Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

03.10.2024 року ТОВ «Іннова Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути із відповідача заборгованість за Договором про надання коштів у позику №2703040124 від 14.01.2024, що становить 72800 грн, з яких: 14000 грн прострочене тіло кредиту, 58800 грн прострочені проценти. Позов обґрунтовано тим, що 14.01.2024 між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем було укладено Договір про надання коштів у позику №2703040124 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Договір позики та Правила надання споживчих кредитів, затверджені 17.10.2022 складають єдиний договір,в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику у розмірі 14000 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок на строк 20 днів, з поверненням позики та сплати процентів за користування грошима. Дисконтна процентна ставка 1,99% на день. Базова процентна ставка 2,99% в день. Дата надання позики 14.01.2024. Дата повернення позики 03.02.2024.\~ Проценти нараховувалися по 30.06.2024 включно, бо нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. Позичальник належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором. Станом на день подачі позову заборгованість складає 72800 грн, з яких: 14000 грн прострочене тіло кредиту, 58800 грн прострочені проценти. Учасники справи не прибули на судовий розгляд. Позивач клопотав про розгляд справи без участі його представника. Відповідач не з`явився в судове засідання. Належно повідомлений про дату, час та місце його проведення. Причин неявки не повідомлено. Заяв не надходило. Відтак, у відповідності до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що 14.01.2024 відповідач уклав із ТОВ «Іннова Фінанс» Договір про надання коштів у позику №2703040124. Договір укладено та підписано у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію». Договір позики та Правила надання споживчих кредитів, затверджені 17.10.2022 складають єдиний договір,в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов Договору: ТОВ «Іннова Фінанс» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 14000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором: 1.1.4. Дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми Лояльності ТОВ ІННОВА ФІНАНС - 1.79% на день (653.35% річних). 1.1.5. Процентна ставка Позаакційна (базова) 2,5% на день (912,5% річних) 1.2. Строк Позики (строк дії Договору) становить 20 днів. 1.3. Орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково. 1.3.1. Дата надання позики 14-01-2024. 1.3.2. Дата повернення позики 03-02-2024. 1.6. У випадку користування Позикою понад строк, встановлений п. 1.2. Договору, з наступного дня після спливу строку вказаного в п. 1.2 цього Договору умови щодо нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 1.79% на день (з урахуванняи Програми Лояльності ТОВ ІННОВА ФІНАНС, Правил акції ТОВ ІННОВА ФІНАНС Повторний кредит) перераховуються і до взаємовідносин між Сторонами застосовується Позаакційна (Базова) процентна ставка в розмірі 2,5% на день від суми Позики за кожен день користування Позикою. Позивач виконав зобов`язання за договором кредиту і на їх виконання перерахував грошові кошти у сумі 14000 грн на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Дана обставина підтверджена повідомленням ТОВ «ФК «Контрактовий дім» (ЄДРПОУ 35442539) про успішність операції переказу, згідно договору з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» № 160523/1 від 16.05.2023р. Позивач стверджує, що Позичальник за Договором кредиту допустив прострочення грошових зобов`язань за Договором. При цьому проценти за користування позикою нараховувалися до 30.06.2024 включно. Позивач визначив заборгованість станом на день подання позову у розмірі 72800 грн, з яких: 14000 прострочене тіло кредиту, 58800 грн прострочені проценти. Досліджені в ході судового розгляду наявні у справі докази на переконання суду у своїй сукупності є достатніми для підтвердження тієї обставини, що відповідач на підставі\~ Договору про надання коштів у позику №2703040124 отримав у користування кредитні грошові кошти та допустив прострочення грошових зобов`язань із повернення кредиту та сплати процентів за користування грошовими коштами. Достовірність цих доказів не викликає у суду сумнівів. Дані обставини не спростовано. Подані позивачем докази підтверджують, що відповідач не повернув кредит та боргує кредитору 14000 грн тіла кредиту. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому позов у частині вимоги про стягнення тіла кредиту у розмірі 14000 грн є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, позивач заявив вимогу про стягнення процентів за користування кредитом. За поданим позивачем розрахунком,\~ заборгованість по процентах становить 58800 грн, які нараховувалися за ставками 1,79% та 2,99% до 30.06.2024 включно. Договір позики, який має ознаки споживчого кредиту, укладено 14.01.2024. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22 листопада 2023 року №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Інших умов введення в дію статті 8 цього Закону не встановлено. Отже, Договір кредиту укладено після набрання чинності змінами до ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», внесеними Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту включаються до нормативно-правового акта у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Перехідні положення включаються також, якщо нормативно-правовими актами, що застосовувалися до набрання чинності прийнятим (виданим) нормативно-правовим актом, встановлювався інший порядок регулювання відповідних суспільних відносин; якщо необхідно передбачити збереження обсягу і змісту норм права, спрямованих на захист прав і свобод громадян та інтересів юридичних осіб, що існували за попереднього регулювання. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Тобто, перехідний період, тимчасова норма права передбачена саме для суспільних відносин, що виникли до зміни правового регулювання відповідним законом. А у даному випадку, пункт 17 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» поширює свою дію на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності Законом №3498-IX від 22.11.2023. Частина п`ята ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» набрала чинності 24.12.2023, є нормою прямої дії та договори про споживче кредитування, укладені після цієї дати, повинні не суперечити положенням цієї норми. Відповідно до ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Суд констатує, що умови Договору про надання коштів у позику №2703040124 є нікчемними\~ в частині розміру денної процентної ставки, що перевищує 1%. При цьому, дійсність умов Договору про надання коштів у позику №2703040124 в частині платності позики, зобов`язання позичальника сплатити проценти за користування позикою суд сумніву не піддає. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний сплатити проценти за користування позикою на умовах договору. Тому, у частині вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними грошовими коштами позов є обґрунтованим частково та підлягає частковому задоволенню. Розмір процентів за користування кредитними коштами у сумі 14000 грн протягом 20 днів, із розрахунку денної процентної ставки 1%, становить\~ 2800\~ грн, які слід стягнути із відповідача на користь позивача. Щодо нарахування процентів поза межами строку надання позики. Проценти за користування грошовими коштами, наданими у позику, за загальним правилом нараховуються у межах строку кредитування. Можуть нараховуватися у разі продовження строку кредитування. Продовження строку\~ кредитування це сфера договірних відносин. Розділ четвертий договору позики передбачає право позичальника на пролонгацію строку користування позикою і прописує процедуру. Подані докази не свідчать про те, що сторони договору позики досягли та оформили угоду про пролонгацію строку користування позикою. Умови договору не визначають також договірного розміру процентів річних за прострочення грошових зобов`язань. Проценти річних за прострочення грошових зобов`язань є відмінними від процентів за користування чужими грошима. Інші законні підстави для нарахування процентів за користування позикою поза межами строку кредитування\~ - відсутні. Посилання позивача на висновки постанови ВП ВС у Постанові від 18.01.2022 у справі №901/17048/17 суд відхиляє, оскільки ця справа стосувалася договору про кредитну лінію, де сторони домовились про нарахування процентів протягом дії кредитної лінії із розрахунку 360 днів у році. Тому позов про стягнення процентів за користування позикою, нарахованих за межами строку кредитування, встановленого у договорі, - є необґрунтованим та задоволенню не підлягає. У зв`язку із частковим задоволенням позову (14000 грн тіла позики, 2800 грн процентів за користування позикою впродовж 20 днів) судові витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню пропорційно сумі задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Інші судові витрати не заявлені. Тому судові витрати позивача, які підлягають відшкодуванню пропорційно до суми задоволених вимог позивача, становлять 559,02 грн. На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial