Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

07.01.2025р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд збільшити розмір стягуваних з [PERSON] на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , які призначені рішенням Коломийського міськрайонного суду по справі №346/2257/13-ц з 600,00 грн. до 5000,00 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що рішенням Коломийського міськрайонного суду від 07.11.2012р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано, малолітню доньку залишено проживати з матір`ю. Рішенням суду від 14.11.2012р. стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 800 гривень щомісячно. В подальшому судовим рішенням від 29.04.2013р. розмір аліментів на утримання доньки був зменшений до 600 гривень щомісячно. На теперішній час матеріальне становище позивача погіршилося, вона проживає сама з малолітньою донькою та змушена самостійно нести всі витрати на Діану, оскільки розмір аліментів є мізерним та не забезпечує найнеобхідніших побутових потреб дитини в одязі, харчуванні, шкільному приладді та інших речах. Відповідач протягом тривалого часу проживає за кордоном, отримує там високі доходи, а тому його стан здоров`я та матеріальний стан дають можливість сплачувати аліменти у розмірі 5000 гривень щомісячно. Ухвалою суду від 17.01.2025р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Роз`яснено відповідачу його право на подання відзиву. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судове засідання\~ [PERSON] не з`явилася, одночасно з позовом подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач\~\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою його проживання. Однак, поштові відправлення були повернуті до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до ч.7, 8\~ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч.4, 10\~ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Абзацом 2 ч.1\~ст. 131 ЦПК України\~визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України). Таким чином, аналіз вищевказаних процесуальних норм свідчить про те, що [PERSON] належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи по якій він був стороною, з огляду на володіння судом інформації про зареєстровану адресу його проживання та відсутності від нього повідомлень про зміну даної адреси. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення проти чого позивач у своїй заяві не заперечувала. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] народилася [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07.11.2012 року шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 22.07.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия, Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 236 розірвано. Відновлено дошлюбне прізвище дружини « [PERSON] ». Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.11.2012р. стягнуто з [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно, починаючи з 29.10.2012р. і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.04.2013р. позов [PERSON] було задоволено. Змінено розмір аліментів та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі по 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 квітня 2013р. Предметом спору в даній справі є зміна розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини в сторону збільшення. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 192 СК України\~встановлено, що\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду\~або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених\~цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Враховуючи зміст\~статей 181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22. Разом із тим\~стаття 182 СК України\~визначає обставини, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2025р.» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Крім того, відповідно до частини четвертої\~статті 273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша\~статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, беручи до уваги встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дітей віку доньки сторін та неспівмірність розміру аліментів, які стягуються з відповідача, актуальним потребам дитини, а також відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог зі сторони [PERSON] , суд, враховуючи призначення та мету аліментів на утримання дитини, виходячи із системного аналізу вищенаведених положень Конвенції про права дитини,\~Конституції України,\~СК України,\~ЦПК України,\~Закону України «Про охорону дитинства», дотримуючись балансу інтересів дитини та матеріальних можливостей батька, вважає за необхідне збільшити розмір аліментів на утримання малолітньої [PERSON] , які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] до 3000 гривень щомісячно до повноліття дівчини, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, що на думку суду є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 5000 гривень, як про те просила [PERSON] , суд не вбачає, оскільки позивачем не доведено фінансову можливість [PERSON] сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з положень вищевказаної норми, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial