Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказано, що у [PERSON] та [PERSON] народилися діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті матері, батько почав зникати на тривалий час, залишаючи своїх дітей на бабусю - [PERSON] , зловживав алкогольними напоями та взагалі не займався вихованням та розвитком дітей. Крім того, відповідач оформив на себе дитячі виплати по втраті годувальника та допомогу яка нараховується особам які взяті на облік як внутрішньо переміщені та повністю витрачає їх на задоволення своїх потреб. Позивач зазначає, що наразі діти перебувають на її утриманні, при цьому відповідач життям дітей не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, що свідчить про небажання виконувати відносно батьківські обов`язки, покладені на нього. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2025 року, головуючим суддею по даній справі обрано Журавель Т.С. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.02.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито підготовче провадження у справі. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 10.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву з підстав, викладених у позові. Представник служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області просила врахувати висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав, оскільки він дітьми не займається та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Також зазначила, що служба у справах дітей намагалася зв`язатися з батьком дітей, проте останній на зв`язок не виходив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.05.2025 року постановлено провести заочний розгляд справи. Заслухавши думку позивача, представника третьої особи, думку дітей, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Львівською сільською радою Бориславського району Херсонської області, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що 07.07.2006\~року зроблено актовий запис № 7. У шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Львівською сільською радою Бориславського району Херсонської області, про що 10.05.2007 року зроблено актовий запис №12 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Львівської сільської ради Бориславського району Херсонської області, про що 09.04.2014 року зроблено актовий запис №10. Відповідно до свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15.02.2023 року, [PERSON] , померла [INFO] , про що зроблено актовий запис №757. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом з батьком - [PERSON] , [INFO] та бабусею прибули на територію Новоолександрівської ОТГ у жовтні 2023 року, як внутрішньо переміщені особи в зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.10.2023 року. Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 19.10.2023 року, бабуся - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 28.05.2024 року [PERSON] звернулася до служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області з заявою, в якій зазначила, що з березня 2024 року тато дітей відсутній, не виконує батьківські обов?язки, не забезпечує дітям належних умов для повноцінного утримання та виховання, та використовує кошти (соціальні виплати дітям) не за цільовим призначенням, на телефонні дзвінки не реагує. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] також написали заяви до служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 28.05.2024 року, в яких виразили свою згоду проживати разом з бабусею - [PERSON] . Наказом начальника служби у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №05-ТВ від 31.05.2024 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштовано до родини [PERSON] , [INFO] . Службою у справах дітей Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області було проведено обстеження умов у будинку за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт обстеження умов проживання від 28.01.2025 року. Житло складається з чотирьох кімнат, у будинку дуже охайно та чисто, діти проживають в окремих кімнатах, мають окремі ліжка, простір для навчання та розвитку. В сім`ї дружні добрі стосунки, бабуся створює усі умови для дітей, займається їх вихованням, навчанням та розвитком. 16.04.2025 року службою у\~справах дітей\~Новоолександрівської сільської\~ради Дніпровського\~району Дніпропетровської\~області затверджено\~висновок,\~з якого\~вбачається,\~що батько\~фактично самоусунувся\~від виконання\~своїх батьківських\~обов?язків щодо\~виховання дітей.На сьогодні діти перебувають зі своєю бабусею, яка власними силами виховує онуків, без жодної допомоги зі сторони [PERSON] . Ні бабуся, ні діти взагалі не знали де він знаходиться. У цей час батько отримував усі кошти, що нараховувались на дітей та не надсилав їх їм на утримання. Після переоформлення отримувача усіх виплат на дітей на ім`я бабусі, батько почав телефонувати донці, але завжди перебував у нетверезому стані. Гроші за травень, квітень, червень, липень 2024 року, які були нараховані на дітей, батько так і не перерахував дітям, витративши їх на власні потреби, що лише доводить байдуже відношення батька до своїх дітей, у зв`язку з чим орган опіки та піклування Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області розглянувши рекомендації комісії та надані документи, ґрунтуючись на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні заявлених у справі доказів та обставин справи, вирішив що доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ч. 1 ст. 164 СК України\~передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У відповідності до ст. 166 СК України\~позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, матеріальної допомоги не надає, не забезпечує їх усім необхідним, а навпаки тривалий час витрачав оформлені на дітей грошові допомоги на власні потреби, що свідчить про свідоме нехтування його батьківськими обов`язками по вихованню дітей та байдуже ставлення до них. Також у судовому засіданні суд заслухав думку дітей, які повідомили, що відповідач зловживає алкогольними напоями, останній раз бачили його рік тому. Телефонує батько десь раз на тиждень, проте фінансової допомоги він їм не надає, розвитком та вихованням не займається, . Також підтвердили, що батько використовував у власних потребах гроші, які діти отримували як внутрішньо-переміщені особи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, з урахуванням інтересів дітей, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1\~ст. 191 СК України, встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved