Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Адвокат Вальчук М.М. в інтересах позивача [PERSON] , звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , у якому, просить позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що у [PERSON] та [PERSON] , які не були одружені, народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] . Із 2012 року [PERSON] проживає окремо від сім`ї, не бере жодної участі у вихованні дітей, не провідує їх, не цікавиться їх здоров`ям, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує. Крім цього, відповідач не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не піклується про фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя. Діти постійно проживають з матір`ю, перебувають на повному її утриманні та вихованні. Відповідач не сплачує аліментів на утримання дітей, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 29.05.2024 р., складала 182 817,00 грн. Відповідач із доньками не спілкується та самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дітей, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 серпня 2024 року відкрито провадження у даній справі. 07 квітня 2025 року у даній справі закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради письмових пояснень щодо позову не подавала. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Вальчук М.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просять суд їх задовольнити. Також вказали, що відповідач тривалий час не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки - [PERSON] , [INFO] , не цікавиться їх життям та вихованням, а тому існують усі підстави для позбавлення його батьківських прав та задоволення позову в цілому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, і не повідомив суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Представник Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши клопотанням про розгляд справи у відсутності їх представника, висновок комісії з питань захисту прав дитини щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підтримують. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народилася дочка - [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 24.09.2008 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області) та [INFO] народилася дочка - [PERSON] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22.09.2010 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області). Судом з`ясовано, що [PERSON] разом із дочками - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] (Довідка № 1253/28-03, видана 26.06.2024 року Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради). Згідно Медичного висновку №266 від 23.11.2021 р., наданого ЛКК КНП «Тернопільська міська дитяча комунальна лікарня», [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю віком до 18 років. Відповідно до довідки Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 11 від 19.06.2024 № 224, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчалася у даному закладі освіти з 01.09.2022 по 31.08.2023. За час навчання вихованням дитини займалася лише мати. Батько, [PERSON] , за час навчання дочки у школі, не виявляв зацікавленості у навчанні та вихованні, не відвідував батьківські збори. Згідно даних із довідки Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 11 від 11.06.2024 №215, [PERSON] , [INFO] , навчається у 7-А класі. Вихованням дитини займається лише мати. Батько, [PERSON] , за час навчання дочки у школі, не виявляв зацікавленості у навчанні та вихованні, не відвідував батьківські збори. Як вбачається із змісту довідки Державного навчального закладу «Тернопільське вище професійне училище технологій та дизайну» від 24.06.2024 № 37, [PERSON] навчається в освітній групі №13 із 01.09.2023 за професією «Лаборант хіміко-бактеріологічного аналізу. Знаходиться на неповному державному забезпеченні. Протягом 2023-2024 навчального року [PERSON] (мати [PERSON] ) цікавилася навчання дочки та відвідувала батьківські збори. Батько [PERSON] , [PERSON] , протягом навчального року жодного разу не цікавився успіхами у навчанні дочки, не відвідував навчальний заклад, не спілкується з керівниками групи. Відповідно до інформації Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомог» Тернопільської міської ради від 17.07.2024 №01.1-04/490, на обліку у лікаря-педіатра амбулаторії загальної сімейної медицини перебувають діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Із народження на всі профілактичні огляди та лікувальні заходи дітей супроводжує мати. Батько дітей, [PERSON] , із запитами (усними або письмовими) щодо стану здоров`я своїх дітей до КНП «ЦПМСД» ТМР не звертався. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2017 у справі № 607/9105/17, яке набрало законної сили, вирішено стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 800 грн., тобто по 900 грн. на кожну дитину зокрема, щомісячно. Згідно з довідкою про неотримання аліментів від 14.10.2024 №161645, виданою Тернопільським відділом державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] не одержувала аліменти в період з 01.11.2020 по 30.06.2024 від [PERSON] , згідно з виконавчим листом № 607/9105/17 від 16.11.2017, виданим Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, наданого старшим державним виконавцем Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кацан А.Б., станом на 15.04.2025 р. за боржником [PERSON] наявна заборгованість в сумі 220 692,50 грн. Згідно Висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 08 січня 2025 р. №21, орган опіки та піклування, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , стосовно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Будучи допитаними в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили ту обставину, що відповідач [PERSON] із початку 2012 року перестав цікавитись життям неповнолітніх дочок - [PERSON] та [PERSON] , не бере участі у їх житті та вихованні, не спілкується із ними. Також пояснили, що діти перебувають лише під опікою матері та на її утриманні. Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 15,16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість його виконати, але не вчиняє до цього жодних дій. Тому, жодні інші обставини, як-то ухилення матері чи батька від утримання дитини, не можуть призвести до позбавлення батьківських прав. Європейський Суд з прав людини у пунктах 54, 55, 56, 59 свого рішення у справі «Хант проти України» (Hant v. Ukraine) від 07 грудня 2006 року зазначив, «…що суд нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v.Sweden (№2), від 27 листопада 1992 року, №250, ст.35-36, п.90), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Суд зазначає, що в даній справі компетентні національні суди, вирішуючи позбавити заявника батьківських прав, брали до уваги аргументи, надані матір`ю дитини та іншими свідками її сторони, відповідно до яких заявник втратив цікавість до свого сина. Суд не має сумнівів, що такі доводи можуть бути належними. Однак, звертаючись до усталеної прецедентної практики Суду щодо статті 8, яка виключає імпліцитні процедурні вимоги, необхідно визначити, чи був заявник залучений до процесу прийняття рішень, розглядаючи провадження в цілому, в тій мірі, яка є достатньою для забезпечення відповідного захисту його інтересів, беручи до уваги обставини справи, а також важливість прийнятих рішень…». Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, оцінивши та дослідивши докази у даній справі, а також у їх сукупності, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] , слід задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей: дочок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, в силу вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути 1 211,20 грн. судового збору, сплаченого при зверненні із позовом в суд. На підставі наведеного,

Outcome: approved