Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

10.02.2025 Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«ЦИКЛ ФІНАНС»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилається на те, що 29.03.2021 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22037000501041. Згідно умов договору кредит надається у формі кредитної лінії шляхом здійснення операцій (зняття коштів з рахунку, платежі з рахунку тощо) за рахунок ліміту кредитної лінії за поточним рахунком клієнта, що відкритий в банку. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 28.03.2024 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» укладено договір факторингу №28/03/24, згідно якого ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача. Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 13606,69 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9411,05 грн.; заборгованість по відсотках 0,04 грн.; заборгованість по комісії 4195,60 грн. Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість кредитним договором №22037000501041 від 29.03.2021 в розмірі 13606,69 грн. та судові витрати по справі. 13.02.2025 судом відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання було призначено на 21.03.2025. У подальшому розгляд справи було відкладено на 30.04.2025 з поважних підстав. Сторони в судове засідання 30.04.2025 повторно не з`явилися. 30.04.2025 судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення. Ураховуючи, що усі учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, відповідно до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Судом установлено, що 29.03.2021 між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] було укладено кредитний договір №22037000501041. Згідно п. 1.1 Договору Банк зобов`язується надати Клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а Клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, оплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати зобов`язання за цим Договором у повному обсязі. Пунктом 1.2 Договору установлено, що за цим Договором Банк надає Клієнту грошові кошти ( далі Кредит) на наступних умовах: сума кредиту 13600 гривень, строк кредитування 12 місяців, кінцева дата повернення кредиту 29.03.2022, цільове призначення на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості з 29.03.2021 по 28.07.2021 9% від суми кредиту, з 29.07.2021 по 28.10.2021 7% від суми кредиту, з 29.10.2021 по 28.01.2022 5% від суми кредиту, з 29.01.2022 по 29.03.2022 2,95% від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних, на прострочену заборгованість за Кредитом нараховуються проценти за порушення грошового зобов`язання в розмірі 56% річних ( а.с. 9). Відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 29.03.2021 по 27.03.2024 (а.с. 12-41). Згідно з наданим банком розрахунком за кредитним договором №22037000501041 від 29.03.2021 заборгованість відповідача перед позивачем становить 13606,69 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 9411,05 грн.; заборгованість по відсотках 0,04 грн.; заборгованість по комісії 4195,60 грн. (а.с. 10-11). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054\~ЦК України визначено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 10 червня 2017 року набув чинності\~Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у\~Законі України «Про захист прав споживачів»\~текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить\~Закону України «Про споживче кредитування». Закон України «Про споживче кредитування»\~передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої\~статті 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою\~статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення комісії за обслуговування кредитної заборгованості, передбачено договором №22037000501041 від 29.03.2021. Переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком установлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, у договорі не зазначено. Оскільки в кредитному договорі Банк не зазначив та під час розгляду справи позивач не надав суду доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічні правові висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 06.11.2023 по справі №204/224/21. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 висловила позицію, що\~якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону. Із матеріалів справи установлено, що відповідачем вносилися кошти в рахунок погашення заборгованості за договором, частина цих коштів банком була зарахована на погашення нарахованої комісії на суму 401,2 грн. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що розмір заборгованості за кредитом не може бути прийнятий судом та підлягають зарахуванню в рахунок погашення існуючої заборгованості за договором кошти, які зараховані Банком, як погашення заборгованості за комісією. Таким чином суд приходить до переконання, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №22037000501041 від 29.03.2021 у розмірі 9009, 89 грн. ( заборгованість за кредитом 9411,05 грн. + заборгованість за відсотками 0,04 комісія 401,2 = 9009,89 грн.). У іншій частині заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №8970 від 28.01.2025 (а.с. 1). Оскільки позовні вимоги ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, розмір заявлених вимог 13606,69 грн. (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 9009,89 грн. (66,2%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1603,63 грн. ( 2422,40 х 66,2 % = 1603,63 грн.). Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн. суд виходить з наступного. Відповідно до ч. ч. 1-5\~ст. 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС»\~ та адвокатом Дорошенко М.А. 02.01.2025 був укладений Договір про надання правової допомоги №43453613 ( а.с. 63-65). 27.01.2025 адвокат Дорошенко М.А. та ТОВ\~«ЦИКЛ ФІНАНС»\~ уклали додаткову угоду №22037000501041 до договору №43453613 про надання правової допомоги від 02.01.2025, відповідно до якої адвокат взяв на себе зобов`язання здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] (а.с. 70). Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Дорошенко М.А. від 27.01.2025 та акту №22037000501041 від 27.01.2025 про підтвердження факту надання правничої ( правової) допомоги адвокатом, останньою були виконані наступні роботи: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій ( консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» 1,5 години загальною вартістю 2250 грн., складання позовної заяви про стягнення заборгованості 3 години загальною вартістю 3000 грн., формування додатків до позовної заяви ( письмові докази) 1 година вартістю 750 грн., разом 6000 грн. ( а.с. 71, 72). \~ Позивачем було сплачено адвокату 6000 грн., згідно платіжної інструкції №8344 від 27.01.2025 ( а.с. 73). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~положень ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК\~ України,\~інші\~ судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову \~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на\~позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При визначенні розміру витрат позивача на правничу допомогу суд вважає недоведеним надання послуги по формуванню додатків до позовної заяви тривалістю 1 година вартістю 750 гривень, оскільки жодних доказів понесення відповідних витрат до матеріалів справи не додано. Таким чином, виходячи з конкретних обставин справи, ураховуючи, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню, розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 3475, 50 грн. У іншій частині заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: partial