Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У лютому 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Менської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовна\~заява мотивована\~тим,\~що [INFO] померла\~її матір\~ [PERSON] ,\~після смерті\~якого відкрилась\~спадщина на\~належне їй\~майно,\~в тому\~числі і\~на житловий\~будинок з\~надвірними будівлями,\~розташований по\~ [ADDRESS] .\~Позивач,\~як спадкоємець\~за законом першої черги після померлої [PERSON] , в установлений законом строк звернулась до Менської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом та про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте у видачі такого свідоцтва на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано визнати право власності на нерухоме спадкове майно в судовому порядку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 18 березня 2025 року. Ухвалою Менського\~районного суду\~Чернігівської області\~від 18\~березня 2025\~року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 квітня 2025 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2025 року у зв`язку з витребуванням доказів судовий розгляд справи відкладено на 14 травня 2025 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась. Представник відповідача Менської міської ради, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення у даній справі поклався на розсуд суду. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. [INFO] в селі Слобідка Корюківського району Чернігівської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. Спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] є її донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про одруження (а.с.8, 9). Матеріалами справи документально підтверджено, що [PERSON] на день смерті була зареєстрована та проживала одна по [ADDRESS] , виписана у зв`язку зі смертю (а.с.6). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №508/2024, [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги, в установлений законом строк звернулася до Менської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] (а.с.40). 04 лютого 2025 року нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І. [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та недоотриману пенсію (а.с.56,57). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І. 04 лютого 2025 року за №221/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок та державної реєстрації прав власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.10). Судом встановлено, що відповідно до витягу з погосподарської книги №07 за 1991-1995 роки, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , зареєстрований в сільській раді під №257 та станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , [INFO] . Таким чином,\~ житловий\~будинок з\~надвірними будівлями,\~розташований по\~ [ADDRESS] , належав на праві власності [PERSON] . З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] вбачається, що дана садиба складається з житлового будинку А-1, прибудови, тамбуру а-1 (рік спорудження/реконструкції 1991), погреба Б, сараю В, літньої кухні Г, веранди г (рік спорудження/реконструкції 1990). Жодних відміток про наявність самочинного будівництва у садибі технічний паспорт не містить (а.с.20-28). Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» 07 лютого 2025 року, вартість житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , складає 234990 грн. (а.с.11- 19). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.05.1995 р. № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) роз`яснив, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (п. 6). Так, відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 даного кодексу визначено, що розмір часток члена колгоспного двору встановлюється виходячи із рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до положень Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968 року) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім`я по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15 квітня 1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. Таким чином, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , належало [PERSON] . Враховуючи, що право на спірний будинок за спадкодавцем підтверджено належними доказами, спірний будинок з господарськими будівлями є об`єктом права власності і за змістом ст. 1218 ЦК України може бути об`єктом спадкування. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] шляхом задоволення її позовної заяви у повному обсязі та визнання за нею права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] .

Outcome: approved