Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

18.04.2024 року [PERSON] звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з вищевказаною заявою, в якій, з урахуванням заяви про уточнення вимог, остаточно просив встановити факт смерті свого батька - [PERSON] , який народився [INFO] в місті Антрацит Луганської області, Україна та помер [INFO] у місті Санкт-Петербург, рф, та поновити актовий запис про смерть [PERSON] , який народився [INFO] в місті Антрацит Луганської області, Україна та помер [INFO] у місті Санкт-Петербург, рф, виконаний 11.04.2023 року відділом запису актів цивільного стану Курортного району м.Санкт-Петербург російської федерації №170239780001000805004. Обґрунтовуючи заявлені вимоги [PERSON] вказує, що народився [INFO] в місті Луганськ, де проживав разом зі своїми батьками - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , по [ADDRESS] . У 2018 році він вимушено покинув окупований Луганськ та переїхав жити у Київ, на даний час проживає в [ADDRESS] , будучи внутрішньо переміщеною особою. Додав, що батьки залишились проживати в місті Луганськ, де у володінні його батька було декілька об`єктів нерухомості. В червні 2023 року йому стало відомо про смерть свого батька - [PERSON] , який помер [INFO] у місті Санкт-Петербург, російської федерації. Від родичів отримав свідоцтво про смерть батька, яке видане відділом запису актів цивільного стану Курортного району міста Санкт-Петербург, російської федерації. Звернувшись до Голосіївського відділу ДРАЦС для проведення державної реєстрації смерті свого батька отримав відмову, адже державна реєстрація смерті проведена державним органом російської федерації. Ухвалою суду від 24.03.2025 року за вказаною заявою відкрито окреме провадження у цивільній справі. 18.04.2025 року представник заявника - адвокат Шишка В.Я. подав до суду уточнену заяву [PERSON] , заінтересована особа: Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту смерті, в якій окрім встановлення факту смерті [PERSON] заявив вимогу про поновлення актового запису про смерть останнього. Ухвалою суду від 24.04.2025 року заяву представника заявника - адвоката Шишка В.Я. про прийняття уточненої заяви задоволено. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав подану адвокатом Шишкою Я.В. уточнену заяву, просив задовольнити, з підстав, викладених у ній. Пояснив, що не може отримати оригінал свідоцтва про смерть батька або її нотаріально засвідчену копію, тому не може оформити спадщину. У судовому засіданні представник заявника - адвокат Шишка Я.В. підтримав подану ним уточнену заяву з підстав, викладених у ній, просив задовольнити. 29.07.2024 року від представника заінтересованої особи Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) до суду надійшов відзив, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника відділу. Представник заінтересованої особи Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з`явився, 30.04.2025 року представник подала заяву про розгляд справи без участі представника відділу. Суд, вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази, дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. В цій справі, що розглядається, Верховний Суд у своїй постанові від 11.12.2024 року зазначив, що згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. ЦПК України передбачає чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органи ДРАЦС можуть видати свідоцтво про смерть: встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою внаслідок нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.08.2024 року у справі №643/8133/23 (провадження №61-3831св24). Судом встановлено, що [INFO] у місті Санкт-Петербург, російська федерація, помер [PERSON] , [INFO] , актовий запис про смерть №170239780001000805004 від 11.04.2023 року, зроблений 97800010 Відділом запису актів цивільного стану Курортного району Санкт-Петербургу Комітету у справах записів актів цивільного стану, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] (російською мовою). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, [PERSON] народився [INFO] в місті Антрацит Луганської області, Україна, актовий запис №269 від 17.04.1963 року. Заявник [PERSON] є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження. 20.07.2023 року Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві, у відповідь на заяву [PERSON] стосовно реєстрації в Єдиному державному реєстрі актів цивільного стану України факту смерті [PERSON] , [INFO] , повідомив про те, що державна реєстрації смерті останнього проведена компетентним органом російської федерації та не підлягає повторній реєстрації на території України. Із відомостей, наданих Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області вбачається, що заяви про видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року на ім`я [PERSON] , [INFO] не виявлено. Додатково повідомили, що за даними ЄІАС УМП виявлено інформацію щодо документування паспортом серії [NUMBER] , виданий 27.04.2002 року Ленінським РВ УМВС України в Луганській області [PERSON] . Зазначили, що заяви про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 року та громадянина України зразка 1994 року, від територіальних підрозділів, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які тимчасово не здійснюють свої повноваження, на централізоване зберігання до ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області не надходили. У судовому засіданні заявник [PERSON] , допитаний в якості свідка, пояснив, що його батько - [PERSON] помер [INFO] у місті Санкт-Петербург російської федерації, де і було видано свідоцтво про його смерть. Вказав, що близько 5 років батько страждав на онкологічне захворювання, та поїхав на лікування до Санкт-Петербурга зі своєю новою дружиною, до того часу його батько проживав у місті Луганськ та був громадянином України. Додав, що посварився з батьком у 2010 році, востаннє спілкувався з ним у 2015-2016 роках. 09.04.2023 року зателефонувала двоюрідна сестра та повідомила про смерть батька від хвороби, та після смерті [PERSON] надіслала йому фото-копію свідоцтва про смерть останнього. Зазначив, що місце поховання батька йому невідоме, але, на його думку, похований в місті Антрацит Луганської області. Вказав, що після смерті батька залишилась спадщина, яка складається із квартири та приватного будинку, які знаходяться на тимчасово окупованій території України. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що із заявником [PERSON] знайомі та товаришують з 1194 року проживали в місті Луганськ, покинув місто в 2014 році. Близько 2 років тому від своєї матері дізнався про смерть батька [PERSON] , який страждав на онкологічне захворювання, від чого лікувався в місті Санкт-Петербург, де і помер. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що батько [PERSON] розлучений з матір`ю заявника, батько з сином не спілкуються доволі тривалий проміжок часу. Вказала, що [PERSON] проживав у місті Луганськ зі своєю новою дружиною, хворів на онкологічне захворювання, періодично десь лікувався. Про смерть [INFO] [PERSON] їй стало відомо від заявника, якому про це повідомила теперішня дружина батька, що підтвердила і двоюрідна сестра [PERSON] , яка надала йому лише фото копію свідоцтва про смерть [PERSON] , відповідно до якого останній помер у місті Санкт-Петербург. Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану та регулює Закон України від 01.07.2010 №2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" (далі - Закон №2398-VI). Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 3 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" визначено, що правову основу діяльності органів реєстрації актів громадянського стану визначають Конституція України, цей Закон та інші акти законодавства України. Положеннями ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус". Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Згідно з ст.23 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у разі його відсутності, що підтверджується документально. Право на подання заяви про поновлення актового запису цивільного стану мають особи, зазначені в частині другій статті 22 цього Закону. Заява про поновлення актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення. У разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо, поновлення актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. У разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану повідомляється компетентному органу іноземної держави. На підставі поновленого актового запису цивільного стану повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. Відповідно до ч.5 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України. Згідно із п.1.5 Правил заяви про внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання приймаються відділами державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, визначеному цими Правилами, шляхом їх формування та реєстрації за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на яких заявники за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у них, проставляють власні підписи. Згідно із п.1.8 Правил поновлення актового запису цивільного стану проводиться за місцем його первинного складення, за винятком випадків, встановлених в абзацах третьому - п`ятому пункту 3.13 розділу 111 цих Правил. Як передбачено положеннями п.1.14 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання щодо померлих проводяться за заявами осіб, які входять до кола спадкоємців за законом або заповітом, згідно з чинним законодавством України. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" у редакції від 23.12.2022, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. На час дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.93, ст.13 даної Конвенції було передбачено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції і за встановленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Крім того, документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних сторін доказовою силою офіційних документів. 23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 №2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.93". Цим Законом передбачено зупинення у відносинах з російською федерацією та республікою Білорусь дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України 22.01.93 року та Протоколу 1997 року до Конвенції, вчиненого від імені України 28.03.97 та вихід України з Конвенції від 22.01.93 та Протоколу від 28.03.97. Так, дія Конвенції від 22.01.93 та Протоколу від 28.03.97 зупинена з 27.12.2022 року. Заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть свого батька у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, через те, що факт його смерті відбувся на території російської федерації після розриву дипломатичних відносин. Заявник не має оригіналів вищевказаних документів, оскільки батько помер після початку повномасштабного вторгнення рф на території російської федерації. На підставі копій документів отримати оригінал свідоцтва про смерть неможливо. Відповідно до п.3.5. Розділу "III. Поновлення актових записів цивільного стану" наказу Мінюсту від 12.01.2011 №96/5 "Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання", Поновлення втрачених актових записів про шлюб, зміну прізвища, розірвання шлюбу, смерть проводиться тільки за наявності документів, які підтверджують, що відповідний актовий запис був раніше складений в органах державної реєстрації актів цивільного стану України (свідоцтва про державну реєстрацію акту цивільного стану, його копії, засвідченої нотаріально, відмітки (штампа) про державну реєстрацію акту цивільного стану в паспорті або паспортному документі), або на підставі рішення суду. Відповідно до положень ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. За змістом ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", цей Закон регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", у разі якщо актовий запис цивільного стану, до якого необхідно внести зміни у зв`язку з усиновленням, скасуванням усиновлення, визнанням усиновлення недійсним, визнанням та встановленням факту батьківства, материнства, а також доповненням і виправленням відомостей, що в ньому містяться, було складено компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок внесення змін, відмінний від передбаченого законодавством України, актовий запис цивільного стану попередньо поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану та внесення до нього відповідних змін повідомляється компетентному органу іноземної держави. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану. Відповідно до положень п.28 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, у разі якщо актовий запис цивільного стану, до якого необхідно внести зміни у зв`язку з усиновленням, скасуванням усиновлення, визнанням усиновлення недійсним, визнанням та встановленням факту батьківства, материнства, а також доповненням і виправленням відомостей, що в ньому містяться, було складено компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок внесення змін, відмінний від передбаченого законодавством України, або неможливості його направлення органами іноземної держави (стихійне лихо, військові дії тощо), що підтверджується відповідними документами, актовий запис цивільного стану попередньо поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника. Про поновлення актового запису цивільного стану та внесення до нього відповідних змін повідомляється компетентному органу іноземної держави. Слід зазначити, що дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах зупинено у відносинах з російською федерацією та Республікою Білорусь на підставі Закону №2783-IX від 01.12.2022 року. Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України, актовий запис цивільного стану про смерть має бути поновлений у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. В даному випадку, та у зв`язку із тим, що батько заявника помер на території російської федерації, однак, оригіналу свідоцтва його він не має, отримати його на території російської федерації громадянами України неможливо, є необхідність у встановленні юридичного факту його смерті та подальшого отримання свідоцтва про смерть в Україні. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Приписами п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Як роз`яснено у п.п.13, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Положеннями ст.ст.3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Встановлення даного факту заявнику необхідно, для проведення державної реєстрації смерті свого батька на території України, отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка та реалізації своїх спадкових прав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник позбавлений можливості провести державну реєстрацію смерті свого батька - [PERSON] , який помер [INFO] у місті Санкт-Петербург Російської Федерації, в позасудовому порядку встановлення даного факту неможливе, такий не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язаний з подальшим вирішенням спору про право, у зв`язку з чим заяву [PERSON] слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON] , який народився [INFO] в місті Антрацит Луганської області, Україна, громадянина України, який помер [INFO] у місті Санкт-Петербург Російської Федерації та зобов`язати відповідний орган реєстрації актів цивільного стану поновити актовий запис цивільного стану про смерть останнього, про що видати заявнику відповідне свідоцтво про смерть На підставі викладеного та

Outcome: approved