Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

[PERSON] (далі - Заявник) звернулась в суд із заявою, у якій просила встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] без шлюбу з вересня 2018 року по день смерті останнього, яка настала [INFO] , встановити факт перебування на його утриманні на момент його смерті. Свою заяву мотивувала тим, що з [PERSON] , [INFO] вона перебувала у шлюбі з 25 липня 1992 року. 29 вересня 2018 року шлюб між ними було розірвано, але вони продовжували проживати разом в сімейних відносинах, вели спільне господарство, тримали домашню худобу, обробляли земельну ділянку та вирощували огородні культури, мали спільний сімейний бюджет, проводили ремонті роботи, купували речі домашнього вжитку, займались плануванням подальшого спільного життя, турбувались один за одним, відпочивали та проводили дозвілля разом. Згідно довідки виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 146 від 08.04.2024 року по [ADDRESS] заявник значилась зареєстрованою разом з донькою [PERSON] , [INFO] . З ними до дня смерті значився зареєстрованим і [PERSON] , [INFO] . 26 лютого 2022 року [PERSON] був мобілізований до Збройних Сил України та [INFO] загинув під час виконання бойового завдання в Донецькій області. Під час проходження військової служби [PERSON] надавав фінансову підтримку заявниці, так як остання ніде не працювала та являється інвалідом 2 групи загального захворювання. Встановлення фактів, про які просить заявник, необхідні їй для оформлення прав на відповідні пенсійні виплати. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 03 грудня 2024 року відкрито провадження у справі, надано сторонам строк для подачі заяв по суті. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області проти задоволення заяви заперечували. В письмовій заяві по суті вказали, що встановлення фактів, про які просить заявник, пов`язано з вирішенням відповідних спорів про право, а тому існують підстави для залишення заяви без розгляду. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України просили відмовити в задоволенні заяви. Вказували, що заявниця не належить до категорій осіб, яких можна визнати утриманцями загиблого, так як не мала статусу дружини у шлюбі. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] подали до суду заяви про визнання вимог заявника та обставини вказані в її заяві підтвердили, просили розгляд проводити у їх відсутність. Свідок [PERSON] пояснила, що заявник є її свахою, з нею підтримує дружні відносини. З сім`єю [PERSON] та [PERSON] познайомилась в 2018 році. Ця сімейна пара на людях завжди була разом, підтримували один одного, спільно проживали та вели господарство. Як [PERSON] в 2022 році був мобілізований до Збройних Сил України, свідок та її родина також допомагали заявниці у побуті. Про те, що родина [PERSON] та [PERSON] на час його загибелі не перебували у офіційних шлюбних відносинах, дізналась тільки після його смерті. [PERSON] загинув [INFO] , а вже 06 квітня його поховали. За тілом у м. Дніпро їздила заявниця та вона фінансувала, організовувала похорони. [PERSON] мала фах бухгалтера, а останні роки ніде не працювала і займалась хатніми справами, перебувала на повному утриманні [PERSON] , так як їх доньки проживають у м. Києві. За час служби [PERSON] один раз приїздив додому на термін 7-10 днів. За час такої відпустки родина [PERSON] приходила до [PERSON] та [PERSON] в гості, приймали їх також і в себе. [PERSON] також періодично навідувалась до нього, спільно проводили його відпустку на [PERSON] озерах на Волині. З 2022 року [PERSON] за рахунок зароблених в Збройних Силах України [PERSON] коштів, зробила вдома ремонт, змінила систему опалення. Між ними постійно підтримувався зв`язок, чоловік надав заявниці доступ до зарплатних коштів. Свідок [PERSON] розповіла, що проживає по сусідству з заявницею та підтримує з нею дружні відносини. Про те, що [PERSON] та [PERSON] були розлучені, дізналась тільки зі слів заявниці. Увесь час вони проживали разом, вели спільне господарство. В 2022 році [PERSON] пішов служити у Збройні Сили України. В жовтні 2023 року приїздив у відпустку додому. [PERSON] розпоряджалась заробленими [PERSON] в армії коштами. За рахунок таких заробітків зробили ремонт вдома, змінили систему опалення. Спільно проводили час та відпустки [PERSON] [INFO] останній загинув, його похованням займалась заявник. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. Як установлено судом, заявник з [PERSON] , [INFO] перебувала у шлюбі з 25 липня 1992 року, що підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25 липня 1992 року. 29 вересня 2018 року шлюб між ними було розірвано, про що наявне свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 29 вересня 2018 року. Заявник являється інвалідом 2 групи загального захворювання, згідно довідки МСЕК серії 10 ААБ № 346162 від 12 серпня 2013 року, та ніде не працює, що також підтверджується відомостями про доходи № 2316-24-00662 від 16 квітня 2024 року та відомостями ПФУ. 26 лютого 2022 року [PERSON] був мобілізований до Збройних Сил України та [INFO] загинув під час виконання бойового завдання в Донецькій області, що підтверджено даними військового квитку, сповіщення, наказу по військовій частині № 45 від 01 березня 2022 року, довідки військової частини № 278 від 12 липня 2022 року, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08 квітня 2024 року, лікарського свідоцтва про смерть № 316с/87 від 05 квітня 2024 року. Починаючи з 10 жовтня 2002 року заявниця зареєстрована по [ADDRESS] , і там же був зареєстрований по день смерті [PERSON] , про що свідчать витяг № 1514 від 26 квітня 2024 року та довідка № 146 від 08 квітня 2024 року. Померлий [PERSON] мав офіційні доходи до його мобілізації в Збройні Сили України, отримував заробітну плату на військовій службі та з його карткового рахунку витрачались кошти в м. Кам`янка на життєві потреби заявника та утримання їх будинковлодіння, що підтверджується виписками з карткового рахунку, відомостями ПФУ, товарними чеками та квитанціями. З переглянутих фотографій заявника та дослідженого в порядку статті 100 ЦПК України електронного доказу у вигляді відеозапису слідує, що заявник та [PERSON] під час його військової служби в період його відпустки перебували разом на відпочинку, мали спільне дозвілля та лагідно ставились один до одного. Покази свідків вказують на те, що заявник та [PERSON] після розірвання шлюбу продовжували проживати разом в сімейних відносинах, вели спільне господарство, тримали домашню худобу, обробляли земельну ділянку та вирощували огородні культури, мали спільний сімейний бюджет, проводили ремонті роботи, купували речі домашнього вжитку, займались плануванням подальшого спільного життя, турбувались один за одним, відпочивали та проводили дозвілля разом. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Виходячи зі змісту постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року №5 (зі змінами від 25 травня 1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки,тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Таким чином, задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, допускається виключно у разі, якщо цей факт безпосередньо породжує для заявника конкретні юридичні наслідки. Відповідно, заявник у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, визначає з якою саме метою він просить установити такий факт, виникнення яких саме прав та обов`язків ставиться в залежність від встановлення такого факту. Обґрунтовуючи необхідність для встановлення факту перебування на утриманні, заявник вказала, що встановлення такого факту їй необхідно для реалізації права на пенсійне забезпечення. В абзаці першому частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України). Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі № 1-8/99 за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») вказано, що обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин (спільне проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України), оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Схожий за змістом висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц. Суд, на підставі належним чином оцінених доказів встановив, що заявник довела те, що вона з [PERSON] проживали однією сім`єю, мали спільний побут і взаємні права й обов`язки, а тому наявні підстави для задоволення заяви в частині встановлення факту проживання однією сім`єю заявника та [PERSON] без шлюбу. Також суд вважає, що підтверджується і факт перебування заявника на утриманні [PERSON] . На підтвердження цих доводів заявницею було надано докази того, що після призову на військову службу [PERSON] , заявниця від нього отримувала кошти, які витрачалися на облаштування їх спільного побуту та життя. Факт перебування заявниці на утриманні [PERSON] підтверджується також поясненнями свідків, даних в судовому засіданні, які зазначили, що саме останній утримував і фінансово забезпечував заявницю протягом усього періоду їх проживання. Суд визначаючи характер правовідносин, норми матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, і дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, тоді як посилання представника заінтересованої особи на присутність в даному випадку спору про право, що тягне за собою залишення заяви без розгляду, не є обґрунтованими. Так, юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Таким чином, заява підлягає задоволенню повністю. Згідно частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved