Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами\~ЖК України, зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. [PERSON] є співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS] , в якому має на підставі права власності нежиле приміщення №2 загальною площею 44,3 кв.м. Квартиру [ADDRESS] згідно рішення №412 виконавчого комітету Криворізької міської ради від 14.06.2000 р. «Про переведення квартир із житлового у нежитловий фонд» було переведено в нежитловий фонд. На даний час приміщення не перебуває у житловому фонді, змін до вищевказаного рішення виконкому ради не приймались. Будинок [ADDRESS] є багатоквартирним, подання теплоносія до нього здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення. Зазначене нежитлове приміщення відповідача вбудовано в багатоквартирний будинок та є невід`ємною частиною багатоквартирного будинку в м. Кривий Ріг. Так, відповідач не виконав законодавчий та договірний обов`язок, не здійснює розрахунок в повному обсязі у зв`язку з чим за період 01.1.2022 року по 28.03.2024 року утворилась заборгованість за послуги постачання теплової енергії у розмірі 34889,86 грн., а також заборгованість за абонентське обслуговування за період 15.08.2022 року по 30.04.2024 року в розмірі 364,31 грн. Враховуючи вищевикладене просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за теплову енергію за період з 01.11.2022 р. по 28.03.2024р. в розмірі 34889,86 грн., а також заборгованість за абонентське обслуговування за період 15.08.2022 по 30.04ю2024р в розмірі 364,31 грн. суму збитків від інфляції в розмірі 2238,40 грн. (з січня 2023 по червень 2024р), суму 3% річних 1097,62 грн. (з 03.01.2023р по 11.07.2024 року) та пені 154,28 грн. (з 01.09.2023 по 11.07.2024р) та судові витрати. Ухвалою суду від 19.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено строк для надання відзиву. 11.11.2024 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позовної заяви. В обґрунтування зазначає, що позивачем не надаються до позовної заяви докази використання квартири [ADDRESS] за визначеним в Рішенні виконкому призначенням саме як нежитлове. Наполягає, що спірне приміщення є саме квартирою. Зазначає, що рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 312 від 14 червня 2000 року є актом індивідуальної дії для [PERSON] , за ініціативою якого воно приймалось. Як вбачається з інформації х Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.05.2024 року, яку до позовної заяви додав позивач,типом спірного об`єкта є саме квартира. Щодо тарифів нарахування позивачем зазначає наступне. Виходячи з тієї обставини, що квартира відповідача не відноситься до об`єктів нежитлового фонду то застосовувати тариф до вказаного об`єкта можливо лише, як «для потреб населення», п. 1.1.1. Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 530 від 22.10.2021 року (міститься в матеріалах справи, а саме: 2238,34 грн./ Гкал), а не «для потреб інших споживачів», п. 1.1.4. вказаного Рішення, де тариф складає 5065,99 грн./Гкал, який безпідставно застосував у розрахунках позивач в період з 01.11.2022 року по 17.10.2023 року. Це ж стосується і період розрахунків Позивача з 18.10.2023 року по 28.03.2024 року тариф в який регулюється Рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 1272 від 18.10.2023 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа». В цей період позивачем також неправомірно було застосовано при розрахунку боргу за теплову енергію тариф «для потреб інших споживачів» в розмірі 3481,81 грн/Гкал замість тарифу «для потреб населення» 1701,19 грн/Гкал. У зв`язку з наведеним, можливий борг Денісова Є.В., при доведенні всіх інших обставин справи, в період: з 01.11.2022 року по 17.10.2022 року становить 3,62104 Гкал х 2238,34 грн. = 8105,12 грн., з 18.10.2022 року по 28.03.2024 року становить 3,11 Г кал х 1701,19 грн. = 5290,71 грн., а загалом 13 395,83 грн. а не 34 889,86 грн., як про це протиправно зазначає позивач, відповідно і інші розрахунки позивача по пені, річним та інфляції виконані неправильно. Що стосується розміру відповідальності, відповідно до ст. 625 ЦК України, яку розрахував та просить стягнути позивач, то з нею також не можна погодитись, адже частково період який визначає позивач суперечить Постанові КМУ від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», яка діяла до 30 грудня 2023 року і яка забороняла в період з 24 лютого 2022 року по 30 грудня 2023 року «нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги». Зміни до цієї Постанови набули чинності на підставі Постанови КМУ від 29 грудня 2023 р. № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» 30 грудня 2023 року, якою ця заборона була скасована. Отже, право на стягнення пені та інфляційних втрат та 3% річних в період до 30 грудня 2023 року, які розраховує позивач заборонені, на підставі Постанові КМУ від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», яка діяла на той період часу і Постанови КМУ від 29 грудня 2023 р. № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» - не має зворотної дії у часі. Вказане вимагає від Позивача перерахунку заборгованості з врахуванням вищенаведених норм. Інші документи позивача, які додані до позовної справи є неправдивими та недостовірними, складені без участі та контролю з боку відповідача, а тому повинні бути визнані судом неналежними та недопустимими доказами і не братися до уваги при ухваленні Рішення у справі. Крім того, представник відповідача зазначає, що місце проживання відповідача [PERSON] , відповідно до інформації зазначеної в позові, яка відповідає даним Державного демографічного реєстру (копію Витягу додаю) становить [ADDRESS] , що територіально знаходиться в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, що свідчить про порушення позивачем та судом територіальної юрисдикції даної справи. На підставі вищевикладеного просить передати справу за належністю до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу. 12.11.2024 року [PERSON] , що діє в інтересах [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання недійсним Договір про надання послуги з постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] укладений між позивачем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та відповідачем Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» (ЄДРПОУ 03342184). В обгрунтування позову зазначає, що відповідно до ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» (далі Закон): «Споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема на: - захист своїх прав державою; - належну якість продукції та обслуговування; - відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; - звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав». Поняття «продукція» і «споживач» міститься в п.п. 19 і 22 ч. 1 Закону відповідно: продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Отже споживачем в цих правовідносинах є [PERSON] , продукцією є послуга з постачання теплової енергії відповідної кількості, якості і вартості. Недоліком (дефектом) продукції є невідоповідна нормативним актам України вартість (обраний тариф) продукції, яку Відповідач намагається нав`язати(стягнути) з Позивача за первинним позовом. Зазначає, що в даних правовідносинах права [PERSON] в будь-якому разі порушені, адже: 1. При «укладенні» (приєднанні до) договору, на який посилається Відповідач у первинному позові, було порушено право Денисова Євгена Володимировича, як споживача, на свободу вибору продукції; 2. При «укладенні» (приєднанні до) договору, на який посилається Відповідач у первинному позові, було порушено право [PERSON] , як споживача, на свободу волевиявлення, щодо небажання укладати вказаний договір,через відсутність батарей опалення у вказаному приміщенні; 3. При виконанні договору, на який посилається Відповідач у первинному позові, було поставлено [PERSON] , як споживача, у нерівне становище порівняно з іншими споживачами які також володіють квартирами у м. Кривий Ріг відносно застосованого до нього неправомірного тарифу; 4. При виконанні договору, на який посилається Відповідач у первинному позові, порушується принцип рівності сторін у спірних правовідносинах, в яких Відповідач наділений тільки правами, а Позивач є виключно зобов`язаною особою; 5. Як мною вже обґрунтовувалось у Відзиві на позовну заяву ціну теплової енергії Позивач у первинному позові визначив неналежним чином; 6. Документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу. Як свідчать Поштові повідомлення, які були додані Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» до первинної позовної заяви, вони містять різні підписи отримувача і жодного підпису [PERSON] , що свідчить про неотримання їх споживачем. У зв`язку з тим, що Договір про надання послуги з постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» суперечить ЗУ «Про захист прав споживачів» та порушує права споживача [PERSON] вважає за необхідне визнати його недійсним. Крім того вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію моральної шкоди в сумі 20 000 грн. за моральні переживання, душевні страждання і нервові потрясіння для позивача та його родини, пов`язані з порушенням його прав споживача та безпідставних судових проваджень. На підставі вищевикладеного просить визнати недійсним Договір про надання послуги з постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] укладений між позивачем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та відповідачем Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа». Крім того, стягнути з Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережана користь [PERSON] 20 000,00 грн. грошової компенсації моральної шкоди та судові витрати. 13 листопада 2024 року від представника позивача за первісним позовом надійшла відповідь на відзив, згідно якого зазначає наступне. Щодо визначення територіальної підсудності зазначає, що згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини. Позивачем пред`явлено позов на місцем знаходження нерухомого майна. Щодо визначення статусу нежитлового приміщення відповідача зазначає наступне. Нежитлове приміщення відповідача №2 буд. 5 вул. Мистецька є нежитловим згідно рішення Криворізької міської ради №41 від 14.06.200 року, яке переведено у магазин, склад. Щодо нарахування за послугу за тарифом «інші споживачі» зазначає наступне. Відповідно до Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги централізованого опалення і постачання гарячої води, тариф для категорії «інші споживачі» застосовується до юридичних осіб (окрім бюджетних установ», фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності за нежитловими приміщеннями. Визначальним для вибору тарифу, який застосовуватиметься у рахунках між сторонами, є саме визначення категорії, до якої відноситься споживач: населення,яке є власниками, орендарями житлових приміщень (квартир) і отримує послуги з централізованого опалення укладає із теплопостачальною організацією договір про надання послуг з централізованого опалення із зазначенням встановленого тарифу на послугу з централізованого опалення; фізичні особи-підприємці, які використовують зокрема, нежитлові приміщення у структурі багатоквартирних житлових будинків для здійснення у них підприємницької діяльності, укладають з теплопостачальними організаціями договори купівлі-продажу теплової енергії із зазначенням у них встановленого тарифу для «інших споживачів». Щодо визначених представником відповідача удових витрат зазначає, що представником відповідача за первісним позовом не надано до матеріалів справи належних на те повноважень, ні договору про надання правової допомоги та доказів щодо оплати вже наданих послуг в розмірі 10000,00 гривень. Наданий представником відповідача ордер складений довільній формі, без двомірного штрих0коду з посиланням на про файл адвоката в ЄРАУ. Вартість 10000,00 грн. є лише узгоджена між сторонами,але будь-яких обґрунтувань не містить. На підставі вищевикладеного просить, задовольнити первісний позов КПТМ «Криворіжтепломережа» в повному обсязі. 19.11.2024 року від представника позивача адвоката Довгаль С.В. надійшли заперечення, згідно яких зазначає наступне. В своїй позовній заяві Позивач зазначає що спірне приміщення, на яке він нараховує борги, на його думку, є нежитловим. В обґрунтування своєї позиції посилається на Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 412 від 14 червня 2000 року «Про переведення квартир із житлового у нежитловий фонд», яким надано дозвіл на виведення квартири [ADDRESS] з житлового фонду в нежитловий та вважає, що спірна квартира, на яку він нараховував борги по тарифам для комерційних споживачів відноситься до об`єкту нежитлової нерухомості. З вказаним твердження не можна погодитись. Відповідно до п. 2.10 Порядку переведення житлових будинків і приміщень (квартир) у нежитлові в м. Кривому Розі, затвердженого рішенням Криворізької міської ради від 28 серпня 2013 року № 2161, у разі не введення об`єкта бізнесу в експлуатацію протягом трьох років, рішення виконкому міської ради про переведення приміщення з житлового фонду в нежитловий втрачає чинність. Тобто вказане рішення втратило свою чинність в 2003 році і посилатися на нього в правовідносинах 2022-2024 року немає ніяких підстав. До того і сам порядок, на який посилається позивач втратив чинність в 2019 році, про що йдеться в Листі ДРІМ Виконкому Криворізької міської ради від 01 грудня 2022 року № М-1626-П/05-01-31, який додано позивачем до Відзиву на позовну заяву. Тобто а ні Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 412 від 14 червня 2000 року «Про переведення квартир із житлового у нежитловий фонд», яким надано дозвіл на виведення квартири [ADDRESS] з житлового фонду, а ні Порядок переведення житлових будинків і приміщень (квартир) у нежитлові в м. Кривому Розі, затверджений рішенням Криворізької міської ради від 28 серпня 2013 року № 2161 на час виникнення спірних правовідносин та на час розгляду справи в суді не є чинними, отже посилання на них позивачем є протиправним та безпідставним. Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 312 від 14 червня 2000 року, є актом індивідуальної дії для [PERSON] , за ініціативою якого воно приймалося на той час, та не було ним реалізовано (зареєстровано в Державному реєстрі речових прав) у зазначені в самому рішенні строки, а тому втратило чинність. Вказане рішення не має жодного відношення до [PERSON] і не породило у нього жодних прав та обов`язків. Відповідач не може самостійно реалізувати вказане Рішення Виконкому, адже воно його не стосувалось та втратило чинність в 2023 році. Позивачем не надаються до позовної заяви докази використання квартири [ADDRESS] за визначеним в Рішенні Виконкому призначенням, саме як нежитлове в своїй підприємницькій діяльності. До того ж ми наполягаємо що спірне приміщення є саме квартирою, та після придбання використовується саме з житловою метою відповідно до його зареєстрованого цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України: «Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону». Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 377387673 від 07.05.2024 року, яку додає до своєї позовної заяви позивач, типом спірного об`єкта є саме: квартира, як об`єкт житлової нерухомості тому доводи Позивача про нежитловий характер квартири Відповідача є безпідставними. Вважає протиправним посилання позивача на Рішення Виконкому яке більше 20 років тому втратило свою чинність і не діяло на час виникнення спірних правовідносин. Посилання позивача на п. 2.9. Порядку переведення жилих будинків і приміщень (квартир) у нежилі у м. Кривому Розі № 2926 від 24.12.2008 року взагалі незрозуміле, адже він не діяв ні на час прийняття рішення 2000 року ні на час придбання квартири ні на час виникнення спірних правовідносин, та свідчить про бажання позивача ввести суд в оману щодо істотних для справи діючих нормативних актів. Це ж стосується і період розрахунків Позивача з 18.10.2023 року по 28.03.2024 року тариф в який регулюється Рішенням Виконавчого комітету Криворізької міської ради № 1272 від 18.10.2023 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа». В цей період Позивачем також неправомірно було застосовано при розрахунку боргу за теплову енергію тариф «для потреб інших споживачів» в розмірі 3481,81 грн/Гкал замість тарифу «для потреб населення» 1701,19 грн/Гкал. Щодо надання документів на підтвердження витрат на правову допомогу то вони нами будуть надані в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Порядок підтвердження повноважень адвоката як представника за допомогою засобів ЄСІТС (створення електронного ордера із застосуванням вбудованого текстового редактора) узгоджується з приписами частини сьомої статті 62 ЦПК України, згідно з якою в разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). На підставі викладеного, наполягає на протиправності та необґрунтованості позовних вимог які не підлягають задоволенню. 17.03.2025 року від представника позивача за первісним позовом надійшла заява про зміну підстав позву разом з позовною заявою. Згідно позовної заяви КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами\~ЖК України, зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. [PERSON] є співвласником багатоквартирного будинку [ADDRESS] , в якому має на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.11.2021 року квартиру [ADDRESS] є багатоквартирним, подання теплоносія до нього здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення Позивача, які є внутрішньо будинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку, у тому числі квартира [ADDRESS] , яка є невід`ємною частиною багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Постачання теплоносія проводилось не порушуючи щорічні розпорядження Виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду». Постачання теплоносія до будинку здійснюється від теплових мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) позивача, які є внутрішньо будинковим комплексом трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення споживачів житлового будинку і відповідача, як власника житлового приміщення обладнаного індивідуальною системою опалення. На вищевказаний будинок встановлено прилад комерційного обліку, яким здійснюється облік всієї загальної кількості послуги з постачання теплової енергії. Обсяг спожитої споживачем послуги, визначається як частина обсягу теплової енергії,спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з Вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 року №2119-VIII. Для кожного споживача, платіж за послугу з постачання теплової енергії складається з саме його спожитої частки теплової енергії від загально будинкового обсягу помножений на тариф, що затверджується місцевими органами самоврядування. Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, передбачено, що розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності пропорційно опалювальній площі (об`єму) квартири споживача відповідно до Методики розподілу №315. Згідно п 30 Індивідуального договору зазначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу з постачання теплової енергії,наданої на опалення житлового приміщення загальною площею 44,3кв.м, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21 серпня 2019 року №830, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; в тому числі: - нарахування плати за місця загального користування (МЗК); нарахування плати на загально будинкові потреби, функціонування внутрішньо будинкової системи; плати за абонентське обслуговування. Крім того, відповідач оплату за отримані послуги за попередні періоди не проводив, та як у наслідок утворилась заборгованість згідно розрахунку за період з 12.11.2021 року по 01.05.2024 року 20421,08 грн., з них: за послугу з постачання теплової енергії за період з 12.11.2021р. по 01.05.2024р в розмірі 19784,85 грн., плату за абонентське обслуговування за період з 12.11.2021р. по 01.05.2024р. в розмірі 636,23 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] . 24.03.2025 року від представника відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. Зазначає, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.2021 року. З 05.11.2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами-власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку [ADDRESS] врегульовані індивідуальним договором ( який в силу законодавства є публічним договором приєднання, текст якого розміщено на сайті КПТМ «Криворіжтепломережа». Індивідуальний договір згідно з ч 2 договору набуває чинності після щ30 днів з моменту розміщення його на офіційному веб-сайті Виконавця. Розміщення тексту договору на сайті виконавця було здійснено 05.10.2021 року. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладається відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Співвласники багатоквартирного будинку самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг. У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг. Правовідносини між теплопостачальною організацією та споживачем [PERSON] в сфері виробництва,транспортування та постачання теплової енергії регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, ЗУ « Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії…… Відповідно до абз 3. П. 3 розділу 4 Прикінцеві та перехідні положення ЗУ`Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, утому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг, протягом двох місяців з дня набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг. Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання,сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Частиною 4 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Частиною 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору: такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин; раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк. Публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Отже, враховуючи відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-денного строку з моменту розміщення на офіційному сайті індивідуального договору на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, типовий індивідуальних договір про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.201 за адресою: [ADDRESS] / між комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа» та [PERSON] є укладеним з 05.11.2021 року. А тому, визнання недійним індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання не можливо. Щодо відсутності порушення прав споживача з боку теплопостачальної організації зазначає наступне. Доказів щодо неякісної послуги з постачання теплової енергії, а саме: акту-претензії позивачем до матеріалів справи не надано. Крім того,зазначає, що вартість 20000,00 гривень за складання позовної заяви та супровід в суді є лише узгодженою між сторонами, але будь-яких обґрунтувань не містить. На підставі вищевикладеного просить відмовити в задоволені зустрічної позовної заяви [PERSON] до КПТМ «Криворіжтепломережа» 21 березня 2025 року від адвоката Довгаля С.В. надійшла заява, згідно якої просить справу розглядати без їх участі. Зазначає, що погоджується зі зміною позивачем за первісним позовом підстав позову, які на даний час повністю відповідають змісту нашого Відзиву на позовну заяву та погоджуємось зі зменшенням позивачем, у зв`язку з цим, розміру позовних вимог, однак не погоджуємося на його задоволення, через недійсність Договору про надання послуги з постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] . На задоволенні позовних вимог за Зустрічною позовною заявою наполягає. 01.04.2025 року від представника КПТМ «Криворіжтепомережа» надійшла заява, згідно якої просить закрити підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01 квітня 2025 року судом було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. 05.05.2025 року від представника КПТМ «Криворіжтепомережа» надійшла заява, згідно якої просить суд розглядати справу без їх участі, в задоволені зустрічної позовної заяви просить відмовити в повному обсязі, позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережі» просить задовольнити в повному обсязі. Так, судом встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі права власності (а.с. 10). Згідно розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] сума заборгованості за період з 12.11.2021 року по 01.05.2024 року складає 20421,08 грн., втому числі за послугу з постачання теплової енергії 19784,85 грн. (з 12.11.2021 по 01.05.2024р), плати за абонентське обслуговування 636,23 грн. з 12.11.2021р по 01.05.2024 р) (а.с.43). До позову долучено акти про подачу теплової енергії до буд. [ADDRESS] та інформацію про припинення подачі теплоносія (а.с. 114-119), індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії з додатковою угодою до договору (а.с. 6-9). Згідно\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статей\~11,\~15ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюються на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Послуги з теплопостачання відносяться до житлово-комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги обов`язок укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом покладається на споживача. Згідно ст .67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору: такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин; раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами- власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч.5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги від 09 листопада 2017 року №2189-VIII. Відповідно до ч. 6 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»: «обсяг теплової енергії витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, судом встановлено, що у зазначений період позивач надавав послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , якими користувався відповідач, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами про подачу теплоносія та про його відключення, а тому, враховуючи, що наявність факту заборгованості за надані послуги відповідачем не спростовано, суд вважає, що обставини порушення оплати за спожиту теплову енергію є доведеними повністю, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за постачання теплової енергії у вказаному розмірі та за вказаний період ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Згідно з вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, утримання майна, яке знаходиться у власності є не правом, а обов`язком власника. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом. Частина 6 статті 19 Закону України Про теплопостачання встановлює, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Щодо плати за абонентське обслуговування суд зазначає наступне. Фактично, плата за абонентське обслуговування це витрати, які виконавець несе у процесі збуту та розподілу послуги між споживачами. Зокрема таких, як витрати на роботу абонентської служби, контролерів, плата за банківські послуги. Відповідно, до абонентської плати включено витрати на укладання договорів з абонентами, здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахування та стягнення плати за спожиті комунальні послуги, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача) та інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням абонентів за індивідуальними договорами. \~ \~ \~ \~ На підставі положень ст.ст.67, 68 ЖК України та п.30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, відповідачі зобов`язані своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно норм ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Крім того, ст.ст.11,526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами. Підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків між сторонами по даній справі є акти про подачу теплоносія та про його відключення. Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відсутність договору між позивачем та відповідачами не позбавляє останніх обов`язку сплачувати комунальні послуги, пов`язані з утриманням майна, яке перебуває у їх власності, користуванні. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, позовні вимоги за первісним позовом КПТМ «Криворіжтепломережа» є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання недійсним Договору про надання послуги з постачання теплової енергії суд зазначає наступне. Судом встановлено, що договір на надання послуг з постачання теплової енергії між КПТМ «Криворіжтепломережа» та відповідачем по справі не укладався, але теплова енергія у квартиру, надавалась належним чином, заяву про відключення від теплопостачання (скарг про надання послуг не належної якості) відповідачіне надавав, таким чином, останній знаходяться у фактичних договірних відносинах з КПТМ «Криворіжтепломережа». Згідно розрахунку заборгованості за адресою [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] сума заборгованості за період з 12.11.2021 року по 01.05.2024 року складає 20421,08 грн., втому числі за послугу з постачання теплової енергії 19784,85 грн. (з 12.11.2021 по 01.05.2024р), плати за абонентське обслуговування 636,23 грн. з 12.11.2021р по 01.05.2024 р). Представник відповідача за первісним позовом у своїй заяві зазначив, що погоджується зі зміною позивачем за первісним позовом підстав позову, які на даний час повністю відповідають змісту їх Відзиву на позовну заяву та погоджується зі зменшенням позивачем, у зв`язку з цим, розміру позовних вимог, однак не погоджується на його задоволення, через недійсність Договору про надання послуги з постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] . Відтак, представник відповідача не заперечує наявність заборгованості та її суму. Відповідачам проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію, які затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Позивач є надавачем послуг з постачання централізованого опалення, ним були надані відповідні послуги відповідачу, як споживачу таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами, проте всупереч вимогам чинного законодавства, відповідач своєчасно не здійснював оплату спожитих послуг, що сприяло накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг не вся. КПТМ «Криворіжтепломережа» діяло в межах та на виконання своєї статутної мети, здійснюючи постачання централізованого опалення позивачам за адресою: [ADDRESS] на підставі тарифів для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії, затверджених постановами Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідного періоду. Позивачем суду не було надано доказів та відповідно оформлених претензій щодо неналежної якості наданих позивачем послуг та належними і допустимими доказами не доведено невиконання (ненадання) КПТМ «Криворіжтепломережа» послуги з постачання централізованого опалення до квартири споживача за адресою% [ADDRESS] . З матеріалів справи встановлено, що з 05.11.2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами - власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку врегульовані індивідуальним договором (який в силу законодавства є публічним договором приєднання, текст якого розміщено на сайті КПТМ «Криворіжтепломережа», режим доступу http://kpts.dp.ua/dogovorte.php) про надання послуги з постачання теплової енергії від 05.10.2021 року, що укладений в порядку ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VІІІ (а.с.5-7). Індивідуальний договір згідно ч. 2 цього договору набуває чинності після 30 днів з моменту розміщення його на офіційному веб-сайті Виконавця (КПТМ «Криворіжтепломережа»). Розміщення тексту договору на сайті виконавця було здійснено 05.10.2021р. Відповідно до\~частини 2\~статті 12 Закону №2189-VІІІ\~договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Постановою КМУ від 5 липня 2019 р. № 690 затверджено Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (надалі правила № 690) та типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. За змістом пункту 2 частини 1 статті 5\~Закону №2189-VІІІ\~комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 1 статті 7\~Закону № 2189-VIII\~передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього ж Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (частина третя\~статті 9 Закону № 2189-VIII). Відповідно до статті 9 Закону України\~№ 2189-VIII\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.\~Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.\~За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг.\~Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. В силу частини 5 статті 13 Закону України\~№ 2189-VIII у\~разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому\~розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що зустрічний позов [PERSON] до Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про визнання недійсним Договору про надання послуги з постачання теплової енергії не підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено у повному обсязі, тому сплачений ним судовий збір в сумі 3028,00 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved