Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (надалі - позивач, кредитор) звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (надалі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1303-9796 продукту "CreditKasa" від 18.11.2023 року (надалі - кредитний договір) у розмірі 17 556,00 грн. та судовий збір за її подання. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір. Позивач надав кредит, а відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами не виконує, що є підставою для стягнення заборгованості. При цьому, кредитором прийнято рішення просити суд стягнути не повну суму заборгованості за процентами, а лише частину. 11 березня 2025 року суд відкрив провадження у справі та постановив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання, призначене на 09 квітня 2025 року, суд відклав на 09 травня 2025 рік, оскільки це була перша неявка відповідачки, повідомленої належним чином, і яка не проінформувала суд про причини неявки. Відзиву відповідачка не подала. В судове засідання, призначене на 09 травня 2025 рік, сторони не з`явилися. Явка учасників справи не визнавалась обов`язковою. Позивач повідомлений про дату та час судового засідання через електронний суд. До позовної заяви долучено клопотання від 18.02.2025 року, в якому міститься прохання про розгляду справи за відсутності позивача та погодження на ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач повідомлений про дату та час судового засідання шляхом скерування поштового рекомендованого відправлення з повідомленням про вручення за адресою реєстрації місця проживання (штрихкодовий ідентифікатор АТ «Укрпошта» 0610245665558). Судова повістка повернулася з відміткою »адресат відсутній за вказаною адресою». Довідка поштового відділення від 12.02.2025 року з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду ( див постанову Верховного Суду по справі № 755/17944/18 (провадження № 61-185св23) від 10.05.2023 року. Крім того, оскільки позивач подавав позовну заяву через електронний суд, 06.03.2025 року надіслав відповідачці копію позовної заяви з додатками поштовим відправленням з описом вкладення ( квитанція поштової служби`Е-Пост» 1481221) і вона була проінформована про суть вимог позивача до неї та про суд, який розглядатиме її справу. Суд вважає, що для забезпечення участі сторін в розгляді справи вжито всі можливі засоби, однак, в судове засідання, призначене на 09.05.2025, вони не з`явилася. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав, тому у відповідності до вимог ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази та здійснивши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також проаналізувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 18.11.2023 року між кредитором та відповідачкоюукладено кредитний договір. Відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 3800,00 грн. (пункт 4.1. кредитного договору) на строк 300 календарних днів ( пункт 4.12. кредитного договору). Дата повернення кредиту - 12.09.2024 рік. Мета отримання кредиту - для задоволення особистих потреб (п. 2.4. кредитного договору). Детальні терміни ( дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в графіку платежів, що є невід`ємним додатком №3 до цього договору. Стандартна процентна ставка становить 3,0 % в день та застосовується протягом всього строку дії договору ( п. 4.10. кредитного договору). Знижена ставка за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду (14 днів) становить 2,5%. Перед укладенням договору було здійснено електронну ідентифікацію та верифікацію відповідача для входу в особистий кабінет, відповідно до п.3.5. кредитного договору. Кошти кредиту надаються шляхом безготівкового переказу кредиту на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу (п. 4.6. кредитного договору). Дата надання кредиту: 19.02.2024 року ( п. 4.2. кредитного договору). Номер особистого електронного платіжного засобу позичальника - [NUMBER] . Кредитний договір містить і інші умови, пов`язані з його укладенням та виконанням. Відповідачкою договір підписаний електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором А1415) 18 листопада 2023 року. Одноразовий пароль А1415 відправлений кредитором на номер телефону позичальника у ІТС кредитора. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути в передбачені договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 18 листопада 2023 року відповідачка електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором А1415) підтвердила ознайомлення з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту "CreditKasa" та з паспортом споживчого кредиту. На виконання п. 4.6. кредитного договору 18.11.2023 року позивач перерахував кошти відповідачці в розмірі 3800,00 грн на платіжну картку [NUMBER] через систему платежів LiqPay, що підтверджується повідомленням АТ КБ «Приватбанк» від 21.01.2025 року та довідкою позивача про перерахування суми кредиту № 1303-9796 від 18.11.2023 року, [PERSON] . Заборгованість за кредитним договором, яка розрахована позивачем, станом на 17.01.2025 рік становить 36 024 грн, з яких заборгованість по основному боргу - 3800,00 грн. та по процентам - 32 224,00 грн. 26 грудня 2023 року позивач затвердив правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ» "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", якими визначив умови часткового списання заборгованості шляхом зазначення про це у позовній заяві. У позовній заяві міститься повідомлення про те, що позивачем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності шляхом часткового списання заборгованості з процентів на суму 18 468,00 грн. та просить суд стягнути з відповідача 17556,00 грн, з яких заборгованість за кредитом - 3800,00 грн та заборгованість за нарахованими процентами - 13 756,00 грн. Позивач зареєстрований як юридична особа, основним видом діяльності якої є кредитування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Свідоцтвом № ІК №116 від 01.08.2013 підтверджується, що позивач зареєстрований як фінансова установа. Із встановлених обставин вбачається, що спір виник щодо заборгованості, яка утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі споживчого кредиту, що врегульовано статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК) із врахуванням Закону України »Про споживче кредитування». Відповідачка підписала договір за допомогою електронного підпису, що відповідає положенням та абзацу другого частини другої статті 639 ЦК. Вказану позицію детально розкрив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України. Необхідність виконання належним чином взятих на себе зобов`язань, обов`язковість договору і наслідки не виконання зобов`язання передбачені статтями 525, 526, 530 , 610, 611 ЦК. Кредитор виконав належним чином взятий на себе обов`язок надати кредит, що підтверджується повідомленням АТ КБ «Приватбанк» від 21.02.2025 року та довідкою позивача про перерахування суми кредиту № 1303-9796 від 18.11.2023 року, [PERSON] . У цих документах зазначено дату видачі, суму, номер договору та номер платіжної картки. Цей номер платіжної картки відповідає номеру платіжної картки, яку зазначила відповідачка в кредитному договорі. У порушення вимог Закону, відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання договірних зобов`язань, в установлені строки заборговані суми не повернув. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу, відповідач не надав доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань або/чи які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений позивачем розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань Вказану позицію висловив Верховний Суд у своїй постанові від 12 січня 2021 року по справі № 462/5025/20 (провадження № № 61-11608св22), яка враховується судом при застосуванні відповідних норм права згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК. Суд перевірив розрахунок заборгованості та погоджується із розрахованою сумую заборгованості по тілу кредиту та процентів, які нараховані відповідно до п.10.1 та 4.10. кредитного договору. Суд,

Outcome: approved