Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та укладено договір в електронній формі № 3925986 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу [PERSON] надано кредит в сумі 24000,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , на строк 360 днів, із датою повернення кредиту 19 серпня 2024 року, зі сплатою відсотків 2,00% в день. Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М765». 24.05.2024 ТОВ «Лінеура Україна» передало своє право вимоги за вказаним договором ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» згідно договору факторингу №24/05/2024. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія\~«Фінтраст Україна»наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3925986. Заборгованість відповідача за договором № 3925986 від 23.08.2023 становить 159998,23 грн., з яких заборгованість за основним боргом 23999,97 грн., заборгованість за нарахованими процентами 107198,26 грн., заборгованість за процентами зо 60 календарних днів-28800 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Представник позивача\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~ попередньо\~подав заяву\~про розгляд\~справи за\~його відсутності,\~позовні вимоги\~просить задовольнити\~у повному\~обсязі,проти заочного розгляду не заперечує . Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не надав. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст.\~211, ч.1 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 25 серпня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір в електронній формі № 3925986 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 24000,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, на строк до 360 днів, із терміном повернення 19 серпня 2024 року, зі сплатою відсотків 2,00% в день. Договір підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М765». Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 24000,00 гривень надані відповідачу шляхом переказу коштів на платіжну картку № [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Умовами договору був визначений обов`язок відповідача повертати суму отриманого кредиту відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту до споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком № 1 та невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до договору факторингу № 24/05/2024, укладеного 24 травня 2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» і ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 3925986 від 25 серпня 2023 року. \~ \~ \~ \~Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3925986 від 25 серпня 2023 року станом на 24.05.2024 заборгованість відповідача за вказаним договором не погашена, залишок заборгованості становить 159998,23 грн., з яких заборгованість за основним боргом 23999,97 грн., заборгованість за нарахованими процентами 107198,26 грн., заборгованість за процентами за 60 календарних днів-28800 грн.. За рішенням № 251124/1 Єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Фінтраст Україна» (код ЄДРПОУ 44559822) від 25 листопада 2024 року змінене найменування цього товариства на повне найменування\~Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений 10 грудня 2024 року запис до цього реєстру про Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ідентифікаційний код юридичної особи\~44559822). Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю нового учасник цивільно-правових відносин. Зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма цієї юридичної особи. Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12статті 11 Закону України "Про електронну комерцію". Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір, які підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до ч.ч.6, 8 ст.11, ст.12 Закону України Про електронну комерцію. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, відступлення первісним кредитором товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за вищевказаним кредитним договором. За викладених обставин суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 159998,23 грн. заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 3925986 від 25 серпня 2023 року (з яких: 23999,97 гривень\~заборгованість за тілом кредиту; 107198,26 гривень - заборгованість за процентами; 28800 гривень\~проценти за 60 календарних днів). Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. Судом встановлено, що 26.08.2024 року між ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Городніщевою Єлизаветою Олегівною укладено договір про надання правової\~допомоги №26/08-2024. Також, в матеріалах справи міститься заявка №15 на виконання доручення до Договору №26/08-2024 від 26.08.2024 відповідно до якої ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» погодили з адвокатом Городніщевою Є.О. вартість надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] загальна сума яких 10000,00 грн., акт №15 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №26/08-2024 від 26.08.2024 від 25.10.2024 року. Відповідач не довів суду неспівмірність витрат на правову допомогу в розмірі 10000 грн. Згідно з частиною третьою статті 137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137\~ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18. З огляду на викладене, в силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2422,40 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн.. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved