Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

09.07.2024 представник позивача адвокат Бондар А.В. звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в інтересах [PERSON] з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , батьком якого є позивач. Однак, у зв`язку з тим, що на час народження дитини [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , а тому на підставі ст.ст. 122, 133 СК України в актовому записі про народження дитини він був записаний батьком, хоча на той час у [PERSON] з відповідачем не було сімейних відносин, спільного господарства вони не вели та проживали окремо. При цьому, позивач з народження дитини постійно з ним бачиться та спілкується, матеріально допомагає. Також дитина знає, що саме позивач є його батьком. На даний час те, що юридично батьком дитини є відповідач, спричиняє певні незручності у вирішенні багатьох питань, зокрема навчанні дитини. За таких підстав представник позивача просить виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] відомості про батька [PERSON] , визнати [PERSON] батьком дитини та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду від 15.07.2024 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 09.09.2024 до суду від третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення, в яких третя особа підтвердила викладені в позовній заяві обставини та не заперечувала щодо задоволення позовних вимог про визнання позивача батьком [PERSON] , однак заперечила щодо вимог позивача в частині внесення змін до актового запису про народження дитини та просила залишити дитині прізвище « [PERSON] ». Заперечення мотивовані тим, що дитина, якій на даний час виповнилось шість років, ввесь час живе і позиціонує себе за прізвищем « [PERSON] » та вказане прізвище, яке є прізвищем матері, не створює жодного психологічного дискомфорту для дитини. Крім того [PERSON] з сином проживають в США, де дитина ходить до школи, має друзів, які всі знають його як [PERSON] . [PERSON] вважає, що відсутні підстави для зміни прізвища дитини та позивачем не доведена необхідність такої зміни. За викладених обставин, на думку третьої особи, зміна прізвища на « [PERSON] » буде суперечити інтересам дитини. Ухвалою суду від 19.09.2024 замінено у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Нікопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 22.11.2024 до суду від представника позивача адвоката Бондара А.В. надійшли додаткові пояснення щодо заперечень [PERSON] щодо зміни прізвища дитини. Представник звернув увагу на те, що зміна прізвища призведе до зміцнення емоційного та сімейного балансу між родиною позивача та дитиною, сприятиме меті, покладеній в основу пріоритету правовідносин родини, батько матиме ще тісніший зв`язок із сином, а тому зміна прізвища дитини відповідатиме її інтересам. Ухвалою суду від 28.11.2024 витребувано від [INFO] інформацію про те, чи був призваний на військову службу [PERSON] . Ухвалою суду від 11.12.2024 витребувано від [INFO] інформацію про місце проходження служби [PERSON] . Ухвалою суду від 29.01.2025 зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача [PERSON] на військовій службі у складі Збройних Сил України. 26.02.2025 до суду надійшло клопотання відповідача про поновлення провадження у справі, в якому відповідач зазначив, що дійсно перебуває у лавах Збройних Сил України та проходить військову службу, однак зацікавлений в поновленні провадження та ухваленні у даній справі рішення, оскільки він не є батьком дитини, яку народила [PERSON] . Також, до суду надійшло клопотання відповідача про визнання позову. Клопотання мотивовано тим, що відповідач перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 11.11.2015. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , батьком якого без його відома був записаний відповідач. Разом з тим, відповідач стверджує, що не є батьком дитини, оскільки на той час з [PERSON] не підтримував ніяких відносин. Ухвалою суду від 03.03.2025 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 01.05.2025 відмовлено в прийнятті визнання позову відповідачем, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 25.04.2025 до суду від третьої особи [PERSON] надійшли додаткові пояснення у справі, в яких третя особа додатково заперечила проти зміни прізвища дитини з наступних підстав. [PERSON] та позивач по справі [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Дитина ввесь час проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України [PERSON] була змушена виїхати з сином за межі України. Вказана обставина свідчить про необхідність залишити прізвище дитини без змін, зважаючи на те, що саме [PERSON] займається оформленням всіх документів. Водночас, наявність у дитини прізвища батька може стати наслідком наявності певних труднощів в оформлені ряду документів, які оформлюються батьками при здійсненні юридично значущих дій, що стосуються прав дитини (школа, поза шкільні освітні програми, медичне страхування, реєстрація, зняття з реєстрації, отримання відносно дитини відповідних витягів, довідок та інше), це відповідно, не буде сприяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, на думку [PERSON] , такі зміни як інше прізвище буде впливати на психоемоційний розвиток дитини, спілкування з однолітками, оскільки дитина буде змушена пояснювати, чому в нього змінилось прізвище та чому він зараз має прізвище, відмінне від прізвища матері з якою він проживає. В той же час, різні прізвища дитини з батьком не є підставою, яка робить неможливим спілкування позивача з дитиною, його участь у його вихованні та утриманні, та не позбавляє позивача жодних батьківських прав по відношенню до дитини. 30.04.2025 у судове засідання учасники, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явились. Представник позивача адвокат Бондар А.В. подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в клопотанні про визнання позову, яке надійшло до суду 26.02.2025 просив справу розглядати в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Суд встановив, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Стаття 133 СК України визначає, що якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00045497252 від 13.06.2024 06 грудня 2017 року Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано актовий запис № 1032 про народження дитини [PERSON] . Державна реєстрація народження проведена відповідно до ст. 133 Сімейного кодексу України, відомості про батька [PERSON] , [INFO] внесені на підставі актового запису про шлюб № 640 від 11.11.2015. Громадянство, місце проживання батька паспортним документом не підтверджено, паспорт не пред`явлено та у зв`язку з неможливістю отримати згоду батька на визначення прізвища дитини, їй присвоєно прізвище за письмовою заявою матері « [PERSON] » (а.с. 12-13). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.11.2022 розірвано шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 11.11.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 640 (а.с. 15, 16). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.8 постанови Пленуму № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Так, в обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач є біологічним батьком дитини [PERSON] , так як в період зачаття дитини мав з матір`ю дитини [PERSON] відносини як чоловіка та жінки. На підтвердження таких обставин представник позивача подав суду результати дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства № 1624 від 22.05.2024, проведеного лабораторією Медичного центру «Мати та дитина», згідно якого [PERSON] , ймовірно, є біологічним батьком [PERSON] . Ймовірність даної події складає 99, 9999 % (а.с. 17). Також, відповідач [PERSON] визнав позов та підтвердив, що він не є батьком дитини [PERSON] , оскільки на момент коли [PERSON] завагітніла, вони не підтримували будь-яких сімейних відносин. На підтвердження викладених ним обставин, відповідач надав суду результати дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства № 1458 від 12.03.2024, проведеного лабораторією Медичного центру «Мати та дитина», згідно якого біологічне батьківство передбачуваного батька [PERSON] відносно дитини [PERSON] виключено, ймовірність батьківства складає 0% (а.с. 168-169). Враховуючи викладене вище, а також визнання відповідачем позову, суд прийшов до висновку про те, що батьком малолітнього [PERSON] є [PERSON] , а тому позов в частині визнання батьківства підлягає задоволенню. Щодо внесення змін до актового запису про народження дитини суд зазначає наступне. Відповідно до статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Таким чином законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом щодо дитини. Відповідно до частини першої, третьої статті 28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону. Встановлення батьківства та внесення відомостей до актового запису про народження дитини про батька дитини самі по собі не є підставою для зміни прізвища дитини. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Одним із основних засобів ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно із частиною п`ятою статті 148 СК України у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Інтереси дитини є пріоритетними і визначальними для вирішення спору щодо зміни прізвища дітей. При вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. У постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 365/322/17 зазначено, що: «суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зміни прізвища дитини, оскільки дитина від народження проживає з матір`ю та має прізвище матері, позивачем не доведено необхідність такої зміни, а також того, що зміна прізвища буде відповідати її інтересам, психологічному та гармонійному розвитку». Верховний Суд в постанові від 02 червня 2021 року в справі № 759/2921/18 виклав правовий висновок, згідно з яким інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дітей. При вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й з тим із батьків, хто проживає окремо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 січня 2023 року у справі № 504/4181/17. Вирішуючи вимоги [PERSON] про внесення зміни до актового запису про народження дитини в частині зміни прізвища дитини, суд бере до уваги те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . При цьому, у зареєстрованому шлюбі вони не перебувають та не перебували, а прізвище дитини було записано за заявою матері. Також [PERSON] з сином проживають в США та мати заперечує проти зміни прізвища дитини. Крім того, суд враховує, що розвитком та доглядом за дитиною займається її мати, прізвище якої « [PERSON] », та у дитини можуть виникнути психологічні складнощі у випадку, коли її прізвище буде відрізнятись від прізвища матері у спілкуванні з однолітками та при самоідентифікації в суспільстві. При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б засвідчили відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про відмову у позові в частині внесення до актового запису про народження дитини зміни прізвища на « [PERSON] ». Відповідно до п.п. 20 п. 2 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2, з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. Відповідно до п. 2.16.4, п. 2.1.6 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Відповідно до п. 2.18 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у п.2.28 цього розділу. Отже, виходячи з наведеного, враховуючи, що судом визнано позивача [PERSON] батьком малолітньої дитини [PERSON] , підлягають також задоволенню вимоги позивача щодо внесення до відповідного актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька, а також змін щодо по батькові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial