Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~18 листопада 2024 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося, подальше примирення неможливе, позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачкою, добровільно розірвати його у органах РАЦС дружина відмовляється. 04 грудня 2024 року після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05 лютого 2025 року судом надано строк для примирення у три місяці та зупинено провадження. 05 травня 2025 року провадження поновлено та призначено у спраі судовий розгляд . Сторони у засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином. У матеріалах справи є заява позивача про розгляд справи у його відсутності. 12 травня 2025 року до канцелярії суду надійшла заява відповідачки про визнання позовних вимог про розірвання шлюбу та розгляд справи у її відсутності. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи, суд дыйшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Сторони зареєстрували шлюб 16 квітня 2004 року у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 95, згідно з виданим 16 квітня 2004 року свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання за час шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Причинами розірвання шлюбу стало те, що спільне проживання між подружжям не склалося, позивач не бажає перебувати у шлюбі з відповідачкою, тому на даний час шлюб між сторонами існує лише формально, а сім`я фактично розпалася. Згідно зі ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Протягом встановленого судом строку подружжя не примирилося. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи, що у сторін сім`я розпалася, вжиті судом заходи щодо примирення подружжя результатів не дали, відповідачка погодилася на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і доказані, а тому шлюб слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За змістом частини другої статті 114, статті 115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як вбачається з матеріалів справи позивач, звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, судовий збір не сплачував, так як звільнений на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». У ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнена від сплати судового збору у всіх судових інстанціях на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Нормами ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судовий збір за подачу позову слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved