Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначила, що 01.09.2023 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припиненні. Син проживає з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач відмовляється надати матеріальну допомогу добровільно. Позивач не працює, займається доглядом за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому потребує матеріальної підтримки. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою судді від 27.03.2025 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 26.04.2025 року до суду надійшов відзив на позов, яким відповідач просив задовольнити позов частково, а саме в розмірі однієї восьмої частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення сином трирічного віку. В обґрунтування відзиву зазначив, що він є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі з 19.06.2021 року по теперішній час, під час військової служби отримав вибухову травму (діагноз «Цефалгічний синдром. Тинітус (ліворуч)»), погіршився стан його здоров`я, який постійно потребує витрат на лікування, зокрема у лікаря стоматолога. Крім того, він має постійні витрати на забезпечення свого військового підрозділу (витрати на обслуговування автомобільної техніки підрозділу та побутові потреби). Також вказав на наявність в нього непогашених кредитних зобов`язань перед АТ КБ «ПриватБанк» та обов`язку щодо утримання рідного брата [PERSON] , [INFO] , рідної сестри [PERSON] , [INFO] , рідного батька [PERSON] , [INFO] та мачухи [PERSON] , [INFO] . Стягнення з нього аліментів в розмірі половини всіх його доходів на утримання дитини та дружини стане для нього надмірним тягарем. 05.05.2025 року до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, яким просили задовольнити позов в повному обсязі, при цьому посилаючись на те, що утримання своєї родини є правом останнього, яке він здійснює за власнею волею та за наявності для того відповідних можливостей, що в свою чергу не звільняє відповідача від обов`язку утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років. Позивач на теперішній час не працює та здійснює догляд за дитиною, тому не може самостійно забезпечити гідне матеріальне становище. Обов`язок відповідача щодо утримання дитини та дружини є переважним, ніж обов`язок щодо утримання рідних брата, сестри та батьків. 07.05.2025 року до суду надійшли заперечення відповідача, якими він просив відповідь на відзив залишити без розгляду в зв`язку з пропуском строку, а позов задовольнити частково, а саме в розмірі однієї восьмої частини заробітку (доходу) платника аліментів повноліття сина, з урахуванням його (відповідача) витрат пов`язаних з військовою службою, лікуванням та надання допомоги родині. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково. Дослідивши наявні у справі матеріали (копія свідоцтва про шлюб, копія свідоцтва про народження, документи на іноземній мові без перекладу на українську мову, рахунки-фактури STARLINK, платіжні інструкції, скріншоти грошових переказів, копії первинної медичної картки, копію довідок Військової частини [NUMBER] від 21.04.2025 року, 12.04.2025 року, скріншоти грошових переказів STARLINK INTERNET, копію ухвали Баштанського районного суду Миколаївської області від 27.03.2025 року, копію позовної заяви, довідку за реквізитами, копію свідоцтв про народження, копії накладних, товарних чеків, копію стоматологічного анамнезу, копію чеків АТ КБ «ПриватБанк», копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копію акту приймання-передачі транспортного засобу, копію договору безоплатної оренди транспортного засобу, копію наряду-замовлення №1061 від 27.02.2025 року, фото з зображеннями пошкодженого автомобіля, копію витягів з реєстру територіальної громади), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість часткового задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.09.2023 року. Від шлюбу мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач проживає окремо та сторони не досягли згоди щодо участі чоловіка в утриманні дружини, з якою проживає малолітня дитина, якій не виповнилось 3 роки. З копії довідок, виданих військовою частиною [NUMBER] , встановлено, що відповідач [PERSON] з 2021 року по теперішній час перебуває на військовій службі за контрактом в військовій частині [NUMBER] , отримав вибухову травму, цефалгічний синдром, тинітус. З платіжних інструкцій та скріншотів грошових переказів вбачається перерахування відповідачем [PERSON] коштів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , позивачу [PERSON] . Згідно платежів, відповідачем перераховувались кошти на ім`я позивача в 2024 році: липень 20050,00 грн., 10050 грн., червень 5000,00 грн., 20000 грн., 10000 грн., травень 5000,00 грн., 10000 грн., 8500 грн., 8000 грн. Надані накладні та товарні чеки підтверджують обставини понесення відповідачем витрат на обслуговування автомобільної техніки підрозділу та побутові потреби. Надані квитанції підтверджують обставини придбання товарів у аптеках. З рахунків-фактур вбачається оплата відповідачем послуг STARLINK. Зазначені правовідносини врегульовані ст. 84 Сімейного Кодексу України, із змісту якої слідує, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до Постанови КЦС ВС від 27.05.2020 в справі № 712/4702/19 (61-929 св20), право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд приймає до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Позивач запропонувала стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача, при цьому відповідач у поданому до суду відзиві погоджується сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1/8 частки від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковим мінімумом є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України «Про державний бюджет України на 2025 рік» регламентовано, що з 01.01.2025 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 3028 грн. Враховуючи надані сторонами докази, часткове визнання відповідачем позовних вимог щодо стягнення з нього аліментів, стан його здоров`я (отримав вибухову травму, погіршився стан його здоров`я, який постійно потребує витрат на лікування) та матеріальне становище платника аліментів, який є військовослужбовцем (при цьому суд бере до уваги доводи відповідача щодо необхідності несення додаткових витрат на обслуговування автомобільної техніки, що використовується під час виконання військових завдань та витрати на побутові потреби), суд вважає, що виходячи з принципу розумності та справедливості, з відповідача підлягає стягненню аліменти на користь позивача на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх доходів відповідача. Саме такий розмір аліментів буде максимально відповідати всім окресленим вище принципам розрахунку, оскільки, має забезпечити позивачу отримання від батька дитини матеріального утримання на рівні не нижчому від прожиткового мінімуму. В іншій частині суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів недостатньо обґрунтованими, при цьому, суд також враховує одночасне пред`явлення позивачем позову про стягнення аліментів на утримання сина до досягнення останнім повноліття. Також слід зазначити, що термін сплати аліментів на утримання позивачки є короткочасним, а саме: з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трьох років, а тому сплата аліментів у визначеному судом розмірі не може суттєво впливати на матеріальний стан відповідача. Водночас суд роз`яснює, що сторони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України). Зазначене є підставою для часткового задоволення позову. Оскільки за даною категорією справ позивач звільнений від сплати судового збору та позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі ст. 84 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial