Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою згідно із прохальною частиною якої просить визнати свого брата [PERSON] недієздатним, а також встановити над ним опіку, призначивши заявника опікуном останнього. У обґрунтування заявленого, [PERSON] повідомив, що його брат внаслідок стійкого психічного розладу має обмежену здатність до самообслуговування, спілкування, орієнтації, контролю за своєю поведінкою, а тому потребує постійного стороннього нагляду та догляду. Ураховуючи викладене, заявник переконаний, що у цьому випадку існує необхідність у позбавленні [PERSON] дієздатності із подальшим призначенням йому опікуна, яким [PERSON] зголосився бути. У судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином. Разом із тим, від останніх на адресу суду надійшли письмові заяви згідно із якими вони просили здійснювати судовий розгляд справи за їх відсутності. Представник особи щодо якої розглядається ця справа [PERSON] - адвокат Лисицький В.В. також не заперечував проти розгляду справи за відсутності її учасників. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. [INFO] народився [PERSON] батьком якого є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 8). [PERSON] є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків та має статус особи з інвалідністю І групи з дитинства (а.с. 5-7, 9-11). [INFO] народився [PERSON] батьком якого є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] є громадянином України, має зареєстроване місце проживання, отримував код платника податків, захворювань і станів, які б перешкоджали бути опікуном немає, а також станом на день звернення до суду немає незнятної чи непогашеної судимості (а.с. 12-13, 16, 24). [INFO] в с. Станишівка Житомирського району Житомирської області у віці 60 років помер [PERSON] (а.с. 18). [INFO] в м. Житомирі у віці 69 років померла [PERSON] (а.с. 19). Із рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 червня 2022 року в цивільній справі № 278/4337/21 за заявою [PERSON] про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересована особа Опікунська рада виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області убачається, що [PERSON] визнався судом недієздатним строком на 2 роки і такий строк сплив 06 липня 2024 року (а.с. 27-29). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов № 733 від 22 жовтня 2024 року [PERSON] разом зі своїм братом [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Житлово-побутові умови проживання та санітарно-гігієнічні умови проживання за вказаною адресою задовільні (а.с. 17). Згідно із висновком опікунської ради Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 13 вересня 2024 року, який затверджений рішенням зазначеного органу місцевого самоврядування № 183 від 19 вересня 2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] (а.с. 23). 03 березня 2025 року Житомирською філією судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» наданий висновок судово-психіатрічного експерта № 76-2025 відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , з раннього дитячого віку страждає на стійкий, хронічний психічний розлад важку розумову відсталість (різко виражену імбецильність) (F 72.0 МКХ-10) та не здатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними (а.с. 47-48). Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином. За приписами ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов`язків та звільнення від повноважень опікуна визначений главою 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Згідно зі ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. За правилами ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з частинами 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Положення п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Частиною першою ч. 1 ст. 300 ЦПК України визначено, що суд ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви та визнання [PERSON] недієздатним із встановленням щодо нього опіки з огляду на наступне. Досліджені і раніше зазначені матеріали підтверджують наявність у [PERSON] психічного захворювання, яке позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Мало того, хворий потребує стороннього догляду. Заявник, відповідно до висновку органу місцевого самоврядування, може бути опікуном та дав на це згоду. Інформація щодо інших осіб, які б бажали стати опікуном [PERSON] , станом на день ухвалення цього рішення, у розпорядженні суду відсутня. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення в рамках окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved