тлумачитися\~судом на\~користь його\~дійсності,\~чинності та виконуваності (Постанова Верховного Суду від 10.03.2021 по справі № 607/11746/17). Матеріали справи не містять та відповідачем не надані докази на спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, доказів того, що умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін також не надано. Правовідносини, що виникли між сторонами, крім положень вказаного договору, врегульовані нормами ЦК України. Так, ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. ст. 626, 628 ЦК України). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, з недотримання якої є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом (ст. 1056-1 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника проценти від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. ст. 525, 526 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином, досліджені по справі докази дають достатні підстави для висновку, що після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ «Споживчий центр» виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконав. Існування заборгованості перед позивачем підтверджується доданими до позову документами. Відповідачем не надані суду докази на спростування твердження позивача щодо невиконання ним умов договору, наявності заборгованості та її розміру. Разом з тим, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у 30-денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~ст.625\~ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України). На підставі викладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 25419,72 грн за вирахуванням неустойки 3000 грн, яка згідно умов укладеного договору носить характер відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, а не оплати за користування чужими грошовими коштами, як зазначено у відповіді на відзив. Європейський суд з прав людини вказав, що Суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції з прав людини зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 цієї Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (параграф 23 рішення Європейського суду з прав людини «Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Ураховуючи факт часткового задоволення судом позовних вимог на 89,44 % від 28419,72 грн, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2166,59 грн (89,44 % від 2422,40 грн). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Outcome: partial