Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

07 листопада 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до АТ КБ "Приватбанк" про стягнення суми грошового переказу. В обґрунтування позовної заяви позивачі зазначили, що після початку збройної агресії російської федерації у м. Донецьку вони змінили місце проживання: [PERSON] змінила місце проживання з міста Донецька на місто Київ, а [PERSON] виїхала до Грузії. У зв`язку із скрутним фінансовим становищем, [PERSON] отримала в борг від [PERSON] грошові кошти, які зобов`язалась повернути за першою усною вимогою. У зв`язку із тривалими дружніми відносинами між позивачками, а також стресовою ситуацією, спричиненою бойовими діями у місті Донецьку, договір позики між ними не укладався. З початку повномаштабного вторгнення російської федерації на територію України, змінилося фінансове становище [PERSON] , у зв`язку із чим вона у телефонному режимі попросила [PERSON] повернути їй борг на банківський рахунок, для чого надала відповідні реквізити. [PERSON] на підставі свого паспорту громадянина України для виїзду за кордон відкрила відповідні рахунки у TBC BANK (Грузія). 11 серпня 2023 року [PERSON] зі свого рахунку здійснила переказ грошових коштів у розмірі 10 000,00 дол. США на рахунок, відкритий у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] . Але [PERSON] отримала повідомлення від банку, що вхідний SWIFT-переказ 9970 дол. США від 11 серпня 2023 року не зараховано. З метою з`ясування підстав не зарахування переказу, [PERSON] неодноразово зверталась до банку, а також надіслала письмовий запит. Листом від 25 жовтня 2023 року №20.1.0.0.0/7-231025/738 АТ КБ «ПриватБанк» повідомив [PERSON] про те, що постановою Правління Національного банку №21 від 24 лютого 2022 року внесено зміни до постанови Правління Національного банку №18 від 24 лютого 2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», зокрема, постанову доповнено пунктом 17, а саме уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: 1) з використанням російських рублів та білоруських рублів; 2) учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в російській федерації або в республіці білорусь; 3) для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в російській федерації або республіці білорусь. Кошти переказу заблоковані та залишаються на спеціальних рахунках НБУ до відповідних змін чи скасування постанови №18 від 24 лютого 2022 року та до кінця воєнного положення в Україні. На підставі вищезазначеного, відповідач відмовив [PERSON] у зарахуванні SWIFT- переказу від 11 серпня 2023 року №0811CI3247858 у сумі 9970 USD. [PERSON] повідомила [PERSON] про блокування даного переказу АТ КБ «Приватбанк» на підставі постанови Національного банку України від 24 лютого 2022 року №18, вказуючи про наявність відношення відправника до російської федерації. За повідомленням банку, відправник має надати підтвердження, що не має відношення до росії. [PERSON] звернулась до свого банку - TBC BANK (Грузія) за поясненнями, у результаті чого отримала довідку, що банком помилково зазначено [PERSON], RU, [NUMBER] , в той час як вірними даними є [PERSON], [NUMBER] , [NUMBER] , у зв`язку із чим під час здійснення переказів від [PERSON] автоматично підв`язується адреса на території російської федерації, яка до [PERSON] не має жодного відношення. Цього ж дня банком здійснено виправлення у даних [PERSON] у TBC BANK (Грузія). Отримавши відповідну довідку, [PERSON] через свого представника звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з проханням розблокувати грошовий переказ, надісланий [PERSON] з наданням документального підтвердження допущеної TBC BANK (Грузія) помилки у даних відправника. Листом від 05 червня 2024 року №20.1.0.0.0/7- 240528/64094 АТ КБ «ПриватБанк» повідомив [PERSON] , що для розгляду можливості зарахування, отримувачу потрібно надати: «документальне підтвердження відношення відправника до - MATVEEVOKURGANSK RU/ROSTOV в строчці відправника», що є завідомо неправомірним, оскільки АТ КБ «ПриватБанк» вже було надано довідку TBC BANK (Грузія) від 14 лютого 2024 року №1/100-01, що банком помилково зазначено [PERSON], RU, [NUMBER] , в той час як вірними даними є [PERSON], [NUMBER] , [NUMBER] . 21 травня 2024 року TBC BANK (Грузія) повідомив [PERSON] про направлення на адресу АТ КБ «ПриватБанк» за допомогою системи SWIFT інформаційного SWIFT повідомлення до SWIFT повідомлення від 11 серпня 2023 року, яким уточнено дані відправника переказу: про місце реєстрації відправниці переказу - [ADDRESS]. Таким чином, безпосередньо TBC BANK (Грузія) повідомив АТ КБ «ПриватБанк» про те, що [PERSON] не має жодного відношення до MATVEEVOKURGANSK RU/ROSTOV, цю інформацію зазначено грузинським банком помилково. [PERSON] є громадянкою України, що підтверджено її закордонним паспортом, за яким і відкривались рахунки у грузинському банку. SWIFT переказ від 11 серпня 2023 року N0811CI3247858, з урахуванням додаткового інформаційного SWIFT повідомлення, відправленого TBC BANK (Грузія) безпосередньо АТ КБ «ПриватБанк» не підпадає під обмеження, встановлені постановою Правління Національного банку України №18 від 24.02.2022 року зі змінами, оскільки здійснений у доларах США громадянкою України [PERSON] з Грузії, яка є країною її місцезнаходження та проживання. Незважаючи на всі вжиті позивачами заходи, а також підтвердження допущеної помилки з боку безпосередньо TBC BANK (Грузія), АТ КБ «ПриватБанк» листом від 30.07.2024 №20.1.0.0.0/7-240723/60270 відмовив у зарахуванні переказу від 11 серпня 2023 року на суму 9970 дол. США на рахунок [PERSON] . Враховуючи вказане, позивачі звернулися до суду із вимогою про стягнення із АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] суми грошового переказу у розмірі 9970 доларів США. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/22006/24 між суддями від 07 листопада 2024 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповалової К.В. Фактично справу було передано судді 12 листопада 2024 року. 21 листопада 2024 року до суду з Управління соціальної та ветеранської політики Дарницької РДА надійшла інформація про фактичне зареєстроване місце проживання позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 22 листопада 2024 року було відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 16 січня 2025 року о 10:00 год. 13 січня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представником позивачів було зазначено, що нею було отримано відзив на позовну заяву, з яким вона ознайомилася, та наразі зазначає, що позивачі позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Підготовче засідання призначене на 16 січня 2025 року було відкладено на 04 лютого 2025 року, у зв`язку із тим, що судом не було отримано відзив надісланий представником відповідача. 16 січня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив суд відмовити позивачам у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 04 лютого 2025 року було задоволено клопотання представника позивачів та витребувано від АТ КБ "Приватбанк", докази того, що SWIFT-переказ 9970,00 доларів США, який був надісланий 11 серпня 2023 року [PERSON] на рахунок [PERSON] був заблокований і залишився та й наразі перебуває на спеціальних рахунках Національного банку України. Підготовче засідання у справі було відкладено на 27 лютого 2025 року на 14:30 год. 26 лютого 2025 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. 27 лютого 2025 року до суду від представника позивачів надійшло клопотання про долучення доказів. Підготовче засідання призначене на 27 лютого 2025 року було відкладено на 01 квітня 2025 року на 15:30 год за клопотанням представника позивачів. 26 березня 2025 року до суду надійшли письмові пояснення від представника відповідача. 01 квітня 2025 року до суду від представника позивачів надійшло клопотання про долучення доказів. Ухвалою суду від 1 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 23 квітня 2025 року. У судовому засіданні 23 квітня 2025 року представник позивачів підтримала позовні вимоги в повному обсязі, вказала, що TBC BANK (Грузія) помилково у переказі вказав інформацію про позивачку із позначкою RU, про що надалі надіслав повідомлення відповідачу. Позивачка є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання в м. Донецьку, жодного відношення до російської федерації не має. В той же час, відповідач ніяким чином не відреагував на повідомлення банку, кошти не розблокував та позивачці не перерахував, оскілки відповідач безпідставно утримує на своєму транзитному рахунку кошти, які належать позивачці, просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача суму грошового переказу у розмірі 9970 доларів США. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вказав, що позивачами не вірно обрано спосіб захисту, оскільки кошти у розмірі 9970 доларів США не є коштами банку, вони заблоковані на транзитному рахунку банку, відкритому у АТ КБ «Приватбанк» з урахуванням постанови НБУ від 24 лютого 2022 року № 18 та мають бути там заблоковані до закінчення воєнного стану. Отже банк не є отримувачем такого грошового переказу, а тому вимога про стягнення коштів з банку є неналежним способом захисту. Також вказав, що ймовірно позивачка має крім громадянства України ще й громадянство російської федерації, а тому TBC BANK (Грузія) й було в анкетних даних платника зазначено позначку RU. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, заслухавши пояснення представника позивачів та представника відповідача, суд дійшов наступного висновку. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Як визначено частинами першою, другою статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Як зазначено у позовній заяві після початку збройної агресії російської федерації у м. Донецьку, Позивачки змушені були змінювати місце проживання. При цьому, [PERSON] змінила місце проживання з міста Донецька на місто Київ, а [PERSON] мала змогу виїхати до Грузії. [PERSON] , перебуваючи у Грузії, відкрила відповідні рахунки у TBC BANK (Грузія), що підтверджується довідкою банку від 20.01.2024 №234106. 11 серпня 2023 року [PERSON] зі свого рахунку [NUMBER] /USD здійснила переказ грошових коштів у розмірі 10 000,00 дол. США на рахунок [NUMBER] у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] ( [ADDRESS] ). [PERSON] отримала повідомлення від банку, що вхідний SWIFT-переказ 9970 дол. США від 11 серпня 2023 року не зараховано. Потрібно надати інформацію/документи. Представник позивача зазначає, що [PERSON] неодноразово зверталась в усному режимі для з`ясування причин відмови у зарахуванні коштів від [PERSON] , крім того направила письмовий запит у 2023 році. Крім того, 22 травня 2024 року адвокат Чернявська О.Д. в інтересах позивача [PERSON] надіслала до відповідача адвокатський запит, в якому серед іншого просила повідомити підстави блокування грошового переказу від [PERSON] у розмірі 10000 доларів США на рахунок [PERSON] . Листом від 5 червня 2024 року №20.1.0.0.0/7-240528/64094 АТ КБ «ПриватБанк» повідомив адвокату про те, що постановою Правління Національного банку № 21 від 24.02.2022 року внесено зміни до постанови Правління Національного банку № 18 від 24.02.2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», зокрема, постанову доповнено пунктом 17, а саме Уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: 1) з використанням російських рублів та білоруських рублів; 2) учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в російській федерації або в республіці білорусь; 3) для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в росіській федерації або республіці білорусь. Кошти переказу заблоковані та залишаються на спеціальних рахунках НБУ до відповідних змін чи скасування постанови №18 від 24.02.2022 та до кінця воєнного положення в Україні. На підставі вищезазначеного, клієнту відмовлено у зарахуванні SWIFT- переказу від 11 серпня 2023 року № 0811CI3247858 у сумі 9970 USD. Для розгляду можливості зарахування, отримувачу потрібно подати документальне підтвердження відношення відправника до MATVEEVOKURGANSK RU/ROSTOV в строчці відправника. TBC BANK (Грузія) видало довідку від 20 січня 2024 року про те, що [PERSON] паспорт [NUMBER] є клієнтом АТ ТБС Банк і станом на 20 січня 2024 року мали відкриті рахунки у банку (а.с. 32-33). Також 14 лютого 2024 року TBC BANK (Грузія) видано довідку, відповідно до якої 11 серпня 2023 року з рахунку [PERSON] [NUMBER]/USD було здійснено транзакцію на ім`я [PERSON], банк отримувача АТ КБ «Приватбанк UA» у розмірі 10000 доларів США. Вказана транзакція була здійснена за українським паспортом, а в графі «платник» на платіжному дорученні надрукованому банком вказано «[PERSON] RU, [NUMBER] » хоча мало бути зазначено «[PERSON] [NUMBER] , [NUMBER] » (а.с. 35). 27 червня 2024 року адвокат Чернявська О.Д. в інтересах позивача [PERSON] надіслала до відповідача адвокатський запит щодо повідомлення про зняття обмеження (розблокування грошових коштів) для розпорядження отримувачем, враховуючи довідки TBC BANK (Грузія) від 20 січня 2024 року № 234106 та від 14 лютого 2024 року № 1/100-01, які були надіслані на адресу банку у травні 2024 року. Відповіді на вказаний адвокатський запит представником позивача від банку отримано не було. Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначав про те, що не отримував будь-якого SWIFT -повідомлення від TBC BANK (Грузія) стосовно зазначено у графі «платник» інформації, яка стала підставою для блокування коштів [PERSON] . Суд відхиляє таки доводи представника відповідача, оскільки як вбачається із долученого представником позивачів інформаційного SWIFT -повідомлення від TBC BANK (Грузія) до SWIFT -повідомлення від 11 серпня 2023 року, яким уточнено дані відправника переказу: паспорт [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] та вказано прохання про скасування платіжного доручення і повернення коштів на суму 9970 доларів США згідно з запитом ініціатора грошового переказу. В свою чергу відповідач надіслав відповідь TBC BANK (Грузія) про те, що кошти утримуються відділом банку фінансовго моінторингу через зв`язок з росією/республікою білорусь відповідно до постанови НБУ від 24 лютого 2022 року № 18 і протягом терміну дії зарахованих замовлень поверненню не підлягають, до рішення НБУ щодо подальших дій кошти зберігатимуться на внутрішніх рахунках банків. (а.с. 182-211). Відповідно до ч. 1 ЗУ «Про Національний банк України» банківський нагляд - система контролю та активних впорядкованих дій Національного банку України, спрямованих на забезпечення дотримання банками та іншими особами, стосовно яких Національний банк України здійснює наглядову діяльність законодавства України і встановлених нормативів, з метою забезпечення стабільності банківської системи та захисту інтересів вкладників та кредиторів банку. Відповідно до статті 2 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України (далі - Національний банк) є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України. Статтею 6 Закону України «Про Національний банк України» визначено, що відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України. При виконанні своєї основної функції Національний банк має виходити із пріоритетності досягнення та підтримки цінової стабільності в державі. Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті. Національний банк також сприяє додержанню стійких темпів економічного зростання та підтримує економічну політику Кабінету Міністрів України за умови, що це не перешкоджає досягненню цілей, визначених у частинах другій та третій цієї статті. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність» закріплено, що державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України у формах передбачених даною статтею. Постановою Національного Банку України № 18 від 24 лютого 2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», зі змінами, внесеними Постановою НБУ № 21 від 24 лютого 2022 року, а саме п. 17 передбачено, що уповноваженим установам забороняється здійснювати будь-які валютні операції: 1) з використанням російських рублів та білоруських рублів; 2) учасником яких є юридична або фізична особа, яка має місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь; 3) для виконання зобов`язань перед юридичними або фізичними особами, які мають місцезнаходження (зареєстрована/постійно проживає) в Російській Федерації або в Республіці Білорусь. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У рішенні «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року Європейський Суд з прав людини вказав, що згідно з усталеною практикою Суду при здійсненні будь-якого втручання має забезпечуватися «справедливий баланс» між необхідністю забезпечення загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основоположних прав відповідної особи. Вимога забезпечення такого балансу знаходить своє відображення у всій структурі статті 1 Першого протоколу. Для дотримання загального правила, викладеного у першому реченні пункту 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції, таке втручання повинно встановлювати «справедливий баланс» між потребами загального інтересу суспільства та вимогами захисту прав окремої особи. Отже, має бути забезпечено належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленими цілями. Окрім цього, Суд зазначає, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно бути виправданим, а таким воно є, якщо здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливого балансу». Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діяв на день виникнення спірних правовідносин і продовжує діяти на даний час. В зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, запровадженням 24 лютого 2022 року воєнного стану на всій території України, для забезпечення захисту національних інтересів України та до прийняття і набрання чинності Законом України, яким врегулюються відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, були введені певні тимчасові законодавчі обмеження та мораторії (заборони) щодо взаємодії з такими пов`язаними з державою-агресором особами. Так, постановою Правління Національного Банку України № 18 від 24 лютого 2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» встановлено окремі обмеження, в тому числі на здійснення окремих валютних операцій, передбачених п. 17 даної Постанови. Як вбачається із наданих суду представником позивача документів банком відправника коштів - TBC BANK (Грузія) було видано довідки, а також надіслано до відповідача SWIFT -повідомлення про помилковість зазначення у графі «платник» відомостей про [PERSON] , які мають відношення до російської федерації. Крім того, у SWIFT - повідомленні зазначалась інформація про документ (номер паспорту) платника - [NUMBER] , який є номером паспорту громадянина України для виїзду за кордон, дійсний до 1 листопада 2017 року (а.с. 20). Будь-яких доказів того, що платник [PERSON] чи отримувач [PERSON] є громадянками російської федерації чи мають зареєстроване місце проживання на території цієї країни, матеріали справи не містять та представником відповідача суду надано не було, такі докази не були надані відповідачу після блокування ним коштів, надісланих [PERSON] на рахунок [PERSON] , зважаючи на те, що у своєму листі відповідач просив надати йому саме підтвердження відношення [PERSON] як відправника до MATVEEVOKURGANSK RU/ROSTOV, враховуючи надіслані повідомлення та надані TBC BANK (Грузія) довідки, суд дійшов висновку, що грошовий переказ [PERSON] у розмірі 9970 грн без належних та достатніх підстав надалі залишається заблокований на транзитному рахунку відповідача. Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що грошовий переказ [PERSON] залишився на спеціальних рахунках НБУ та відповідач не має до них відношення, як про те було зазначено у відзиві, оскільки, як вбачається з листа Національного банку України від 12 лютого 2025 року кошти за транскордонними переказами, отримувачами за якими є клієнти банків України, не обліковуються/не зараховуються/не перераховуються на рахунках Національного банку України (а.с. 152). Крім того, як вбачається із долученого відповідачем до матеріалів справи платіжного доручення від 11 серпня 2023 року № 1108328400 отримувач «нез`ясовані суми НФМ, РФ, РБ (ФО), код отримувача: 14360570, що є кодом АТ КБ «Приватбанк» та рахунок отримувача [NUMBER], який, як зазначив у письмових пояснення представник відповідача, є транзитним рахунком, відкритим у АТ КБ «Приватбанк», а отже рахунком вказаного банку, на якому заблоковані кошти позивачки. За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частинами першої, п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимога позивачів про стягнення з відповідача суми грошового переказу у розмірі 9970 доларів США є обґрунтованою, доведеною суду відповідними доказами, а тому підлягає задоволенню. Поряд з цим, суд не погоджується із доводами представника відповідача щодо обрання позивачами невірного способу захисту саме як «стягнення коштів грошового переказу», оскільки рішення суду має бути виконуваним не лише у добровільному порядку, але й у примусовому порядку (без участі відповідача) та зважаючи на мету відповідного позову (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 753/12781/23). Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4130,57 грн - 1% від (9970 доларів США* на 41,43 - офіційний курс гривні до долара США станом на 6 листопада 2024 року), оскільки позивач була звільнена від сплати такого як за подання позову про захист прав споживачів.

Outcome: approved