Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №722566 від 06.10.2021 в розмірі 17808,00 грн. Також позивач просить стягнути за рахунок відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. та судові витрати в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі кредитного договору №722566 від 06.10.2021 позичальник [PERSON] отримав від ТОВ «Фінансова Компанія «СЛОН КРЕДИТ» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно договору факторингу № 2808-23 від 28.08.2023 ТОВ «Діджи Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором №722566 від 06.10.2021. [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість за договором у сумі 17808,00 грн. станом на 28.08.2023, яка складається з наступного: 11082,31 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6725,69 грн. заборгованість за відсотками, 0 грн. заборгованість за комісійними винагородами, 0 грн. заборгованість за пенею. У зв`язку з цим позивач просить задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою суду від 20.02.2025 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, слухання справи призначено без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання. Сторонам надано строк для подачі до суду заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 722566 від 06.10.2021. За умовами цього договору кредитодавець ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає споживачу, [PERSON] , кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно п. 1.3 договору сума кредиту за даним договором складає 16200,00 грн., відповідно до п. 1.5 договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 20% в день (7300% річних) (далі Проценти за перший день користування кредитом); - за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100% річних. Згідно п. 1.7 договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 276,24% річних. В п. 2.1 Договору зазначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 13500,00 грн. за реквізитами платіжної кратки [NUMBER] , або іншої платіжної кратки, реквізити, якої зазначені споживачем в особистому кабінеті, або надані товариству іншим шляхом, в тому числі через засоби зв`язку. Як зазначено в листі ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за № 2646_230927124435 від 27.09.2023 відповідно до договору на переказ коштів ФК-П19/09-06 від 30.09.2019 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 06.10.2021 перерахувало 13500,00 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] номер транзакції в системі iPa 112706897 призначення платежу: зарахування 13500,00 грн. на карту № [NUMBER] (а.с. 30). [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав. Відповідно до розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 28.08.2023 становить 17808,00 грн., яка складається з наступного: 11082,31 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6725,69 грн. заборгованість за відсотками 0,00 грн. заборгованість за комісійними винагородами, 0,00 грн. заборгованість за пенею. Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 2008-23 від 28.08.2023 року передало право вимоги до [PERSON] . Товариству з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс». Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. За змістом статей 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідач 06.10.2021 підписав договір з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом підписання позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора Відповідно до цього договору товариство надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної кратки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта. Водночас ТОВ «Діджи Фінанс» не надано доказів на підтвердження відкриття відповідачем будь-якої кредитної або платіжної картки, так само як і карткового рахунку у будь-якому банку. Суду не надано жодного первинного банківського документа, що підтверджував би існування карткових рахунків на ім`я відповідача, відображав би рух коштів, по таких карткових рахунках. Як вбачається з копії кредитного договору, останній не містить будь-яких даних про видачу кредитної або платіжної картки картки, її виду та строку дії. Лист ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 2646_230927124435 від 27.09.2023 про перерахування 06.10.2021 коштів на платіжну картку клієнта № № [NUMBER] в сумі 13500,00 грн., не є належним, допустимим і достатнім доказом перерахунку грошових коштів згідно вказаних вище вимог Закону. Навіть номери карток різняться в кредитному договорі та листі платіжної системи. У постановах Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 569/7648/15-ц, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 зроблено висновок про те, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредиту безготівково, та видачу самих кредитних чи платіжних карток [PERSON] . Оскільки, ТОВ «Діджи Фінанс» не надано доказів на підтвердження видачі відповідачеві банківських карток та розміру наданого [PERSON] кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованої суми боргу відповідачу не є можливим. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості за договором № 722566 від 06.10.2021 не є безспірними доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору. Враховуючи наведене, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту та відсоткам відсутні, адже належними доказами не доведено сам факт отримання кредитних коштів та наявності заборгованості по поверненню таких коштів. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 27.03.2020 у справі № 703/3063/18 У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору, не підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed