Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Представник АТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулася до суду з означеним позовом. Мотивує тим, що 30.11.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ: МЕГА ТОН» укладено страховий сертифікат до Генерального Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3014/203/001710. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Skoda», державний номерний знак « [NUMBER] ». За договором, позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 09.06.2022 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Daewoo», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » допустив зіткнення з автомобілем «Skoda», державний номерний знак « [NUMBER] »., автомобілям завдано механічні пошкодження. Відповідно до постанови суду [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного цравопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу У країн про адміністративне правопорушення, за вчинення ДТП. На підставі страхового акту ПрАТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 89196, гривень. тому просить стягнути сказану суму з відповідача, як винуватця ДТП, в користь позивача та стягнути суму сплаченого, при подачі позову, судового збору. Представник позивача [PERSON] , до початку судового засідання, подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не погоджується з сумою страхового відшкодування, оскільки під час дорожньо транспортної пригоди, пошкодження не були такими значними. Просить дане засідання проводити без застосування засобів звукозапису, про що подав письмове клопотання. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши надані документи і матеріали цивільної справи, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до переконання про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що 09 червня 2022 року о 08.10 год по вул. Б. Хмельницького, 188 у м. Львові, [PERSON] , керуючи автомобілем марки Део Ланос, н/з [NUMBER] , при перестроюванні, не надав перевагу в русі автомобілю марки Шкода Октавія, н/з [NUMBER] , що рухався в попутному напрямку по цій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв зіткнення з ним. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 липня 2022 року [PERSON] визнано винуватим за вчинення ДТП, за ст. 124 КУпАП, накладено відповідне стягнення. Постанова не оскаржувалася та набрала законної сили. Відповідно до частин 5, 6\~статті 82 ЦПК України\~обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Преюдиція дає право стороні у справі повторно не доказувати такі факти для обґрунтування своїх позовних вимог, а іншій стороні не дає право спростовувати ці факти іншими засобами доказування. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 ЦПК України, а також засад інституту доказування у цивільному судочинстві, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Личаківського районного суду м. Львова від 05.07.2022, яка набрала законної сили, згідно якої відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Шкода Октавія, н/з [NUMBER] була застрахована в АТ «Страхова компанія «Універсальна»; страхувальник ТзОВ «Компанія МЕГА ТОН»; страхова сума 400\~000,00 гривень. (а.с. 10). 30.11.2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ: МЕГА ТОН» було укладено страховий сертифікат до Генерального Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3014/203/001710. У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної поді (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих отерпілою стороною документів було складено страхові акти. Згідно акту огляду транспортного засобу № НК108419 встановлено характер пошкоджень автомобіля Шкода. (а.с. 18) Позивачем надано фототаблицю з зображеннями автомобіля Шкода та завданими такому пошкодженнями (19-20) Згідно рахунку фактури № ДПС-002002 від 15.06.2022 року дочірнім підприємством «Автотрейдінг - Львів», яке здійснювало заміну деталей та ремонт автомобіля Шкода, загальний розмір відшкодування становить 89196,60 гривень. (а.с. 21) Вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу становить 89196,690 гривень, що складає і суму страхового відшкодування (аварійний сертифікат за результатами проведеного дослідження обставин та причин настання події від 09.06.2022) (а.с.22) Однак, як вбачається з платіжної інструкції № 13884 від 20.06.2022 року, платник ПРАТ «СК «Універсальна перерахувало» (сплатило) отримувачу Автотрейдінг Львів - 84346 (вісімдесят чотири тисячі триста сорок шість) гривень 60 копійок, призначення платежу страхове відшкодування по випадку від 09.06.2022 року, автомобіль Шкода, н/з [NUMBER] , дата виконання 20.06.2022 року. (а.с. 24) Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до Страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Позивач, в особі представника Бутенко М.О. 12.10.2022 року за № 115544/ІНС надіслало відповідачу [PERSON] претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, однак така добровільно не виконана. Відповідно до ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України. Згідно із ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення Цивільного кодексу України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч.2 ст.1187 ЦК України). Згідно із ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України від 01 липня 2004 року№ 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) прийшла до висновку, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст. 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому в Законі №1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини. Частиною першою статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. В матеріалах справи містяться докази, які вказують на завдану шкоду відповідачем автомобілю Шкода, належного ТзОВ «КОМПАНІЯ МЕГА ТОН», страховий випадок в ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», зокрема постанова про притягнення відповідача до адмінвідповідальності за ст. 124 КУпАП за вчинення дорожньо - транспортної пригоди, розрахунок, перелік пошкоджень, фото таблиця пошкоджень автомобіля Шкода. Отже, причинний зв`язок між завданою шкодою та протиправною поведінкою заподіювача шкоди, а також його протиправна поведінка і наявність шкоди в діях відповідача доказана даними справи. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди, а позивачі повинні доводити лише наявність шкоди та її розмір. Так, позивачем надано рахунок фактуру № ДПС-002002 від 15.06.2022, з зазначенням пошкоджень та вартості заміни деталей та роботи, на загальну суму 89196,60 гривень. Ремонтні роботи здійснювало ДП «Автотрейдінг-Львів», на замовлення ТзОВ «Компанія Мега Тон», платний ПАТ «Страхова компанія «Універсальна». Однак як вбачається з платіжної інструкції № 13884 від 20.06.2022, ПРАТ «СК «Універсальна» фактично сплатило ДП «Автотрейдінг-Львів» 84346,60 гривень, отже саме така сума підлягає відшкодуванню останнім та таку слід стягнути з відповідача. Клопотань про призначення експертизи у даній справі, чи інші клопотання щодо встановлення вартості пошкоджень автомобіля та фактично понесених витрат, від сторін не надходили. Ухвалюючи рішення у справі суд у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України вирішує питання судових витрат. Так згідно з ч.ч. 1, 2 вказаної статті Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача\~на користь\~позивача необхідно\~стягнути понесені\~ним судові\~витрати на\~сплату судового\~збору пропорційно\~до задоволеної\~частини позовних\~вимог у\~розмірі \~2863,35гривень (84346,60 : 89196,60 х 3028,00).

Outcome: approved