Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі - ТОВ «Євро-Реконструкція») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та гарячого водопостачання у розмірі 101 793,90 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 24 775,84 грн, 3 (три) % річних у розмірі 7 268,70 грн та судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку [ADDRESS] , в тому числі до квартири [ADDRESS] , як теплопостачальною організацією з 01 липня 2014 року здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії від 01 червня 2012 року № 198. 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503) позивачем розміщено повідомлення із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської Ради - газеті «Хрещатик» 06 серпня 2014 року (№111(4511)). Також 13 жовтня 2021 року на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-Реконструкція» опубліковані Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води, які є публічними договорами приєднання. До теперішнього часу вищезазначений договір між відповідачем та позивачем так і не укладався, однак фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору є факт отримання відповідних послуг. Отже, враховуючи положення статей 7, 8, 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 13 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Кабінетом Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 та пункту 12 Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1182 та враховуючи, що відповідач упродовж певного періоду споживала послуги без укладеного з позивачем договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, на неї покладається обов`язок оплатити позивачу усі фактично спожиті нею послуги. Однак, з січня 2016 року за вказаною адресою своєчасно не вносилась плата за отримані послуги централізованого опалення/постачання теплової енергії та з постачання гарячої води, в результаті чого станом на 01 лютого 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 101 793,90 грн, з яких заборгованість з централізованого опалення становить 44 978,06 грн та заборгованість зі сплати послуг за постачання гарячої води - 57 715,84 грн. Також, оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання, ТОВ «Євро-Реконструкція» вважає, що на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 % річних, що є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, яка має компенсаційний характер. У зв`язку з викладеним просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 березня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що двічі направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 17 червня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 755/3984/24 за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до [PERSON] про стягнення заборгованості. 25 грудня 2024 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення, яка обґрунтована тим, що спір було вирішено судом без участі відповідача, яка не отримувала копії позовної заяви з додатками, про розгляд справи повідомлена не була. Про наявність заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року відповідач [PERSON] дізналася з матеріалів виконавчого провадження, копію заочного рішення отримала 27 листопада 2024 року. Також зазначає, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03 січня 2025 року, заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року у цивільній справі № 755/3984/24 за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до [PERSON] про стягнення заборгованості, прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 13 лютого 2025 року на 10 год. 00 хв. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 лютого 2025 року задоволено заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року у цивільній справі № 755/3984/24 за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено процесуальні строки. 25 лютого 2025 року (вхід. № 10924) до суду надійшли заперечення ТОВ «Євро-Реконструкція» щодо поданої відповідачем [PERSON] заяви про перегляд заочного рішення. Зазначено, що доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, заявником не надано, а твердження, викладені у заяві про перегляд заочного рішення жодним чином не впливають на вирішення справи по суті. Заява про застосування судом наслідків спливу строків позовної давності як самостійна підстава для скасування заочного рішення, законодавством не передбачена. Також позивач зазначив, що [PERSON] належним чином повідомлялася про розгляд даної справи. Суд здійснив всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача, не допустив затягування строків розгляду справи. У період виникнення заборгованості за надані послуги місце постійного проживання відповідача у квартирі підтверджується наявними у матеріалах справи документами, відповідач була споживачем комунальних послуг та належним відповідачем у справі. Проживання в іншому місці не звільняє відповідача від сплати отриманих комунальних послуг. Договір про надання послуг, який був передбачений чинним законодавством, на момент виникнення заборгованості між відповідачем та позивачем не був укладений, заяви-приєднання до умов індивідуального типового договору споживачами послуг також не надавалося. ТОВ «Євро-Реконструкція» щомісячно на адресу всіх споживачів направляє квитанції, в яких, крім відомостей про надані послуги на нарахування за надані послуги, зазначається кількість осіб, що проживають у квартирі, порядок нарахування коштів за гаряче водопостачання, існуючий розмір боргу, у разі його наявності, тощо. У разі ненадання показань засобів обліку нарахування виконуються за показаннями будинкового вузла обліку або нормами споживання. Відповідач із заявами щодо незгоди з приводу розміру нарахувань за надані послуги до позивача не зверталась, визнала факт спожитих нею послуг з урахуванням зроблених позивачем нарахувань. Доказів того, що відповідач до моменту подання позовної заяви до суду зверталась до ТОВ «Євро-Реконструкція» з повідомленнями про зміну кількості зареєстрованих чи фактично проживаючих осіб у квартирі, відповідачем не надано. У виконавця відсутні підстави для проведення перерахунку обсягів наданих послуг та розміру плати за надані послуги споживачу в попередніх періодах. Для звільнення від оплати послуг у період тимчасової відсутності споживач повинен був звернутися до надавача послуг з відповідними переліками документів, що встановлені порядком звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів їх сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за комунальні послуги, затвердженим рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 року № 409/1843. Водночас, плата за постачання теплової енергії справляється в залежності від опалювальної площі квартири і не залежить від проживання у ній людей. Відповідач не зверталась до ТОВ «Євро-Реконструкція» з відповідними документами, які підтверджують непроживання за адресою, відповідних заяв не долучено також і до матеріалів справи. Непроживання за місцем реєстрації жодним чином не впливає на нарахування за послуги з централізованого опалення. При цьому, балансоутримувачем загальнобудинкової системи централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва». Тому для здійснення нарахування вартості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води використовується інформація, надана балансоутримувачем будинку, внаслідок чого визначається вартість спожитих мешканцями квартир послуг. Відповідно до умов договору від 01 червня 2015 року № 31 про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з балансоутримувачем та розмежування їх відповідальності, укладеного між ТОВ «Євро-Реконструкція» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва», відповідальність за обслуговування внутрішньобудинкової системи опалення та гарячого водопостачання несе балансоутримувач будинку, а не теплопостачальна організація. Позивач не здійснює технічне й аварійне обслуговування загально будинкової мережі теплопостачання й гарячого водопостачання безпосередньо у будинку. Хоча відповідач і стверджує, що будинок знаходиться в аварійному стані, позивач, як теплопостачальна організація, продовжує надавати до будинку послуги щодо його централізованого опалення та забезпечує даний будинок гарячим водопостачанням, тому відповідач зобов`язаний оплатити вартість спожитих ним послуг. З урахуванням положень Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-перетензія, який підписується споживачами та постачальником або управителем. Відповідачем не надано до суду документів, які підтверджують факт надання позивачем послуг неналежної якості, у тому числі складених актів-претензій. Також позивач частково погодився із застосуванням наслідків спливу позовної давності з огляду на те, що згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вказав, що з 12 березня 2020 року строк позовної давності був продовжений на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобіганню поширенню коронавірусної хвороби, тому заяву відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності слід застосовувати лише до частини заявлених вимог, а саме щодо періоду по 11 березня 2017 року. У зв`язку з чим, позивач вказує, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за період з 12 березня 2017 року по 31 січня 2024 року за надані послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі - 36 859,93 грн, за послуги з постачання гарячої води за період з 12 березня 2017 року по 31 січня 2024 року у розмірі 47 049,90 грн, а також інфляційна складова боргу у розмірі 6 093,92 грн та 3 % річних у розмірі 4 178,63 грн. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved