Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Ректор Криворізького державного\~ педагогічного університету\~Шрамко Я.В. звернувся до\~ Заводського районного\~ суду м.Дніпродзержинська \~Дніпропетровської області\~із позовною\~заявою до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову посилається на те, що між Криворізьким державним педагогічним університетом, в особі ректора Шрамка Ярослава Владиславовича та [PERSON] , було укладено Договір №02-5442 про надання освітніх послуг від 31 серпня 2022 року. Відповідно до І Розділу Договору № 02-5442 про надання освітніх послуг від 31 серпня 2022 року (далі-Договір), Позивач взяв на себе зобов?язання за рахунок коштів Відповідача здійснити навчання [PERSON] за денною формою навчання, за спеціальністю: 014 Середня освіта (Фізична культура), спеціалізація: спортивний туризм (освітня програма) для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Згідно пункту 1 Розділу III Договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 87800,00 грн., зокрема за 2022 рік (вересень-грудень) 8780,00 грн., 2023 рік 21950,00 грн., 2024 рік 21950,00 грн., 2025 рік 21950,00 грн., 2026 рік (січень-червень) 13170,00 грн. Відповідно до Договору, строк надання освітньої послуги складає 3 роки і 10 місяців, але 22 червня 2023 року Наказом по Університету №463 - с «Про особовий склад природничого факультету» [PERSON] було відраховано з університету за невиконання індивідуального навчального плану. Відповідно до частини 2 ст .903 Цивільного кодексу України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов?язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлене договором чи законом. І з цього випливає, що Відповідач не виконуючи зобов?язання по оплаті за навчання, систематично порушував умови договору. Заборгованість по оплаті за навчання складала 19 164,67 грн. Відповідачу була направлена претензія №25 від 29 лютого 2024 року на суму 19164,67 грн., на яку Відповідачем не було прореаговано належним чином. Відповідно до пункту 11 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов?язань цього Договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов?язання, настають правові наслідки., а саме відшкодування збитків та сплата неустойки. Тому в період з 01.04.2024 по 01.09.2024 року за несвоєчасне внесення плати за надання освітньої послуги Відповідачу нарахована пеня у розмірі 2577,52 грн. Також, згідно зі ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, 3% річних від простроченої суми основного боргу складають: 768 грн. 03 коп. Основний борг з урахуванням індексу інфляції складає: 20 709 грн. 00 коп. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024 року, цивільну справу №208/11466/24 передано до провадження судді Гречаній В.Г. Відповідно до відомостей Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, які надійшли до суду 31.10.2024 р., відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 01.11.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву. Просить вважати Договір №02-5442 про надання освітніх послуг від 31 серпня 2022 року не дійсним. Зазначив, що цього контракту не повинно було існувати. Його син під час вступу до Криворізького педагогічного університету фактично знаходився у Відні (Австрія). Він виїхав з України з матір?ю, утікаючи від війни. Але, щоб не втрачати час, вирішив спробувати вступити до ВУЗу на бюджетну форму навчання. Так як документи подавалися на профільний напрямок, він міг розраховувати на додаткові бали, як майстер спорту України та член збірної команди України зі стрибків на акробатичній доріжці. Позивач особисто відвіз документи в приймальну комісію, а також документи, що давали право на додаткові бали. Більше можливості відвідувати Кривий Ріг він не мав. Коли оголосили результати іспитів, з?ясувалося, що синові не вистачило пару балів для вступу на бюджетну форму навчання, при цьому додаткові бали, на які він заслуговував, не були враховані через помилку членів приймальної комісії. Син вирішив, що він не буде навчатися. Але коли вирішили забрати документи, позивачу і його дружині, [PERSON] , почали телефонувати члени приймальної комісії та декан природничого факультету, з вмовлянням вступу на умовах контракту, з подальшим переведенням на бюджетну форму навчання протягом місяця. В телефонному режимі позивач дав згоду і оплатив перший місяць навчання, та погодився на контракт, при умові переводу протягом місяця на бюджетну форму навчання (контракт навіть має не мій підпис, він не дійсний!). Але, ні протягом першого місяця, ні подальшого часу переведення на бюджетну форму навчання не відбулося. В той самий час, [PERSON] важко працював у цирку, та не мав часу для навчання. Позивач з дружиною постійно телефонували куратору групи та декану факультету з вимогою розірвання договору. Але вони наполягали на особистій присутності. Тобто укласти договір без особистої присутності можна, а розірвати не можна. В серпні 2023 року дружина позивача повернулася в Україну, а син [PERSON] залишився за кордоном. Лише тоді, у вересні 2023 року, з?явилася можливість особисто відвідати Криворізький педагогічний університет. Дружина забрала документи сина з архіву університету за дозволом ректора. Просить відмовити у задоволені позовних вимог. У судове засідання представник позивача не з`явився, Шрамко Я., подав до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судовому засіданні 27.02.2025 р. відповідач підтримав свій відзив. Зазначив, що заплатив 2000 грн. за навчання сина за перший місяць, але контракт не складав, підпис не його. Вказав, що зв`язувався з керівництвом Університету для розірвання договору, син не навчався. Сина не перевели на навчання на бюджетну основу, як це було домовлено. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. Судом встановлено, що між Криворізьким державним педагогічним університетом Міністерства освіти і науки України в особі ректора Шрамка Я.В. та [PERSON] було укладено договір № 02-5442 від 31.08.2022 про надання освітніх послуг. Предметом цього договору є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, яка надається здобувачу. За умовами Договору, позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання останньої за денною формою навчання, за спеціальністю 014 Середня освіта Фізична культура, з присвоєнням ступеня вищої освіти «бакалавр». Згідно розділу ІІІ договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 87800 грн. 22 червня 2023 [PERSON] відраховано з університету у зв`язку з невиконанням індивідуального навчального плану, що підтверджено витягом з наказу Криворізького державного педагогічного університету Міністерства освіти і науки України від 22.06.2023 № 463-С. Згідно до розрахунку заборгованості на навчання вересень 2022 року червень 2023 року, заборгованість за оплату освітніх послуг складає 19164,67 грн. 29.02.2024 позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості, однак заборгованість погашено не було. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Зі змісту\~ст. 12 ЦПК України\~вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1ст. 901\~ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором Згідно ч.2ст. 903\~ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст.526,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626,628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629\~ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтями 525,526\~ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості наданої позивачем, розмір заборгованості за Договором про надання освітніх послуг становить: сума основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 20709,00 грн., 3 % річних у розмірі 768,03 грн. та пеня у розмірі 2577,52 грн. Відповідно до п.11 Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань Договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором. Частиною 2 ст.625ЦК України\~визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 549 ЦК України\~встановлено поняття неустойки (штрафу, пені), як грошової суми або іншого майна, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2\~ст. 551 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач свої обов`язки згідно з вищезазначеним договором не виконав, має заборгованість з оплати за навчання.Також позивачем була нарахована сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пеня, три проценти річних від простроченої суми, а всього заборгованість в розмірі 24054,54 грн. Твердження відповідача щодо переводу протягом місяця на бюджетну форму навчання не має документального підтвердження у матеріалах справи. Крім того, відповідач вказує, що контракт має не його підпис, він не дійсний. Суд критично ставиться до даного твердження, оскільки, ознайомившись із договором № 02-5442 від 31.08.2022 про надання освітніх послуг вбачається, що він містить власноручний підпис відповідача. Відповідач у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні 27.02.2025 року зазначив, що це не його підпис, проте ніяких дій на визнання недійсності даного підпису, наприклад проведення експертизи, заявлено не було Відповідач в судовому засіданні 27.02.2025р підтвердив, що сплатив платіж за перший місяць навчання сина у розмірі 2000,00 грн., а отже почав виконувати умови договору № 02-5442 від 31.08.2022 року. Дана дія свідчить про те, що відповідач визнав умови договору. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний сплати заборгованість за отримані освітні послуги, однак не виконав належним чином зобов`язання, а також враховуючи те, що неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір»ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, та для позивача при зверненні до суду з даним позовом, станом на 2024 рік, складала 3028 грн, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved