Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05.03.2025 звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 28.04.2001 між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любешівського районного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 11. Від цього шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] , 2002 року народження, яка досягла повноліття, та сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Тривалий час шлюб існує формально. Продовження шлюбних відносин, співжиття та примирення є неможливим, сімейне життя стало нестерпним. Таким чином, вважає, що їх шлюб фактично припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою судді Любешівського районного суду Волинської області від 06.03.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті постановлено провести о 10 год 00 хв 21.03.2025, яке за клопотанням відповідача відкладено на 10 год 00 хв 01.05.2025 (а.с.10, 13). У призначене судове засідання сторони не прибули, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи (а.с.15). Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Просить термін на примирення не надавати (а.с.12). Відповідач [PERSON] відзив на позов, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав. За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. Як убачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 28.04.2001 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Любешівського районного управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 11. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.4). Актовим записом про народження № 1 від 05.01.2009 стверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO] (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як убачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Таким чином, з матеріалів справи судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, шлюб існує формально. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову. Отже, з відповідача слід стягнути в користь позивачки сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі\~ст.\~24, 55, 56, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved