Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 07 листопада 2015 року вони уклали шлюб з відповідачем. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] . У сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя. Подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе, через відсутність взаєморозуміння. У зв`язку з наведеним просить розірвати шлюб, сина залишити проживати разом з нею, стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 22.01.2025 року за заявою позивача позовні вимоги в частині залишення сина на проживанні із нею залишено без розгляду. Ухвалою суду від 22.01.2025 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове зсідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, під розписку, про причини неявки суд не повідомив. В підготовчому засіданні відповідач просив надати строк для врегулювання розбіжностей між сторонами та для примирення. Примирення між сторонами не досягнуто, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 листопада 2015 року, сторони зареєстрували шлюб 07 листопада 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №2162 (а.с.4). Згідно копії свідоцтв про народження у шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». З огляду на те що сторони не підтримують шлюбних стосунків, примирення не досягли, хоча суд неодноразово відкладав розгляд справи для цього, шлюб між сторонами слід розірвати. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Що стосується стягнення судових витрат, то суд виходить з наступного: Статтею 141 ЦПК України визначено розподіл судових витрат між сторонами та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. [PERSON] при поданні позовної заяви сплатила судовий збір у розмірі 1211,20 грн., тому такий судовий підлягає стягненню з відповідача на її користь. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі наведеного, ст. 29 ЦК України, ст. ст. 104, 110, 112, 115, 141, 157 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved