Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] (надалі за текстом - заявник 1) та [PERSON] (надалі за текстом - заявник 2) звернулись до Солом`янського районного суду м. Києва зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Зазначили, що 20 липня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між заявниками, про що зроблений актовий запис № 1008, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у подружжя народився син: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , від 24.11.2015 року). Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться з січня 2024 року, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, у зв`язку з чим, просили розірвати шлюб. Заявники також зазначили, що досягли згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільного сина - [PERSON] , що підтверджується нотаріально посвідченим договором від 17 лютого 2025 року. Відповідно до умов вказаного договору, визначено місце проживання дитини разом із заявником 2, при цьому заявник 1 має право бачитись з дитиною в порядку, передбаченому зазначеним договором. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 березня 2025 року для розгляду визначено суддю Верещінську І.В. Ухвалою суду від 10 квітня 2025 року справу прийнято до провадження та відкрито окреме провадження у справі, судове засідання призначено на 14 травня 2025 року. Заявники в судове засідання не з`явились, заявником 1, 2 подано до суду заяви про розгляд справи без їх участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 20 липня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу заявники мають спільну дитину: - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві; 17 лютого 2025 року заявники уклали договір між батьками щодо здійснення батьківських прав, визначення місця проживання дитини та участі батька в утриманні дитини, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербою Л.О., зареєстрований в реєстрі під № 80. Як вбачається з умов договору, він не порушує прав дитини, не порушує особистих та майнових прав жодного з подружжя. Заявники, звернувшись до суду з указаною заявою про розірвання шлюбу, вказали, що звернення подружжя до суду з цією заявою викликано бажанням розірвати шлюб, оскільки між ними фактично припинені шлюбні відносини, відсутній спільний бюджет та спільне господарство. Згідно з ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Як встановлено ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Зі спільної заяви та наданого договору вбачається, що між заявниками відсутній будь-який спір щодо визначення місця проживання дитини, її утримання, участь батька у вихованні дитини, а також спір щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, а рішення про розірвання шлюбу є зваженим та остаточним. Протягом місяця від дня подання заяви, заява заявниками відкликана не була. Враховуючи, що бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі заявників, при цьому після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Як передбачено ст. 113 СК України, позивач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно позовної заяви, заявник [PERSON] бажає надалі іменуватися прізвищем " [PERSON] ".

Outcome: approved