Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Андрусенко І. Я., звернувся до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності с.\~с.\~«Горожанка» с. Горожанка на території Горожанської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126583. [PERSON] заповів усе належне йому майно своїй дружині [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки після смерті чоловіка вступила у фактичне управління спадковим майном. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на право на вищевказану земельну частку (пай) у с.\~с.\~«Горожанка», а також на земельні ділянки площею 0,0604 га, 0,4197 га, 0,9723 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Горожанської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 074192. Зазначене майно [PERSON] заповіла йому. Позивач прийняв спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем, проте не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Окрім того, встановлено, що [PERSON] за життя не оформила свої спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] . З огляду на наведені обставини позивач просить визнати за ним право на зазначену земельну частку (пай), а також право власності на вказані земельні ділянки. Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 16.04.2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Монастириської державної нотаріальної контори інформацію про те, чи заведено спадкові справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а також після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] та його представник адвокат Андрусенко І. Я. у підготовче засідання не з`явилися, представник позивача разом із позовом заявив клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності. Представник відповідача Монастириської міської ради у підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просить розглянути справу за його відсутності, з обставинами, викладеними у позові, погоджується та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Суд установив такі обставини. Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05.08.1978 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05.08.1978 року. Після укладення шлюбу остання змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зі змісту відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №\~29-19-0.2131-5158/2-24 від 04.12.2024 року видно, що згідно із Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Монастириською районною державною адміністрацією громадянам с. Горожанка території Горожанської сільської ради по с.\~с. «Горожанка» Монастириського району Тернопільської області, 18.12.1996 року [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126583, про що внесено запис за № 583. Розпорядженням Монастириської районної державної адміністрації № 24 від 11.02.2002 року по с. с. «Горожанка» затверджено розмір земельної частки (паю) 1,59 умовних кадастрових гектарів. Відомості щодо видачі [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку замість сертифіката на право на земельну частку (пай) відсутні. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126583 від 18.12.1996 року втрачено, про що позивачем розміщено оголошення у місцевій газеті «Свобода» (редакція від 09.04.2025 року). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.03.1999 року. За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 12.09.1978 року секретарем Горожанської сільської Ради депутатів трудящих [PERSON] , згідно з яким заповів усе належне йому майно своїй дружині [PERSON] . Зі змісту довідки № 483 від 06.11.2024 року, виданої виконавчим комітетом Монастириської міської ради, видно, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] разом із ним за вищевказаною адресою була зареєстрована його дружина [PERSON] . Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 200/01-16 від 18.04.2025 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заведено спадкової справи. Зі змісту фотокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №\~074192 від 10.09.2004 року видно, що [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 1,45 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,97 га, 0,42 га та 0,06\~га з кадастровими номерами 6124283200:01:001:0496, 6124283200:01:001:1266, 6124283200:01:001:2021. Належність [PERSON] державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 074192 від 10.09.2004 року підтверджується відповіддю Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №\~29-19-0.2131-5158/2-24 від 04.12.2024 року. Внесення даних вищевказаних земельних ділянок до Державного земельного кадастру підтверджується долученими до матеріалів справи витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000695582025, № НВ-0000695622025 та № НВ-0000695662025 від 04.04.2025 року, відповідно до яких земельним ділянкам площею 0,9723\~га, 0,4197 га та 0,0604 га, що належали [PERSON] згідно з державним актом серії ТР № 074192 від 28.09.2004 року, присвоєно кадастрові номери 6124283200:01:001:0496, 6124283200:01:001:1266, 6124283200:01:001:2021. Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 074192 від 10.09.2004 року втрачено, про що позивачем розміщено оголошення у місцевій газеті «Свобода» (редакція від 09.04.2025 року). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.11.2018 року. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 10.02.2012 року секретарем Горожанської сільської ради Монастирського району Тернопільської області Томкевич Г. Й., згідно з яким заповіла усе належне їй майно позивачу [PERSON] . Згідно з довідкою № 508, виданою 08.11.2024 року виконавчим комітетом Монастириської міської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті [PERSON] разом із нею за вищевказаною адресою проживали [PERSON] , 1976 р. н., [PERSON] , 1970 р. н., [PERSON] , 1994 р. н. (позивач). Згідно з відповіддю державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори Войташека В. І. № 200/01-16 від 18.04.2025 року після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заведено спадкової справи. Постановою завідувача Монастириської державної нотаріальної контори Войташека\~В.\~І. № 190/02-31 від 11.04.2025 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності с. с. «Горожанка» с. Горожанка згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126583, а також на земельні ділянки площею 0,0604 га, 0,4197 га та 0,9723 га згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 074192, що залишилися після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно. Окрім того, встановлено, що [PERSON] не оформила свої спадкові права на зазначену вище земельну частку (пай) після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі ЦК України) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК (2003 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (2003 року) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року). Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР (1963 року) визначено, що кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно зі ст. 548 ЦК Української РСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до правил ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). У силу ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ст. 1225 ЦК України. Згідно з приписами п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи вищевикладене, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставним і таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , належало право на земельну частку (пай) площею 1,59 умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності с.\~с. «Горожанка» с. Горожанка на території Горожанської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126583. Належне [PERSON] право на земельну частку (пай) у с.\~с. «Горожанка» як спадкоємець за заповітом успадкувала його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину. Дані про спадкоємців [PERSON] , які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. [PERSON] , окрім того, належали земельні ділянки площею 0,0604 га, 0,4197 га та 0,9723 га згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 074192, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Горожанської сільської ради Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, з кадастровими номерами 6124283200:01:001:2021, 6124283200:01:001:1266 та 6124283200:01:001:0496 відповідно. [PERSON] , яка померла [INFO] , заповіла все належне їй майно позивачу [PERSON] , який прийняв спадщину. Дані про інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. Отже, позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved