Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

У жовтні 2024 року ТОВ «ЖК Сервіс Центр» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що ТОВ «ЖК Сервіс Центр» здійснює обслуговування багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі наказу ПАТ «ХК «Київміськбуд» № 00037/0/8-18 від 06 серпня 2021 року. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем послуг. Між позивачем та відповідачем 20 грудня 2021 року було укладено договір № 609/10 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. У зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, збільшення вартості на прибирання сходових кліток, МЗК, технічне обслуговування ліфтів тощо, тариф змінювався у бік збільшення, зокрема: - відповідно до наказу № 12 а/г від 23 червня 2023 року - з 01 червня 2023 року в сумі 14 гривень 52 копійки; - відповідно до наказу № 43 а/г від 27 грудня 2023 року - з 01 грудня 2023 року в сумі 14 гривень 20 копійок; - відповідно до наказу № 28 а/г від 29 червня 2024 року - з 01 червня 2024 року в сумі 15 гривень 95 копійок. Між ТОВ «ЖК Сервіс Центр» та ПАТ «АК «Київводоканал» було укладено договір № 00865/4-09-Т від 25 січня 2022 року про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Послуги з охорони надаються на підставі укладеного між ТОВ «ЖК Сервіс Центр» та ТОВ «Інноваційна охорона міста» договору № 0108/23-4 від 01 серпня 2023 року про надання послуг з охорони об`єкта. За період з 01 серпня 2023 року по 17 вересня 2024 року у відповідача утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 17555 гривень 50 копійок. Станом на теперішній час боржником борг не сплачено. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 травня 2025 року відмовлено в задоволенні заяви сторони відповідача про закриття провадження в справі. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ТОВ «ЖК Сервіс Центр» здійснює обслуговування багатоповерхового житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі наказу ПАТ «ХК «Київміськбуд» № 00037/0/8-18 від 06 серпня 2021 року. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем послуг. Зазначене підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 квітня 2024 року. Між позивачем та відповідачем 20 грудня 2021 року було укладено договір № 609/10 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. У зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, збільшення вартості на прибирання сходових кліток, МЗК, технічне обслуговування ліфтів тощо, тариф змінювався у бік збільшення, зокрема: - відповідно до наказу № 12 а/г від 23 червня 2023 року - з 01 червня 2023 року в сумі 14 гривень 52 копійки; - відповідно до наказу № 43 а/г від 27 грудня 2023 року - з 01 грудня 2023 року в сумі 14 гривень 20 копійок; - відповідно до наказу № 28 а/г від 29 червня 2024 року - з 01 червня 2024 року в сумі 15 гривень 95 копійок. Між ТОВ «ЖК Сервіс Центр» та ПАТ «АК «Київводоканал» було укладено договір № 00865/4-09-Т від 25 січня 2022 року про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Послуги з охорони надаються на підставі укладеного між ТОВ «ЖК Сервіс Центр» та ТОВ «Інноваційна охорона міста» договору № 0108/23-4 від 01 серпня 2023 року про надання послуг з охорони об`єкта. Суд вважає, що вимоги позивач ґрунтуються на законі. Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно з пунктами 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації. У ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева державна адміністрація регулює ціни та тарифи за виконання робіт та надання житлово-комунальних послуг підприємствами, а також визначає і встановлює норми їх споживання, здійснює контроль за їх додержанням. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Представник відповідача подала до суду заяву про закриття провадження у справі, з якої вбачається, що після відкриття провадження у справі 26 листопада 2024 року [PERSON] через свого представника оплатила заборгованість у сумі 17555 гривень 50 копійок. Зазначене підтверджується квитанцією № 0.0.4032284927.1 від 26 листопада 2024 року. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Заборгованість за житлово-комунальні послуги перед ТОВ «ЖК Сервіс Центр» сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі. Таким чином, станом на день ухвалення рішення суду у позивача відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи законний інтерес з боку відповідача. З огляду на наведене, у задоволенні позову ТОВ «ЖК Сервіс Центр» слід відмовити. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем після відкриття провадження у справі вчинені дії, які свідчать про визнання позову. 26 листопада 2024 року відповідачем було сплачено всю суму боргу, яку позивач просив стягнути в судовому порядку. Позивачем заява про відмову від позову до суду не подавалась. Зазначене свідчить про те, що позивачем вимоги позовної заяви підтримуються в повному обсязі. Разом з тим, сума боргу відповідачем вже сплачена, тому вимога про її стягнення за рішенням суду не підлягає задоволенню. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме, 1514 гривень. Інші 50 відсотків судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved