Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] у нього з відповідачем народилась донька - [PERSON] , місце реєстрації якої є [ADDRESS] . У зв`язку із переобладнанням та ремонтом у будинку, він з донькою тимчасово проживає на орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Якийсь період часу позивач з відповідачем проживали разом, починаючи з лютого 2022 року їхні відносини значно погіршились, проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу було фактично припинено. Достатньо тривалий період часу позивач не може дійти згоди із відповідачем щодо ряду питань, пов`язаних із вихованням, утриманням, місцем проживання спільної дитини. З вказаного приводу у них періодично виникають суперечки та конфліктні, що унеможливлює забезпечення найкращих інтересів дитини, що є найважливішим для дочки. Він дозволяє відповідачці бачитись із їхньою дочкою, яка періодично використовує у її присутності нецензурну лайку, нехтуючи при цьому її психологічним станом та здоров`ям, доволі аморально поводиться із донькою, коли проводить час із нею. Окрім систематичної аморальної поведінки по відношенню до їхньої спільної дитини, використання в її присутності нецензурної лайки, відповідач доводить її до істерик. Позивач, як і його сім`я, є глибоко віруючими людьми, не мають шкідливих звичок, він не палить та не вживає алкогольні/наркотичні засоби, веде активний спосіб життя, має стабільну роботу, займається спортом, забезпечений житлом, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , офіційно працевлаштований та отримую стабільну заробітну плату. У свою чергу, відповідач не забезпечена належними умовами проживання, не дбає про дитину та не приймає участі у її утриманні та вихованні, у неї давно інша сім`я, а відтак вона займається виключно своїм життям та не дбає про спільну дитину. При цьому, поки у будинку відбувається ремонт і вони проживають у орендованій квартирі, дитині забезпечені всі необхідні житлово-побутові умови, дочка має все необхідне для виховання та розвитку, біля місця проживання є прибудинкова територія, що дає змогу часто та безперешкодно бувати на свіжому повітрі, займатись активними іграми та спортом, бачитись із іншими дітками її віку, чого не можна сказати про місце проживання відповідача. Згідно довідки за вих. № 2 від 17 червня 2024 року, позивач працює у ФОП [PERSON] на посаді водія автотранспортних засобів з 21 жовтня 2022 року по теперішній час. Згідно довідок Закладу дошкільної освіти, [PERSON] , відвідує ЗДО № 9 з 01.09.2023 року по даний час, позитивно характеризується за місцем навчання. Її батько, [PERSON] , приводить і забирає дитину з дошкільного закладу. Дитина відвідує дитячий садок охайна, доглянута, забезпечена з відповідним сезонним одягом та іграшками. Батько вчасно приводить і забирає дитину з дошкільного закладу, цікавиться поведінкою дочки, її життям в дитячому садочку, відвідує батьківські збори. Відповідач зареєстрована та проживає у селі Березове, Сарненського району Рівненської області та практично не відвідує садочок, в якому вчиться донька. Враховуючи той факт, що їхній дочці не забезпечено нормального догляду та виховання з боку відповідача, позивач має бажання та можливості, що відповідає баченню, бажанню та найкращим інтересам доньки, самостійно здійснює її виховання та піклується про неї, забезпечує усім необхідним, у квартирі, в якій він проживає створені необхідні умови для її гармонійного розвитку, з-поміж усього іншого, має налагоджений психологічний контакт з дочкою, прив`язаність один до одного. Таким чином, виходячи з фактичних відносин між ними є всі підстави для визначення в судовому порядку місця проживання спільної дочки разом з позивачем. Посилаючись на норми Сімейного кодексу України (далі СК України), Конвенцію про права дитини, норми Закону України «Про охорону дитинства», рішення Європейського суду з прав людини та правові позиції Верховного Суду, просив визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - [PERSON] , [INFO] , судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 05 вересня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, відзиву на позовну заяву до суду не подала. 08 жовтня 2024 року до суду надійшла заява представника органу опіки та піклування Л.Дехтяр у якій, крім іншого, повідомлено до в даній справі належною третьою особою має виступати орган опіки і піклування Сарненської міської ради. У разі зміни третьої особи та надходження ухвали суду щодо надання рішення органу опіки та піклування, воно буде надіслане після вивчення даного питання (а.с.51). Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року замінено у цивільній справі третю особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Службу у справах дітей Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області на Орган опіки та піклування Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області (а.с.58). Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено її до судового розгляду на 23 грудня 2024 року. Цією ж ухвалою зобов`язано третю особу - Орган опіки та піклування Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області надати в судове засідання висновок про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] . 23 грудня 2024 року до суду надійшло заява представника органу опіки та піклування Сарненської міської ради Л.Дехтяр, згідно якої у зв`язку з об`єктивними обставинами не можуть взяти участь в судовому засіданні. Просила розглядати справу без їх участі (а.с.73). Судове засідання відкладено на 12 лютого 2025 року. 03 січня 2025 року до суду надійшло клопотання представника органу опіки та піклування Л.Дехтяр про доручення до матеріалів справи листа виконавчого комітету Сарненської міської ради від 23.12.2024 №2928-02/17 (а.с.78,79). У відкладене судове засідання 12 лютого 2025 року надійшло клопотання представника органу опіки та піклування Л.Дехтяр про долучення до матеріалів справи листа виконавчого комітету Сарненської міської ради від 11.02.2025 №314-02/17 (а.с.84,85). В судовому засіданні 12.02.2025 представник позивача-адвокат Пашкевич І.А. заявила клопотання про відкладення засідання та повідомила, що виникла необхідність позивачу самостійно звернутися до органу опіки та піклування за отримання висновку про доцільність визначення місця проживання дитини. Клопотання задоволено, засідання відкладено до 12 год. 00 хв. 19 березня 2025 року. В судове 19 березня 2025 року учасники не з`явилися, 17.03.2025 від представника позивача-адвоката Пашкевич І.А. надійшло клопотання про відкладення судового засідання. Клопотання задоволено, засідання відкладено до 11 год. 00 хв. 08 травня 2025 року. В судове засідання 08 травня 2025 року представник позивача-адвокат Пашкевич І.А. не з`явилася, позивач [PERSON] вважав, що судове засідання без участі його представника проводити не можливо. За приписами п.3 ч.3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник. Приймаючи до уваги те, що в судове засідання з`явився позивач, відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що з матір`ю дитини у зареєстрованому шлюбі не перебував. До народження дочки проживали разом три роки. Після народження дитини приблизно ще два роки проживали разом. Потім, відповідач забрала речі і пішла від нього. Дитину залишила з ним. З того часу з відповідачем не спілкується, жодного разу відповідач не цікавилася життям дитини, не приймала участі у її утриманні та вихованні. Дитина повністю перебуває на його утриманні. Звернувся до адвоката, йому порадили звертатися до суду із заявою про визначення місця проживання дитини з ним. Жодного разу мати дитини до нього не зверталася та не пред`являла будь-яких вимог щодо дитини та не висловлювала своїх заперечень щодо того, що донька проживає з ним. Однак, він хоче, щоб місце проживання дитини було визначене судовим рішенням. На запитання суду позивач повідомив, що є військовозобов`язаним, перебуває на обліку у районному центрі комплектування та соціальної підтримки і рішення суду про визначення місця проживання дитини, ймовірно, необхідно буде пред`явити до РТЦК та СП. Також позивач ствердив, що орган опіки та піклування про дату засідання повідомляв по телефону лише один раз, інші рази його не повідомляли, тому про дату засідання комісії міг не знати. Разом з тим переконаний, що є підстави для визначення місця проживання дитини з ним, так як він займається її утриманням і вихованням. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, зазначає наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] , народилася [INFO] у місті Сарни, Сарненського району Рівненської області, батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] , сторони по справі (а.с.7). Згідно паспорту громадянина України, [PERSON] , народився [INFO] у місті Сарни Рівненської області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 07.06.2016 (а.с.8-9). Згідно витягу з відомчої інформаційної системи Держаної міграційної служби, отриманих від Сарненської територіальної громади №2024/006961609, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Витяг сформовано на підставі заяви [PERSON] від 14.06.2024, отриманої за запитом ОМС ЦНАП Сарненської міської ради (а.с.14). Згідно паспорту громадянина України, [PERSON] народилася [INFO] у с.Березове, Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 03.07.2012 (а.с.11-12). Згідно витягу з відомчої інформаційної системи Держаної міграційної служби, отриманих від Березівської територіальної громади №2024/006961900, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Витяг сформовано на підставі заяви [PERSON] від 14.06.2024, отриманої за запитом Державного підприємства «Дія» (а.с.15). Згідно витягу з відомчої інформаційної системи Держаної міграційної служби, отриманих від Сарненської територіальної громади №2024/006686535, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Витяг сформовано на підставі заяви законного представника [PERSON] від 07.06.2024, отриманої за запитом Державного підприємства «Дія» (а.с.16). Згідно довідок ФОП [PERSON] №2 від 17.06.2024, №0000-000001 ввд 14.06.2024, [PERSON] дійсно працює у ФОП [PERSON] на посаді водія автотранспортних засобів з 21 жовтня 2022 року по теперішній час. Сукупний дохід з грудня 2023 по травень 2024 склав 4220.00 гривень (а.с.17,18,19). Згідно довідки Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №9 «Росинка» Сарненської міської ради від 17.06.2024 №11-07/07, довідка видана [PERSON] , що його дитина [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує ЗДО №9 «Росинка» з 01.09.2023 по даний час (а.с.20). Згідно інформації про участь батьків у вихованні дитини від 17.06.2024 №11-07/08, [PERSON] систематично відвідує дошкільний заклад, за виключенням днів, які було пропущено по хворобі. Її батько, [PERSON] , проводить і забирає дитину з дошкільного закладу. Батько вчасно приводить і забирає дитину з дошкільного закладу, цікавиться поведінкою дочки, її життям в дитячому садку, відвідує батьківські збори (а.с.21). Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до частин першої та другої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. За приписами статті 19 СК України, при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Ухвалою суду від 19 листопада 2024 року про закриття підготовчого провадження по справі та призначення її до судового розгляду судом зобов`язано третю особу - Орган опіки та піклування Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області надати в судове засідання висновок про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] . У пункті 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. №866, визначено, що працівник служби у справах дітей за місцем проживання (перебування) дитини проводить бесіду з батьками та відвідує дитину за місцем проживання, про що складає акт обстеження умов проживання за формою згідно з додатком 9, а також звертається до соціального закладу та/або фахівця із соціальної роботи для забезпечення проведення оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею. 23 грудня 2024 року до суду надійшло заява представника органу опіки та піклування Сарненської міської ради Л.Дехтяр у якій, крім іншого повідомлено, що 13 грудня 2024 року органом опіки розглядалася ухвала Рокитнівського районного суду Рівненської області від 19.11.2024 стосовно зобов`язання третьої особи - Орган опіки та піклування Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області надати в судове засідання висновок про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] , який був двічі повідомлений в телефонному режимі про місце і час проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комтеті Сарненської міської ради, не з`явився, про причини відсутності не повідомив, то органу опіки та піклування Сарненської міської ради неможливо об`єктивно розглянути дане питання та надати суду висновок (а.с.73). 03 січня 2025 року до суду надійшло клопотання представника органу опіки та піклування про доручення до матеріалів справи листа виконавчого комітету Сарненської міської ради від 23.12.2024 №2928-02/17. Згідно листа виконавчого комітету Сарненської міської ради від 23.12.2024 №2928-02/17 13 грудня 2024 року органом опіки розглядалася ухвала Рокитнівського районного суду Рівненської області від 19.11.2024 стосовно зобов`язання третьої особи - Орган опіки та піклування Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області надати в судове засідання висновок про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] , який був двічі повідомлений в телефонному режимі про місце і час проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комтеті Сарненської міської ради, не з`явився, про причини відсутності не повідомив, то органу опіки та піклування Сарненської міської ради неможливо об`єктивно розглянути дане питання та надати суду висновок (а.с.78,79). Згідно листа виконавчого комітету Сарненської міської ради від 11.02.2025 №314-02/17, 30 січня 2025 року органом опіки та піклування повторно розглядалася ухвала Рокитнівського районного суду Рівненської області від 19.11.2024 стосовно зобов`язання третьої особи - Орган опіки та піклування Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області надати в судове засідання висновок про доцільність визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] , який був повідомлений в телефонному режимі про місце і час проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комтеті Сарненської міської ради, не з`явився, про причини відсутності не повідомив, то органу опіки та піклування Сарненської міської ради вивчивши наявну інформацію. Не вбачає доцільності у визначенні місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] та наданні суду висновку про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком (а.с.84,85). В судовому засіданні позивач, крім іншого, пояснив, що після народження дитини приблизно два роки проживали з відповідачем разом. Потім, відповідач забрала речі і пішла від нього. Дитину залишила з ним. З того часу з відповідачем не спілкується, жодного разу відповідач не цікавилася життям дитини, не приймала участі у її утриманні та вихованні. Дитина повністю перебуває на його утриманні. Іншими словами, мати малолітньої дитини - відповідач [PERSON] проживає окремо, малолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом із батьком - позивачем [PERSON] , а мати дитини не заперечує проти цього. Суд оцінює критично пояснення позивача, що він з відповідачем не спілкується, з огляду на наступне. До позовної заяви, крім іншого, позивач долучив витяги про реєстрацію місце проживання [PERSON] та дитини [PERSON] . Дані витяги сформовано на підставі заяв [PERSON] через додаток «Дія» (а.с.15,16). Тобто, указані витяги самостійно отримати позивач не міг. Зазначене дає підстави вважати, що позивач з відповідачем спілкується. Разом з тим, зверненню до суду з позовом про визначення місця проживання дитини має передувати спір між батьками дитини щодо місця її проживання і той з батьків, хто звертається до суду з таким позовом, має довести, що дійсно батьки не можуть досягнути згоди щодо місця проживання дитини і з цього приводу між ними існує спір. У позовній заяві зазначається, що достатньо тривалий період часу позивач не може дійти згоди із відповідачем щодо ряду питань, пов`язаних із вихованням, утриманням, місцем проживання спільної дитини. При цьому, доказів у підтвердження цих обставин, матеріали справи не містять. З пояснень позивача встановлено, що між позивачем та відповідачем відсутній спір щодо місця проживання їхньої малолітньої дитини та свідчить про те, що права позивача жодним чином не порушені. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У постанові Верховного суду від 10 грудня 2024 року у справі №299/8679/23 (провадження №61-14033св24) суд вказав: «… правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Верховний Суд звертає увагу, що цей спір щодо місця проживання дитини був ініційований батьком, з яким дитина і так фактично проживала і продовжує проживати. Мати дитини не вимагала та не вимагає зміни місця проживання дочки, а у справі відсутні докази того, що батько дитини забороняє матері бачитися з дитиною. З урахуванням наведеного, суди правильно керувалися тим, що [PERSON] не довів, що на час звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, яка фактично проживала і проживає разом із ним, порушені права позивача. Зазначення судом першої інстанції фрази «між батьками відсутній спір щодо місця проживання дитини» у цьому випадку свідчить про те, що права позивача не порушені, а не як підстава для закриття провадження у справі». Схожих висновків у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у постанові від 10 липня 2024 року у справі № 127/16211/23 (провадження № 61-1964св24). Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2025 року у справі № 189/1176/24 (провадження 61-17666св24). Згідно з частинами 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі N 129/1033/13-ц). Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами частин 1 та 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. У зв`язку з відмовою у позові, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат.

Outcome: dismissed