Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

27.06.2024 року позивач ДКП «Луцьктепло» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості на обґрунтування вказавши, що боржники [PERSON] , [PERSON] , які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , є споживачами послуг по теплопостачанню, що надається ДКП «Луцьктепло» у зазначене житло. Оскільки відповідачі свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконували, у них за період з травня 2021 року по квітень 2024 року виникла заборгованість по теплопостачанню перед ДКП «Луцьктепло» в розмірі 60882,95 грн. Відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , протягом усього періоду виникнення спірної заборгованості, а [PERSON] в період з жовтня 2023 року по вересень 2024 року. Добровільно відповідачі заборгованість по комунальних послугах не сплатили. Враховуючи наведене, а також заяву про зменшення розміру позовних вимог від 29.11.2024 року (а.с. 67-68) та заяву про уточнення позовних вимог від 17.04.2025 року (а.с. 121-122), просить суд стягнути з [PERSON] на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання за період з травня 2021 року по вересень 2023 року в сумі 43724,06 грн., а також стягнути з обох відповідачок солідарно на користь ДКП «Луцьктепло» заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року в сумі 17158,89 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2025 року провадження у справі в частині вимог, пред`явлених до відповідача [PERSON] , було закрито у зв`язку з відмовою від позову. 01.11.2024 року від відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання зазначає, що в період виникнення спірної заборгованості [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживала. Крім того, у періоди з 18.06.2023 року по 04.09.2023 року та з 05.01.2024 року по 04.03.2024 року вона виїжджала за кордон, а тому не споживала послуги з теплопостачання. Враховуючи наведене, відповідачка [PERSON] позов визнає частково (а.с. 35-36). В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Додатково суду пояснив, що [PERSON] не зверталася до ДКП «Луцьктепло» з приводу припинення нарахування їй за послуги з теплопостачання, у зв`язку з її виїздом за кордон. Представник відповідачки [PERSON] заявлені позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що ним проведено контр розрахунок заборгованості відповідачки [PERSON] , стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання має здійснюватися відповідно до вказаного розрахунку. Відповідачка [PERSON] , яка була також допитана в якості свідка, заявлені позовні вимоги також визнали частково, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що між сторонами у справі виникли відносини, які породжують цивільні права та обов`язки, оскільки ДКП «Луцьктепло» надає житлово-комунальні послуги по теплопостачанню у вищезазначене житлове приміщення, а відповідачі, які там проживають, ними користуються. Положеннями ст.ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов його виконання згідно з типовим договором. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2005 року № 630 (далі Правила) визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 29 Правил, розподіл обсягів спожитої у будівлі послуги та обсягів теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання здійснює виконавець або визначена власником (співвласниками) будівлі інша особа, що здійснює розподіл обсягів послуги, відповідно до обраної моделі договірних відносин. Споживач надає виконавцю інформацію про кількість осіб, які фактично користуються послугою у приміщенні (квартирі) споживача, та інші вихідні дані, необхідні для застосування обраного способу розподілу обсягів послуги відповідно до Методики розподілу. У разі коли кількість осіб у житловому приміщенні багатоквартирного будинку, які фактично користуються послугою, не відповідає кількості осіб, що зареєстровані у цьому приміщенні, виконавець або визначена власником (співвласниками) будівлі інша особа, що здійснює розподіл обсягів послуги, можуть прийняти рішення щодо встановлення фактичної кількості осіб (споживачів) та проведення відповідних нарахувань відповідно до неї. Споживач інформує протягом місяця з дня настання таких змін виконавця власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання про зміну виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно, а також про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, з метою подальшого внесення змін до договору. Відповідно до п. п. 7, п. 43 Правил, споживач має право на неоплату вартості послуг у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів за умови надання виконавцю заяви та документального підтвердження (зокрема, довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, іншого документа, що підтверджує право на виїзд з України чи в`їзд в Україну у відповідний період часу) в електронній або паперовій формі відповідно до умов договору. Відповідно до п.п. 11-1 пункту 29 Правил, індивідуальний споживач зобов`язаний: інформувати виконавця про тимчасову відсутність в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів (за відсутності приладів обліку); якщо період відсутності споживача та інших осіб перевищує шість місяців, споживач для реалізації права на неоплату вартості послуги у разі її невикористання (за відсутності місячний строк з моменту закінчення приладів обліку) у шестимісячного періоду зобов`язаний надавати виконавцю оновлену заяву з відповідними підтвердними документами в електронній або паперовій формі. Із наданих стороною позивача розрахунків заборгованості за послуги з теплопостачання вбачається, що по особовому рахунку за адресою: [ADDRESS] , існує заборгованість, яка складається із: -боргу за постачання теплової енергії за період з травня 2021 року по квітень 2024 року 40464,79 грн. (а.с. 123); -боргу за абонентське обслуговування опалення за період з травня 2021 року по квітень 2024 року 616,75 грн. (а.с. 124); -боргу за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії за липень 2021 року 7,58 грн. (а.с. 125); -боргу за постачання гарячої води за період з травня 2021 року по квітень 2024 року 19411,16 грн. (а.с. 126); -боргу за абонентське обслуговування гарячої води за період з травня 2021 року по квітень 2024 року 382,67 грн. (а.с. 127). Таким чином, проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунок, проведений позивачем ДКП «Луцьктепло», є обґрунтованим, будь-які підстави ставити під сумнів даний доказ у суду відсутні. Як вбачається із довідки про осіб, які задекларували або зареєстрували своє місце проживання (перебування) в житлі № б/н від 17.06.2024 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7). В ході розгляду справи було встановлено, що [PERSON] зареєстрована за вищевказаною адресою з 15.12.1995 року, а [PERSON] із 16.10.2023 року. Зазначене підтверджується відомостями із Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 9-10). Тобто, спірна заборгованість підлягає стягненню із [PERSON] за період з травня 2021 року по вересень 2023 року в сумі 43724,06 грн., а за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року в сумі 17158,89 грн. із обох відповідачок солідарно. В ході розгляду справи стороною відповідача не було надано жодних доказів, які б вказували, що [PERSON] та [PERSON] у вищевказані періоди припиняли користуватися послугами з теплопостачання, які надавалися ДКП «Луцьктепло». Суд не приймає до уваги доводи [PERSON] з приводу її виїзду за кордон у періоди з 18.06.2023 року по 04.09.2023 року та з 05.01.2024 року по 04.03.2024 року, оскільки остання в порушення п. 6 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та пп. 7 п. 43 Правил, не повідомляла письмово ДКП «Луцьктепло» про свою тимчасову відсутність по місцю реєстрації. Нести витрати по оплаті наданих житлово-комунальних послуг зобов`язані особи місце проживання яких, у цій квартирі зареєстровано у встановленому порядку, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 02.09.2019 року у справі № 335/479/17, проживання в іншому місці не звільняє відповідачів від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено їх реєстрацію у квартирі, що свідчить про те, що вони є користувачами наданих послуг. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачами були порушені умови надання житлово-комунальних послуг по теплопостачанню, позовні вимоги ДКП «Луцьктепло» є обґрунтованими, а тому із [PERSON] , [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за спожиті послуги з теплопостачання в наступних розмірах: з [PERSON] за період з травня 2021 року по вересень 2023 року 43724,06 грн.; з [PERSON] , [PERSON] солідарно за період з жовтня 2023 року по квітень 2024 року в сумі 17158,89 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь ДКП «Луцьктепло» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору по 1514 грн. з кожної.

Outcome: approved