Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду в грудні 2024 року із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 06 жовтня 2007 року у виконавчому комітеті Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області, актовий запис № 10. В обгрунтування позову покликається на наступне. Зазначає, що вона, [PERSON] , 06 жовтня 2007 року зареєструвала шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області, про що 06 жовтня 2007 року було складено відповідний актовий запис за № 10. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] . У шлюбі із відповідачем народилися дві дитини, а саме син, [PERSON] , [INFO] , та дочка, [PERSON] , [INFO] . Діти, зокрема син [PERSON] як і позивач зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (до зміни адміністративно-територіального устрою - Жовківського) району, Львівської області, що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2023/008844219 від 31.10.2023. Позивач на час звернення до суду із позовом не є вагітною та не має дитини до 1 (одного) року. Позивач зазначає, що із самого початку їхнього із відповідачем спільного подружнього життя між ними не було взаєморозуміння та теплих стосунків. Стосунки щораз між ними погіршувалися, що раз частіше почали виникати непорозуміння, сварки, а суттєве погіршення в стосунках відбулося приблизно 3 роки тому. Вказує, що все це зумовлене тим, що в них із відповідачем різні погляди на життя та ведення господарства, різні характери. Позивач стверджує, що відповідач заподіював їй тілесні ушкодження та вчиняв домашнє насильство. Зазначає, що відповідач [PERSON] неодноразово під час подружнього життя принижував її як жінку, він є аб`юзером в стосунках. Вказує, що вже більше двох років вони не проживають разом, взагалі не підтримують подружніх стосунків. Стосунки, ставлення відповідача до неї та його поведінка негативно впливали на її психоемоційний стан, а також на їхніх дітей, вбивало у ній почуття любові та поваги до відповідача. Позивач зазначає, що відповідач був байдужим до інтересів та потреб сім`ї, надавав кошти на утримання дітей в незначному розмірі. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] здійснює тотальний контроль над нею, що постійно негативно впливає на її самопочуття. В той же час, незважаючи на проблеми в їхніх стосунках, її намагання покращити такі, зберегти сім`ю в інтересах насамперед спільних дітей, відповідач ніколи не робив для себе висновків з тих негативних ситуацій, які між ними виникали. Навпаки і діти не бажають спілкування з батьком на сьогоднішній день, оскільки він здійснює психологічний тиск і на них. Позивач зазначає, що втратила почуття любові та поваги до відповідача. Вона, як жінка, завжди намагалася забезпечити добробут в сім`ї, займалася господарством, мала надію, що зможе налагодити атмосферу в їхніх стосунках та зберегти сім`ю. Водночас віддачі зі сторони відповідача по відношенню до неї не було. Поведінка та ставлення відповідача призвели до того, що вона розчарувалася у ньому як людині, з якою помилково поєднала свою долю. Позивач вважає, що її подальше із відповідачем спільне проживання та збереження сім`ї з врахуванням комплексу вказаних вище обставин є неможливим. Шлюб за таких умов суперечить її інтересам. Стверджує, що їхня сім`я розпалась остаточно, вони припинили подружні стосунки, сім`ї фактично не існує. Враховуючи те, що їхній шлюб із відповідачем і вони як сім`я існують фактично «на папері», оскільки вони упродовж тривалого часу, а саме більше 2 (двох) років не проживаєють разом, не підтримують подружні стосунки, в них були та є різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, різні життєві цінності, відповідач заподіював їй тілесні ушкодження, вчиняв домашнє насильство, весь час їй погрожує, вона втратила почуття любові та поваги до відповідача та дійшла висновку про розірвання шлюбу. Вказує, що шансу для примирення немає, оскільки її рішення про необхідність розірвання шлюбу є остаточним. Вона твердо переконана та прийшла до висновку про необхідність розірвання шлюбу. Зазначає також, що шансу в позасудовому порядку розірвати шлюб немає, оскільки в них із відповідачем є спільні діти, які ще не досягнули повноліття. Просить суд не надавати їм строку для примирення. Стверджує, що розлад в сім`ї, якої вже фактично не існує, носить стійкий характер, їхня сім`я розпалась остаточно, оскільки вона повністю втратила почуття любові та поваги до відповідача. А тому просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Вказує, що можливе примирення суперечить її інтересам. Звертає увагу суду, що в разі заявлення відповідачем про те, що він вживав заходи для збереження сім`ї і надалі такі вживає, бажає зберегти сім`ю, все це робиться ним фіктивно, нещиро та не відповідає реальним подіям. Судовий збір з відповідача просить не стягувати. Також зазначила, що відновлювати дошлюбне прізвище вона на разі не бажає, оскільки це призведе до необхідності зміни всіх її документів. Зважаючи на наведене позивач просить позовну заяву задовольнити. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 16 грудня 2024 року постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження в справі та призначити судове засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі для розгляду справи по суті на 05 лютого 2025 року. Судом було одержано 24.01.2025 від відповідача заяву, в якій, зокрема, зазначив, що про розгляд справи довідався із судового реєстру. Понад 5 років знаходився за кордоном на заробітках. На даний час повернувся в Україну та знаходиться на військовій службі. На розірвання шлюбу не згідний, просив надати строк для примирення в шість місяці та зазначив, що не втратив до дружини почуття любові. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 05 лютого 2025 року постановлено надати сторонам по справі строкдля примирення терміном на 3 (три) місяці. Провадження по справі - зупинити. Призначити справу до судового розгляду на 05.05.2025 року. Відповідач звернувся до суду із заявою про зупинення провадження у справі у зв`язку із перебуванням на військовій службі у складі ЗСУ. Зазначив, що не зміг скористатися наданим судом строком на примирення, так як перебуває на військовій службі у складі ЗСУ. Вказує, що відповідач кохає дружину, любить своїх дітей, бажає зберегти сім`ю, зберегти стосунки з дружиною, ростити своїх дітей в повноцінній сім`ї. Вказав, що хоча дружина забороняє дітям спілкуватися з відповідачем, але він всеодно знаходить можливість поспілкуватися з ними, впевнений що на стосунки з дружиною вплинуло тривале розлучення його з сім`єю, оскільки відповідач з 13.06.2019 по 08.10.2024 знаходився за кордоном та працював. У 2023 сім`я придбала дві квартири у новобудові у Львові, які оформлені на дружину. 2024 році було відремонтовано дах будинку де сім`я проживала. Зробив реконструкцію будинку об`єднав хату із літнею кухнею. Замінив вікна, ремонт, придбав меблі. Спорудив великий гараж із господарськими приміщеннями. Зробив свердловину із водопостачанням у дім. Придбав два автомобілі Фольсфаген Т 5, та Фодьсфаген гольф. Вказує, що відповідач завжди дбав про дітей і дружину, забезпечував фінансово, працював, не вживає алкоголь, не має шкідливих звичок, завжди був відданий дружині. Стверджує, що відповідач прагне зберегти сім`ю, але проходження військової служби у складі ЗСУ не дає можливості скористатися наданим строком на примирення. Звертає увагу суду, що відповідно до довідки форма 5 №277/2 від 30.01.2025 відповідач перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у військовій частині [NUMBER] . Зважаючи на наведене просив суд зупинити провадження у справі. Від позивача [PERSON] надійшли заперечення на заяву про зупинення провадження у справі у зв`язку із перебуванням на військовій службі у складі ЗСУ та заперечення щодо обставин, викладених у даній заяві. Вказала, зокрема, що матеріали справи не містять достовірних доказів на підтвердження того, що [PERSON] перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, оскільки він не надав наказ по особовому складу. Вказала, що вона відразу в позовній заяві пояснювала причини розірвання шлюбу, які надалі не змінилися, вони не підтримують подружні стосунки, окрім випадків насильного задоволення своїх пристрастей зі сторони відповідача по відношенню до мене, що суперечить її бажанням та волі, в нас були та є різні погляди на сімейне життя, ведення господарства, різні життєві цінності, відповідач заподіював їй тілесні ушкодження, вчиняв домашнє насильство, весь час їй погрожує, вона втратила почуття любові та поваги до відповідача, вона втомилася постійно жити в страху, під тиском, тотальним контролем відповідача, вона хоче просто жити та насолоджуватися життям разом із дітьми, а не бути, як він вважає, його власною річчю, з якою він може робити що хоче. Позивач у поданих запереченнях зазначила, що відповідач тероризує її та їхніх спільних дітей, в неї виникає враження, що від цих його знущань в першу чергу над нею він просто отримує задоволення, а тепер ще нагло усміхається їй в очі та розповідає, що розірвання шлюбу не буде, бо провадження у справі суд зобов`язаний зупинити. Якщо [PERSON] притримується поглядів на життя «б`є значить любить», то вона остаточно вирішила припинити ті знущання над нею і надіється, що суд їй у цьому допоможе. Крім того вона тепер отримала правничу допомогу і знає як зможе і надалі захистити себе у разі вчинення по відношенню до неї домашнього насильства, і в даній заяві вона хоче, щоб відповідач почув її, що вона більше не буде боятися його, а його погрози по відношенню до неї нехай залишаються на його совісті, нехай усвідомить те, що вона ще й мати його дітей, які потребують материнської любові та уваги. Вказала, що вона більше не буде притримуватися принципу, що їхні сімейні проблеми не мають бути відомі оточенню, суспільству, їхнім сусідам, знайомим, односельчанам. Зазначила, що робота із психологом дала можливість переусвідомити свою поведінку та постійний страх. Наголосила, що наданий судом строк для примирення жодним чином не вплинув позитивно на їхні із відповідачем стосунки, а 6 (шість) місяців, які вже фактично минають від моменту її звернення до суду із позовом ще раз дали можливість переконатися у правильності свого рішення про розірвання шлюбу, ще раз підтвердили ту підлість, цинізм, лукавство відповідача, яка від нього є упродовж тривалого часу подружнього життя. Вказала, що вона не може залишити поза увагою викладене відповідачем у його заяві про зупинення провадження, де він описує свої ніби-то почуття любові до неї та дітей, перешкоди у спілкуванні йому з дітьми тощо, а тому зазначає про наступне. Вказує, що відповідач зазначив про те, що «не зміг скористатися наданим судом строком на примирення, так як перебуває на військовій службі у складі ЗСУ», разом з тим 6 квітня, 20 квітня, 26 квітня 2025 року відповідач приїжджав додому, змушував її з ним «спати», 06 квітня 2025 року силою задовольнив своє сексуальне бажання, 20 квітня та 26 квітня знову намагався це зробити, однак їй вдалося втекти з дому, вчиняв домашнє насильство, вона змушена була втікати з будинку та переховуватися у своєї хрещеної матері, 20 квітня приходив у її будинок, відмовлявся покинути будинок до того моменту поки вона не погодилася сісти з ним в автомобіль. Зазначила, що відповідач вже тривалий час проходить службу у селі Старичі, Яворівського району Львівської області, а тому тільки цього місяця вже двічі був вдома. Вказала, що вона боїться наступних його приїздів. Зазначила, що ще 22 листопада 2024 року відповідач вчинив одне із численних домашніх насильств, тоді вона просто змушена була викликати правоохоронні органи для захисту. Факт притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього стягнення підтверджується постановою Жовківського районного суду Львівської області від 19 лютого 2025 року у справі № 444/4990/24, яка не оскаржувалася відповідачем та набрала законної сили. Вказала, що вона ніколи не забороняла дітям спілкуватися із їх батьком. Дійсно відповідач перебував за кордоном близько 5 (п`яти) років, після початку повномасштабного вторгнення вона з дітьми їздили до відповідача, рятуючись від ворожої агресії, перебуваючи в стані невідомості, однак враховуючи його поведінку та ставлення до них, вони фактично втікали від відповідача назад в Україну, тобто обрали, що краще жити хоч і під загрозою теоретичного обстрілу, ніж під фактичним пресингом, знущанням відповідача. Зазначила, що вона не заперечує, що відповідач тривалий час працює за кордоном і придбано дві квартири у новобудові у Львові, однак просить суд врахувати, що дані квартири є в процесі будівництва, право власності на неї не зареєстроване. Вказала, що ці квартири особисто їй взагалі не потрібні, а нехай залишаться дітям. Зазначила, що власником будинку, в якому вона з дітьми проживають, є її батько. Її баба дала власні заощадження для купівлі половини кількості вікон. Ремонт в будинку вона робила за власні зароблені нею кошти, всі меблі придбала вона. Свердловина із водопостачанням у дім була зроблена за її кошти. Автомобіль [PERSON] вона придбала за власні кошти. Тобто вказує, що відповідач вводить в оману суд. Зважаючи на наведене просила суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі , не надавати більше строку для примирення та зодовольнити її позовну заяву. Протокольною ухвалою судового засідання від 05.05.2025 поновлено провадження у справі. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської Області від 05 травня 2025 року в задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справіу зв`язку із перебуванням на військовій службі відмовлено. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Козакевич Ростислав Васильович у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Позивач пояснила, що за наданий судом строк для примирення вони не примирилися. Вказала, що відповідач приїжджав додому за цей час тричі у квітні місяці. Пояснила, що відповідач вчиняє щодо неї насильсьво, спричиняє їй тілесні ушкодження. Він її душив, скчучував їй руки, постійно її перевіряв. Коли він є вдома, вона втікає. Вона втратила до нього будь-які почуття, в тому числі почуття любові та поваги. Відповідач у судове засідання не прибув, однак його представник адвокат Андрухів Юлія Олександрівна в судовому засіданні заперечила щодо зодоволення позову з мотивів бажання відповідача до збереження сім`ї. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Встановлено, що позивач, [PERSON] , 06 жовтня 2007 року зареєструвала шлюб із [PERSON] у виконавчому комітеті Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області, про що 06 жовтня 2007 року було складено відповідний актовий запис за № 10. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] . Наведене підтверджується викладеним у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , яке видане повторно Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 06 грудня 2024 року. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Боянецькою сільською радою Жовківського району Львівської області 12 серпня 2009 року, та дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Жовківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 14 березня 2017 року. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених позивачем у поданих заявах по суті, причиною розірвання шлюбу є те, що у позивача із відповідачем різні погляди на життя та ведення господарства, різні характери. Позивач стверджує, що відповідач заподіював їй тілесні ушкодження, вчиняв домашнє насильство, є аб`юзером у стосунках. Встановлено, що спільне проживання, ведення спільного господарства та підтримання шлюбно-сімейних відносин сторонами припинено. Суд бере до уваги неодноразово зазначене позивачем про те, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, що вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, та що поведінка відповідача негативно впливає на її психоемоційний стан. Встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Суд враховує, що за наданий судом строк для примирення сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, сім`я фактично не існує. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] .

Outcome: approved