Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

у січні 2025 року до Карлівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 06.10.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 06.10.2023-100001953, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 6\~000,00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 06.10.2023, строком на 28 днів, дата повернення кредиту 02.11.2023, незмінною процентною ставкою у розмірі 1,3% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, проценти розраховуються шляхом множення кредиту/залишку кредиту (бази розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишку кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді, комісія 15% від суми кредиту 900,00 грн та розраховується шляхом множення суми кредиту (бази розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні та нараховується кредитором в день видачі кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість у розмірі 9\~083,93 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6\~000,00 грн., процентами у розмірі 2 183,93 грн та комісії у розмірі 900,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». На підставі вище викладеного, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 9\~083, 93 грн та суму сплаченого ним судового збору. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 27.01.2025 справу передано за підсудністю до Машівського районного суду Полтавської області (а.с.28, 32). Ухвалою від 20.02.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 35). У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с.38-41, 46, 47), відповідач рекомендованим повідомленням, яке 19.03.2025 та 22.04.2025 повернуто з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою» (а.с.42,43, 48,49). Позивач у змісті позовної заяви просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності представника позивача, не заперечує протии заочного розгляду справи (а.с.4). Відповідач причини неявки не повідомила, відзив на позов не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 06.10.2023 [PERSON] електронним цифровим підписом підписано заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення договору (оферти), та додаток до анкети позичальника, з якою ознайомилася за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii, пропозицію про укладення кредитного договору, відповідно яких кредит надано в розмірі 6\~000,00 грн, строком на 28 днів, дата повернення кредиту 02.11.2023, період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту, фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1,3% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, відсотки розраховуються шляхом множення кредиту/залишку кредиту (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді, комісія, пов`язана з наданням кредиту 15% від суми кредиту та дорівнює 900,00 грн, неустойка становить 60,00 грн за кожен день невиконання або неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання, розмір процентів становить 474,5% річних. Графік платежів: проценти сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду; кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти. Сума кредиту сплачується 2 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 1 платіж у розмірі 4 329,30 грн, 2 платіж у розмірі 4 329,31 грн, комісія сплачується одним платежем не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у розмірі 1 платіж 900,00 грн. Протягом строку дії договору тарифи та комісії за фінансовою послугою залишаються незмінними. 06.10.2023 позивачем направлено [PERSON] підтвердження укладання кредитного договору № 06.10.2023-100001953 (а.с.12-18). Згідно паспорту споживчого кредиту загальні витрати за кредитом становлять 2 658,61 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом, в тім числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі, становить 8 658,61 грн, реальна процентна ставка 94390, 01% (а.с.19-20). 06.10.2023 за допомогою системи LiqPay перераховано на картку [NUMBER] грошові кошти у розмірі 6\~000,00 грн за договором №06.10.2023-100001953 (а.с.11). З наданої позивачем довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором вбачається, що заборгованість відповідача складає 9\~083,93грн, з яких: 6\~000,00грн основний борг, 2 183,93грн проценти та 900,00 грн - комісія (а.с.10). За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 9\~083,93 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved