Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплової енергії. В обґрунтування позову представник позивача посилалася на те, що [PERSON] (далі Відповідач) є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , та в період з 22.08.2017 року по 31.03.2023 року фактично проживав по вказаній адресі та споживав комунальні послуги. Позивачем за вищевказаною адресою з 01.11.2018 року по 31.03.2023 року було надано комунальну послугу з постачання теплової енергії. Однак розрахунки за спожиті послуги відповідачем проводилися несвоєчасно та невпоному обсязі, що призвело до утворення заборгованості, згідно виписки з особового рахунку споживача за послуги з постачання теплової енергії № 20-1518, яка станом на 31.03.2023 року становить у розмірі 19\~185 грн. 67 коп., в тому числі за заборгованість за послуги з постачання теплової енергії з 01.01.2018 року по 28.02.2022 року на суму 14\~435 грн. 66 коп., з 01.03.2022 року по 31.03.2023 року на суму 4\~108 грн. 95 коп., заборгованість з плати за абонентське обслуговування за послугою з постачання теплової енергії з 01.12.2021 року по 28.02.2022 року на суму 105 грн. 48 коп., з 01.03.2022 року по 31.03.2023 року на суму 457 грн. 08 коп., заборгованість за внески за встановлення, обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку з 01.07.2020 року по 30.04.2021 року на суму 78 грн. 50 коп. Оскільки у позасудовому порядку відповідач вказану заборгованість не сплачує, представник позивача змушена звернутися до суду та просити суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» суму заборгованості за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 19\~185 грн. 67 коп. та судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві представник Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити. Відповідач просив суд розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнає, а саме щодо стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, а в частині стягнення судового збору просив відмовити, про що подав суду відповідну власноруч складену письмову заяву. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] в\~період з\~22.08.2017\~року по\~31.03.2023\~року був власником квартири [ADDRESS] та мав особовий рахунок № [NUMBER] , відкритий Позивачем на ім`я [PERSON] . Обставина належності такої квартири у зазначений календарний період часу на праві власності відповідачеві підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна № 346410363 від 13.09.2023 року. Зазначене свідчить, що між сторонами склалися цивільно-правові відносини, предметом яких було надання Акціонерним товариством «ДТЕК Дніпроенерго» відповідачеві послуги з теплової енергії, а відповідач, в свою чергу, мав оплачувати вартість отриманих послуг відповідно до встановлених тарифів. Позивач наголошує, а відповідачем не спростовано та визнано, що такий учасник справи свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг теплової енергії належним чином не виконував, у зв`язку з чим, за період 22.08.2017\~року по\~31.03.2023\~року включно у відповідача утворилася заборгованість перед Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» за послуги з надання електричної енергії в розмірі 19\~185 грн. 67 коп., в тому числі за заборгованість за послуги з постачання теплової енергії з 01.01.2018 року по 28.02.2022 року на суму 14\~435 грн. 66 коп., з 01.03.2022 року по 31.03.2023 року на суму 4\~108 грн. 95 коп., заборгованість з плати за абонентське обслуговування за послугою з постачання теплової енергії з 01.12.2021 року по 28.02.2022 року на суму 105 грн. 48 коп., з 01.03.2022 року по 31.03.2023 року на суму 457 грн. 08 коп., заборгованість за внески за встановлення, обслуговування та зміну вузлів комерційного обліку з 01.07.2020 року по 30.04.2021 року на суму 78 грн. 50 коп. Крім того, судом також встановлено, що на адресу названого споживача теплової енергії представником позивача була надіслана досудова претензія щодо необхідності сплати вартості не облікованої електричної енергії на загальну 19\~185 грн. 67 коп., яка залишилась без реагування з боку відповідача. Оскільки у добровільному порядку відповідачем така вартість неврахованої електричної енергії не сплачується, і вказана претензія фактично залишена без задоволення, то суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно статті 11 ЦК України\~цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, які передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, які не передбачені цими актами, але по аналогії породжують цивільні права і обов`язки. Положеннями ч. 1 ст.509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У даному випадку цивільні права та обов`язки сторін виникли з відносин по фактичній поставці послуг з постачання теплової енергії. А саме позивач, як виконавець комунальної послуги, надає відповідачу відповідні послуги з теплопостачання, і щомісячно виставляє платіжні документи (квитанції, рахунки) для оплати вказаних послуг, а відповідач, в свою чергу, зобов`язаний сплачувати вартість таких одержаних послуг відповідно до виставлених позивачем рахунків, що фактично свідчить про виникнення між сторонами договірних цивільно-правових відносин із приводу надання послуг з теплопостачання. За змістом\~статті 322 ЦК України\~власники зобов`язані оплачувати комунальні послуги. Також, згідно зі\~статтею 20Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.19Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги за кожен розрахунковий період окремо, якщо вони фактично отримували такі послуги. Згідно ст.525ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання недопустима. За загальним правилом, закріпленим у ч. 1\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів. Так само як і відсутність у боржника грошових коштів не є підставою для припинення самого договірного зобов`язання. Вирішуючи по\~суті заявлені\~позовні вимоги,\~суд приходить\~до висновку,\~що в\~ході розгляду\~справи знайшли\~своє повне\~підтвердження належними,\~допустимим,\~достатніми та\~достовірними доказами\~зазначені позивачем\~в його\~позові фактичні\~обставини спірних\~правовідносин сторін\~та заявлені\~позивачем в\~обґрунтування свого\~позову підстави,\~як то\~існування між\~сторонами зобов`язальних\~правовідносин з\~надання позивачем\~(виконавець\~комунальної послуги)\~та отримання\~і оплати\~відповідачем (індивідуальним\~споживачем)\~за адресою розташування квартири [ADDRESS] , де право власності за період з 22.08.2017\~року по\~31.03.2023\~року належало відповідачеві, житлово-комунальних послуг з теплопостачання, виконання позивачем свого обов`язку з надання вказаних послуг, а також невиконання відповідачем належним чином свого обов`язку з оплати таких послуг, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за вказаний період часу. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом обставини, суд приходить до висновку що визнання відповідачем у позову у вказаній частині не суперечить закону та не порушує права і інтереси інших осіб, у зв`язку з чим суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог стягує заборгованість за поставлену теплову енергію за період 2122.08.2017\~року по\~31.03.2023\~року у розмірі 19\~185 грн. 67 коп. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Також, відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з вимогами ч.1 статті 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків - стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved