Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про припинення обтяження на земельну ділянку кадастровий номер 3510600000:50:154:0012, яка розташована за адресою [ADDRESS] , а саме номер запису про обтяження 17684767, номер запису про іпотеку 17684803. Свої вимоги обґрунтував тим, що він є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу. 12.12.2007 позивач уклав іпотечний договір з АТ КБ «ПриватБанк» на вказаний будинок. 21.01.2016 [PERSON] зареєстрував право власності на земельну ділянку під вказаним вище будинком кадастровий номер 3510600000:50:154:0012. Далі 21.11.2026 позивач зареєстрував право власності на вказаний житловий будинок в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер 1098263935106 і державним реєстратором перенесено обтяження, накладене в результаті укладення іпотечного договору 12.12.2007 на житловий будинок та помилково також на земельну ділянку, яка не була предметом іпотеки. 21.08.2024 на підставі заяви АТ КБ «ПриватБанк» про повне виконання кредиторських зобов`язань та припинення іпотечного договору, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. припинено обтяження на житловий будинок, однак не припинено на земельну ділянку, так як вона не була предметом договору іпотеки. Вказане перешкоджає позивачу вільно розпоряджтися своїм майном. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав письмову заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд справу розглядати без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, відзив не надав, заяв про відкладення розгляду справи також не надав. Згідно ухвали Знам`янського міськрайонного суду розгляд цивільної справи проводиться заочно. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в судове засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, заперечень, відзиву та заяв не надала. Враховуючи, що в справі є достатньо матеріалів, які вказують на права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Судом встановлено, що [PERSON] набув у власність житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, посвідченого приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Гріцик Н.М. 31 серпня 2005 року, зареєстрований в реєстрі за №1189. 12 грудня 2007 року між ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Гріцик Н.М, зареєстрований в реєстрі за №3709. Відповідно до вказаного договору Іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно житловий будинок за адресою [ADDRESS] , в забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавця перед іпотекодержателем за кредитним договором №KGZNGA01580004 від 12.12.2007. Договором передбачений строк, розмір кредиту цілі, відсотки, період та розмір сплати платежів, порядок погашення заборгованості та інше. Вказано, що будинок розташований на земельній ділянці розміром 557,0 кв.м., яка не є приватизованою власністю іпотекодавця, рішення про її приватизацію відповідним уповноваженим органом не приймалося. Приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Гріцик Н.М. 12.12.2007 у зв`язку з посвідченням цього договору іпотеки накладена заборона відчуження зазначеного в договорі житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , який належить [PERSON] , до припинення чи розірвання договору іпотеки. Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» від 29.09.2024 встановлено, що [PERSON] повністю виконане зобов`язання по погашенню кредитного договору № KGZNGA01580004 від 12.12.2007. щодо зняття відчуження з нерухомості за кредитним договором KGZNGA01580004 від 12.12.2007 повідомлено, що у зв`язку з внесенням змін до ч.5 та ч.6 ст. 43 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки, відповідно банком підготовлено та передано нотаріусу документи для зняття заборони відчуження. Обтяження припинено. Відповідно до інформаційної довідки 419751486 від 26.03.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. 21.08.2024 внесено відомості про припинення іпотеки за номером запису про іпотеку 18065402 на підставі документу, що підтверджує наявність факту виконання умов правочину та заяви іпотекодержавтеля про повне виконання кредиторських зобов`язань та про припинення іпотечного договору від АТ КБ «ПриватБанк» від 19.08.2024. Також приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Розсохою С.С. 23.08.2024 внесено відомості про припинення обтяження за номером запису про обтяження 18065376 на підставі документу, що підтверджує наявність факту виконання умов правочину та заяви іпотекодержавтеля про повне виконання кредиторських зобов`язань та про припинення іпотечного договору від АТ КБ «ПриватБанк» від 19.08.2024. Разом з тим, судом встановлено, що 21.06.2016 за [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3510600000:50:154:0012 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] , на підставі витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3502243092015 виданий 16.11.2015, витягу з рішення четвертої сесії сьомого скликання Знам`янської міської ради №67 від 25.12.2015. Державним реєстратором при перенесенні даних в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено дані про обтяження на земельну ділянку 3510600000:50:154:0012 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою [ADDRESS] (номер запису про обтяження 17684767, номер запису про іпотеку 17684803). Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно ст. 74 Закону України «Про нотаріат», одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. За визначенням, наведеним у частині першій статті 1 Закону України від 05.06.2003 № 898-IV «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV) у редакції, чинній на момент звернення з позовом до суду, іпотека є видом забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною першою статті 5 Закону № 898-IV передбачено, що предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. При цьому відповідно до частини першої статті 9 Закону № 898-IV іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. Відповідно до статті 4 Закону № 898-IV обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону, що узгоджується з пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) за змістом якого іпотека підлягає державній реєстрації як речове право, похідне від права власності. Пункт 5 частини першої статті 2 Закону № 1952-IV визначає обтяження як заборону або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших осіб, яких законом уповноважено накладати відповідну заборону (обмеження), або такі, що виникли з правочину Аналіз наведених вище норм Законів № 898-IV та № 1952-IV дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом власник обтяженого іпотекою нерухомого майна може володіти та користуватись ним, однак обмежується у здійсненні правоможності самостійно розпоряджатись таким майном. Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про іпотеку» якщо будівля (споруда), що передається в іпотеку, розташована на земельній ділянці, яка належить іпотекодавцю на праві власності, така будівля (споруда) підлягає передачі в іпотеку разом із земельною ділянкою, на якій вона розташована. Тобто наведеною нормою передбачена обов`язковість передачі в іпотеку як будинку, так і земельної ділянки, на якій він розташований. Але обов`язковою умовою є належність цих об`єктів одному власнику. За змістом ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі ст. 321 ЦК України. Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже, за загальним правилом саме власнику належить правоможність вчинення правочинів, спрямованих на розпорядженням його майном За нормою ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша та друга статті 321 ЦК України). Беручи до уваги викладене вище, а також враховуючи, що [PERSON] не був власником земельної ділянки на час укладення договору іпотеки та не передавав земельну ділянку в іпотеку за договором від 12.12.2007, земельна ділянка набута позивачем у власність в 2016 році та відомості про яку внесені до державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та державного реєстру іпотек на підставі договору іпотеки від 12.12.2007 року, що створює позивачу перешкоди у здійсненні правоможності самостійно розпоряджатись своїм нерухомим майном, суд вважає накладене обтяження на земельну ділянку позивача, підлягає скасуванню, а позов задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved