Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (далі\~ТОВ «ФК «Ейс») 28.01.2025 року звернулась у Ковельський міськрайонний суд Волинської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 21.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «КАЧАЙ ГРОШІ» (далі ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ») та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії № 00-11023692, право вимоги за яким на підставі договорів факторингу 22.01.2024 року перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (далі ТОВ «Макс Кредит»), а 16.08.2024 року до ТОВ «ФК «Ейс». Вказуючи, що у зв`язку з невиконанням відповідачкою належним чином умов кредитного договору у неї виникла заборгованість в розмірі 23401,11 грн., позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.03.2025 року справу передано за підсудністю до Старовижівського районного суду Волинської області Волинської області. 31.03.2025 року справа надійшла до Старовижівського районного суду Волинської області. Ухвалою судді від 01.04.2025 року цивільну справу прийнято до провадження, позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у позовній заяві представник позивача вказав, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи в контексті положень ч.8 ст.128 ЦПК України був належним чином повідомлений, що підтверджується довідкою Укрпошти про причини/досилання поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст.280 ЦПК). Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Судом встановлено, що 21.01.2024 року [PERSON] уклала із ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» договір кредитної лінії № 00-11023692, відповідно до умов якого отримала кредит в розмірі 6250 грн., шляхом безготівкового переказу на банківську картку № [NUMBER] . Строк дії договору 360 календарних днів (до 15.01.2025 року), процентна ставка 846,05% річних (знижена процентна ставка 0,25 % в перші 25 днів, стандартна процентна ставка 2,47 % з 26 дня по дату повернення суми кредиту) (а.с. 70-76). За змістом п.7.10 Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником і кредитодавцем у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором з боку позичальника та аналог власноручного підпису кредитодавця, що відтворений засобами копіювання з боку кредитодавця, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Паспорт споживчого кредиту ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», кредитний договір та графік платежів підписані відповідачем за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора, який направлявся відповідачеві шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер [NUMBER] , який вона вказала при реєстрації на сайті. На виконання умов Договору 21.01.2024 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», перерахувало відповідачу на картковий рахунок № [NUMBER] , вказаний нею в особистому кабінеті, грошові кошти в сумі 6250 грн. на банківську картку відповідача за допомогою системи «Platon» (номер транзакції 40584-39070-00493 від 21.01.2025 року) (а.с. 101-102). Відповідно до повідомлення АТ «Ощадбанк» від 16.04.2025 року банківська картка № [NUMBER] (IBAN [NUMBER] )) емітована на ім`я відповідача [PERSON] , а також на рахунок [NUMBER] , для обслуговування якого емітовано банківську платіжу картку № [NUMBER] відкриту на ім`я [PERSON] зараховано кошти у сумі 6250 грн. (а.с. 133). ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», надавши відповідачу кредит, свої зобов`язання за Договором виконало, цей договір є укладеним відповідно до вимог\~ст. 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 (провадження № 61-9071ск20). З розрахунку заборгованості ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» видно, що заборгованість [PERSON] за договором № 00-11023692 від 21.01.2024 станом на 16.12.2024 року становить 23401,11 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту 7500 грн., заборгованість за процентами 15901,11 грн. (а.с. 78). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ч.1 ст. 516 ЦК України зазначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 514 ЦК України). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Ч.1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З матеріалів справи видно, що 22.01.2024 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» укладений договір факторингу № 22-01/2024 (а.с. 82-86). Відповідно до п. 2.1 вказаного договору ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» зобов`язується відступити ТОВ «МАКС КРЕДИТ» права вимоги, за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників, в обсязі та умовах, що існують на дату відступлення пра вимоги, а ТОВ «МАКС КРЕДИТ» зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» суму фінансування в розпорядження ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідач [PERSON] є в реєстрі боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», до договору факторингу № 22-01/2024 від 22.01.2024 року і загальна сума її зобов`язань за кредитним договором № 00-11023692 від 21.01.2024 року становить 7531,26 грн. (а.с. 113-114). 16.08.2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ», до якого перейшло право вимоги від ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», та ТОВ «ФК «Ейс» укладений договір факторингу № 16082024-МК/ЕЙС (а.с. 51-95). Відповідно до пункту 2.1 вказаного договору ТОВ «МАКС КРЕДИТ» зобов`язується відступити ТОВ «ФК «Ейс» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» зобов`язується їх прийняти та передати (сплатити) ТОВ «МАКС КРЕДИТ» суму фінансування в розпорядження ТОВ «МАКС КРЕДИТ» за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідач [PERSON] є в реєстрі боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «МАКС КРЕДИТ», до договору факторингу №16082024-МК/ЕЙС від 16.08.2024 року і загальна сума її зобов`язань за кредитним договором № 00-11023692 від 21.01.2024 року становить 23401,11 грн. (а.с. 116-117). Аналіз наведених обставин справи дає підстави для висновку, що позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-11023692 від 21.01.2024 року, укладеним між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та [PERSON] . З наданого позивачем розрахунку видно, що заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 00-11023692 від 21.01.2024 року становить 23401,11 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу складає 7500 грн., заборгованість за відсотками 15901,11 грн. (а.с. 116). Розрахунок проведений з дотриманням узгоджених сторонами вищевказаних істотних умов Договору. Враховуючи, що відповідач фактично отримала кредитні кошти та використовувала їх, що й було предметом укладеного між сторонами договору, проте порушила його умови, що виразилося у неналежному виконанні договірних зобов`язань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів і процентів за користування ними, то суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором є підставними і підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. позивач надав копію Договору про надання правничої допомоги № 2211/Е від 22.11.2024 року, протокол погодження вартості послуг до Договору надання правової допомоги № 2211/Е від 22.11.2024 року, додаткову угоду №2 до Договору про надання правової допомоги № 2211/Е від 22.11.2024 року, акт прийому-передачі наданих послуг 2211/Е від 22.11.2024 року (а.с. 108-112). Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Відповідач відповідно до положень ч.5 ст.137 ЦПК України відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не заявляла, співмірності цих витрат наданим позивачу адвокатом послугам не спростовала. Таким чином, з урахуванням того, що позов задоволений повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. На підставі викладеного, ст. 516, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 634, 639, 1048, 1054, 1056-1, 1077 ЦК України та

Outcome: approved