Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

21.03.2025 року [PERSON] в особі представника адвоката Манжоса І.М. звернувся\~до\~суду\~із позовом\~до\~ [PERSON] , треті особи, які не заявлять самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Другої первомайської нотаріальної контори Миколаївської області Грушанська І.В., Первомайська міська рада Миколаївської області, ФГ «Меркурій Б», про визнання недійсними та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування державних актів направо власності на земельні ділянки, скасування реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, мотивуючи тим, що він є власником земельної ділянки, площею 3,7066 га з кадастровим номером 4825480800:04:000:0316 та земельної ділянки, площею 0,9443 га з кадастровим номером 4825480800:04:000:0355 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Державна реєстрація земельних ділянок в ДЗК та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснена за ним в установленому законом порядку. В свою чергу відповідач є власником земельної ділянки, площею 3,7067 га з кадастровим номером 4825480800:04:000:0395 та земельної ділянки, площею 0,9443 га з кадастровим номером 4825480800:04:000:0396 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Державна реєстрація земельних ділянок в ДЗК та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснена за відповідачем в установленому законом порядку. В подальшому з`ясувалося, що технічні документації із землеустрою і відповідно державні акти на право власності на земельні ділянки були розроблені та видані на одні і ті самі земельні ділянки. Тобто фактично Первомайською районною державною адміністрацією передано у власність відповідачу земельні ділянки, які зареєстровані за іншою особою. Вважає, що було порушено право позивача на вільне користування та розпорядження власника своїм майном, шляхом видачі Державних актів на право власності на земельні ділянки спадкодавцю, спадщину після якого отримав відповідач, хоч така земельна ділянка вже належала спадкодавцю позивача. Оскільки земельна ділянка відповідача була зареєстрована в ДЗК та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то реєстратор не має можливості виправити допущені порушення, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою суду від 07.04.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання на 06.05.2025 року, 09:00 годину. Позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, представник позивача Манжос І.М. надав суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення рішення по суті справи в підготовчому засіданні, просив розглянути справу в його відсутність. 14.04.2025 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, посвідчена 10.04.2025 року приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Мовчана А.С., реєстр № 227, в якій він зазначив, що позов визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просив розглянути справу в його відсутність. Від державного нотаріуса Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бутрей І. надійшла до суду заява, в якій вона просила розглянути справу у відсутність представника нотаріальної контори, при вирішенні питання по суті поклалась на розсуд суду. Крім того, голова ФГ «Меркурій Б» Воронін Б. надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність, зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Від представника Первомайської міської ради Миколаївської області Магденко О.В. надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу в її відсутність, зазначила, що вирішенні спору покладається на розсуд суду. Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи. Сторонами, їх представниками не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог. Оскільки всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи в їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч.3\~ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачами ухвалити рішення по справі, що передбачено ч.3\~ст. 200 ЦПК України. Положенням ч.4\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~статтею 206 цього кодексу.\~Статтею 206 ЦПК України\~передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так як визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому засіданні. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами та витребуваних судом, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому засіданні і задовольнити позов з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого у статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 3,7066 га, кадастровий номер 4825480800:04:000:0316 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Грушівської сільської ради, Первомайського району, Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер: 2-1090, виданого 14.12.2015 року, яка в свою чергу належала спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 903972, виданого Первомайською райдержадміністрацією Миколаївської області 20.09.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010702200065. Ккрім того, [PERSON] , є власником земельної ділянки, площею 0,9443 га, кадастровий номер 4825480800:04:000:0355 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер: 2-1093, виданого 14.12.2015 року, яка також належала спадкодавцю [PERSON] , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 903973, виданого Первомайською райдержадміністрацією Миколаївської області 20.09.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010702200066. Згідно витягу з ДЗК державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером 4825480800:04:000:0316 в державному земельному кадастрі здійснена в установленому законом порядку 20.09.2007 року, реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером 4825480800:04:000:0355 здійснена також 20.09.2007 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державна реєстрація речового права на земельну ділянку за кадастровим номером 4825480800:04:000:0316 здійснена в установленому законом порядку 14.12.2015 року, реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером 4825480800:04:000:0355 здійснена також 14.12.2015 року. В свою чергу [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 3,7067 га, кадастровий номер 4825480800:04:000:0395 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер: 1-1381, виданого 20.12.2018 року, яка в свою чергу належала спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 253695, виданого Первомайською райдержадміністрацією Миколаївської області 18.10.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 482548081002516. Також, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,9443 га, кадастровий номер 4825480800:04:000:0396 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом серія та номер: 1-1382, виданого 20.12.2018 року, яка також належала спадкодавцю [PERSON] , на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 253696, виданого Первомайською райдержадміністрацією Миколаївської області 18.10.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 482548081002517. Згідно витягу з ДЗК державна реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером 4825480800:04:000:0395 в державному земельному кадастрі здійснена в установленому законом порядку 18.10.2012 року, реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером 4825480800:04:000:0396 здійснена також 18.10.2012 року. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державна реєстрація речового права на земельну ділянку за кадастровим номером 4825480800:04:000:0395 здійснена в установленому законом порядку 20.12.2018 року, реєстрація земельної ділянки за кадастровим номером 4825480800:04:000:0396 здійснена також 20.12.2018 року. Проте з відповіді Відділу № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 204/0/22-25 від 28.02.2025 року вбачається, що на підставі розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 18.05.2007 року № 210-р «Про виділення громадянам земельних часток (паїв) в натурі на місцевості», громадянці [PERSON] було надано дозвіл на виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) згідно з сертифікатом серії МК № 014773, площею 4,12 умовних кадастрових га, із земель КСП «Грушівське». В свою чергу, взамін сертифікату серії МК № 014773, [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельні ділянки серії ЯЕ № 903972, площею 3,71 га (кадастровий номер 4825480800:04:000:0316) та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 903973, площею 0,94 га (кадастровий номер 4825480800:04:000:0355), що посвідчують право власності на земельні ділянки. Разом з тим, на підставі розпорядження Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області від 25.06.2008 року № 211-р «Про виділення громадянам земельних часток (паїв) в натурі на місцевості», громадянину [PERSON] було надано дозвіл на виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) згідно з сертифікатом серії МК № 0145886, площею 4,12 умовних кадастрових га, із земель КСП «Грушівське». Та в свою чергу, взамін сертифікату серії МК № 0145886, [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельні ділянки серії ЯК № 253695, площею 3,7067 га (кадастровий номер 4825480800:04:000:0395) та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 253696, площею 0,9443 га (кадастровий номер 4825480800:04:000:0396), що посвідчують право власності на земельні ділянки. Зважаючи на дані технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] , Відділом № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області був зроблений висновок, що вищевказані технічні документації із землеустрою і відповідно державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 903972 (реєстраційний номер 010702200065 від 20.09.2007), ЯЕ № 903973 (реєстраційний номер 010702200066 від 20.09.2007) серії ЯК № 253695 (реєстраційний номер 482548081002516 від 18.10.2012), та серії ЯК № 253696 (реєстраційний номер 482548081002517 від 18.10.2012), були розроблені та видані на одні і ті самі земельні ділянки. Тобто фактично Первомайською районною державною адміністрацією передано у власність відповідачу земельні ділянки, які були зареєстровані за іншою особою, а саме за [PERSON] . З урахуванням того, що право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 4825480800:04:000:0395 та 4825480800:04:000:0396 було зареєстровано 20.12.2018 року, тобто вже після того як сформоване право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 4825480800:04:000:0316 та 4825480800:04:000:0355, яка належить тепер позивачу. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. Право власності на землю відповідно до ч.2 ст. 78 ЗК України набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Зі змісту ст. 125 ЗК України вбачається, що право власності на земельну ділянку виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч.1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджатися своїм майном. Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту. За таких обставин було порушено право позивача на вільне користування та розпорядження власника своїм майном шляхом видачі Державних актів на право власності на земельні ділянки спадкодавцю, спадщину після якого отримав відповідач, оскільки такі земельні ділянки вже належали іншому спадкодавцю, спадщину після якого прийняв та оформив позивач. Оскільки реєстрація земельних ділянок була здійснена в Державному земельному кадастрі, право власності на земельні ділянки було зареєстровано за відповідачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то в інший спосіб виправити допущені порушення, ніж визнати недійсними та скасувати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасувати державні акти на право власності на земельні ділянки, а також скасувати реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, неможливо. Враховуючи вищевикладене та те, що земельні ділянки, які належить відповідачу, були сформовані на підставі технічної документації із землеустрою та їм було присвоєно кадастрові номера: 4825480800:04:000:0395 та 4825480800:04:000:0396, які не можуть бути автоматично скасовані, вимога про скасування державної реєстрації даних земельних ділянок є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Оскільки відповідач позов про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право на спадщину за заповітом, скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі визнав, а треті особи не заперечують проти його задоволення, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки визнання позову в даному випадку не суперечить закону.

Outcome: approved