Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування позову представником позивача зазначено наступне. Відповідачам на праві спільної часткової власності належить нежитлове приміщення [ADDRESS] . Позивач у період 01.11.2021 до 31.05.2024 на підставі договору про надання послуг з постачання теплової енергії № 72213181 від 01.11.2021 надав відповідачам послугу з постачання теплової енергії у вищезазначене приміщення на загальну суму 50914,21 грн. Відповідачі зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг не виконали. З огляду на викладене позивач просить суд стягнути з відповідачів за надану послугу з постачання теплової енергії в розмірі 50914,21 грн. та сплачений позивачем судовий збір. Ухвалою судді від 17.10.2024 відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] на підставі п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України; прийнято до розгляду позов Концерну «МТМ» в частині позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] ; відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження; учасникам справи встановлені строки подання заяв по суті справи. В судове засідання, призначене на 09 год 30 хв 30 квітня 2025 року, представник позивача не з`явився, в позовній заяві просив суд справу розглядати за відсутності представника Концерну, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі, місце проживання (перебування) чи місце роботи яких невідоме, повідомленні про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності та відзивів на позов не подали. Відповідно до ч. 4\~ ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, суд постановив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З наданої позивачем інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 394489852 від 11.09.2024 вбачається, що [PERSON] на праві спільної часткової належить 1/5 частин, а [PERSON] 7/20 частин нежитлового приміщення [ADDRESS] загальною площею 63,2 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 771831323101. Відповідно до статуту Концерну «Міські теплові мережі» основною метою його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій та її збут та інше. Правові відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, і фізичною або юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, регулюються, зокрема Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у цій сфері. Згідно з положенням Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та виконавцями цих послуг. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Порядок укладення, зміни і припинення договорів про надання комунальних послуг передбачено ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», згідно якої договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача. Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. (абз. 3 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). В силу вимог ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно з п. 4 Правил користування тепловою енергією (надалі - Правила), користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. Згідно з п. 13 Правил, споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи тепло споживання. 02.10.2021 на виконання вимог Закону позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії. Вказаний договір є публічним договором приєднання та вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Відомостей щодо прийняття співвласники багатоквартирного будинку, в якому розташоване приміщення відповідачів, рішення про вибір моделі договірних відносин сторонами суду не надано. З огляду на викладене, типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії в нежитлове приміщення відповідачів вважається укладеним 01.11.2021. Відповідно п. 5. Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати надану послугу в строки та умовах, що визначені цим договором. Відповідно до п. 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Згідно п. 33 Договору підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десть днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Згідно п. 34. Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за рахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до п. 38 Договору споживач не звільняєтеся від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору. Згідно наданого позивачем розрахунку основного боргу за договором № 72213181 за період з 01.11.2021 до 31.05.2024 Концерн «МТМ» поставив в нежитлове приміщення [ADDRESS] теплову енергію на загальну суму 50914,21 грн. Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказів належного виконання зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг відповідачами суду не надано. Відповідно до статті 356 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (стаття 360 ЦК України). Отже, кожен із співвласиків майна, що є об`єктом права спільної часткової власності, несе витрати по утриманню майна відповідно до своєї частки у спільному майні. Якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (стаття 540 ЦК України). Натомість, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання (статті 541 ЦК України). Сторонами суду не надано договору, в якому визначено солідарне зобов`язання співвласників нежитлового приміщення щодо оплати послуг позивача, доказів існування між співвласниками нежитлового приміщення домовленості щодо порядку несення витрат на утримання зазначеного приміщення. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги пропорційно розміру їх часток: 10182,84 грн. з [PERSON] та 17819,97 грн. з [PERSON] . Отже, позов Концерну «МТМ» підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Позивачем за звернення до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягаює стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог: 484,48 грн. з [PERSON] та 847,84 грн. з [PERSON] . Доказів понесення інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, позивачем суду не надано.

Outcome: partial