Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

ТОВ «Коллект центр» звернулось до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення 48824 грн. 00 коп. боргу за кредитним договором з підстав невиконання умов договору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №4573131 відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у сумі 8000 грн 00 коп. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами на умовах визначених договором. 13 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №13-01/2022-79, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за договором споживчого кредиту №4573131 від 01 жовтня 2021 року. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, відступило ТОВ «Коллект центр» право грошової вимоги до боржників,\~ у тому числі і за договором споживчого кредиту №4573131 від 01 жовтня 2021 року. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Станом на день звернення до суду з даним позовом заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню грошових коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника відповідно до розрахунку заборгованості, становить 48824 грн 00 коп. Оскільки на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів банку, тому позивач змушений був звернутися до суду\~ з даним позовом в якому просить стягнути з відповідача вищевказану заборгованість\~ та понесені судові витрати. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 червня 2024 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року уточнено відповідача по справі та задоволено клопотання представника ТОВ «Коллект центр» про витребування у АТ КБ «Приватбанк» доказів по справі, а саме: інформації, чи видавалась [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ,\~ платіжна картка [NUMBER] ; докази зарахування 01.10.2021 на картку 473121*37 коштів у сумі 8000,00 грн. (платіжне доручення, меморіальний ордер, виписка з особового рахунку), за їх наявності та\~ інформації про власника картки та повний номер картки [NUMBER] , в тому числі ПІП, РНОКПП, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, номер телефону. Ухвалою суду від 28 березня 2025 року повторно витребувано\~ АТ КБ «Приватбанк» зазначену інформацію. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. У наданому суду відзиві відповідач проти задоволення позову заперечувала. Вказала, що в матеріалах справи відсутні доркази, зокрема, первинні документи про зарахування/видачу їй коштів за кредитним договором. Крім того, зазначила, що наявний у матеріалах справи кредитний договір з електронним підписом\~ не є належним доказом, оскільки оригінал такого договору із відображенням електронного підпису матеріали справи не містять та позивачем не надано. Враховуючи викладене просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. У наданих суду письмових поясненнях представник позивача зазначив, що при укладенні кредитного договору між банком та відповідачем були погоджені усі істотні умови та їй була надана уся інформація, передбачена вимогами\~ чинного законодавства. До матеріалів справи долучено докази про перахування коштів відповідачу із зазначенням отримувача, номеру договору, карткового рахунку та проведеної операції. Також представник позивача зазначив, що до матеріалів справи додано довідку про ідентифікацію, яка підтверджує ідентифікацію відповідача в ІТС позикодавця та відображає, який саме одноразовий ідентифікатор, як аналог електронного цифрового підпису, був наданий відповідачу,\~ коли він був наданий та яким чином надісланий.\~ Таким чином, відповідач здійснив усі дії, спрямовані на укладання договору споживчого кредиту шляхом заповнення заяви про надання (отримання)\~ кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та із зазначенням поміж іншого інформації щодо реквізитів банківської картки на рахунок якої, в подальшому, були перераховані грошові кошти в сумі 8000 грн. Таким чином вбачається, що укладений кредитний договір\~ відповідає формі, передбаченій ст.207,208,1047,1055 ЦК України, а правомірність вказаного правочину відповідачем не спростована. Враховуючи викладене представник позивача просив заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Також відповідачкою [PERSON] та представником позивача надано суду додаткові пояснення\~ та заперечення на додаткові пояснення, які є ідентичними наданому відзиву та письмовим поясненням зазначеним вище. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. 01 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №4573131. Згідно п.1.1 Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п.1.2 договору (далі - кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п.1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 8000.00 грн. Згідно п.1.3 Договору кредит надається строком на 30 днів з 01.10.2021 (строк кредитування). Відповідно до п.1.4 Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 31.10.2021 Пунктом 1.5.2 Договору встановлено, що проценти за користування кредитом: 24.00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6 Договору встановлено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 2.4.1 Договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплати комісію за надання кредиту та проценти за користування кредиоом не пізніше терміну, передбченого п. 1.4 Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Згідно п.2.5 Договору позичальник зобов`язаний здійснити сплату заборгованості по кредиту/сплату комісії за управління та обслуговування кредиту. У пункті 6.1 Договору визначено, що кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний, зокрема, через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п. 6.4 укладення Товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством іденичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання\~ та наслідки. Додатком №1 до Договору є Графік платежів за договором про споживчий кредит №4573131 від 01.10.2021. Додатком №2 до Договору є Паспорт споживчого кредиту №4573131. Матеріали справи містять Анкету-заяву на кредит №4573131 від позичальника [PERSON] , дата створення якої зазначена 01.10.2021, за умовами якої погоджені умови кредитування на суму 8000 грн 00 коп. у валюті: Українська гривня, строк кредиту: 30 днів з 01.10.2021, дата повернення 31.10.2021, сума повернення 8024 грн 00 коп., комісія за надання: 0.00 грн., проценти за користування кредитом: 24 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. За змістом ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4 ст.203 ЦК України). Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексуУкраїни може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Законом України «Про електронну комерцію» визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно з п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону). Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом установлено та\~ вбачається з матеріалів справи відповідачкою на сайті miloan.ua заповнено Анкету-заяву на кредит №4573131 від 01.10.2021 на суму 8000 грн 00 коп. Як вбачається з довідки про ідентифікацію, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з якою укладено договір №4573131 від 01 жовтня 2021 року ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор Z72767; дата відправки ідентифікатора позичальнику: 01.10.2021; номер телефону/електронна пошта, на яку було направлено ідентифікатор 380639622896. Вказаний кредитний договір\~ підписано 01.10.2021\~ о 16 год. 58 хв. [PERSON] \~ одноразовим ідентифікатором Z72767. Суд зауважує, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20 (провадження № 61-2904св21). Зі змісту договору про споживчий кредит №4573131 від 01 жовтня 2021 року вбачається, що при його укладенні позичальником було вказано значну за обсягом і інформативністю кількість особистих даних, зокрема прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податку, адреса реєстрації та місця фактичного проживання та номер мобільного. Підстав вважати, що вказаний кредитний договір не був підписаний відповідачкою у суду немає та відповідачкою зворотного не доведено. Згідно з п.2.1 вказаного Договору щодо умов його виконання, кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Як вбачається з довідки АТ КБ «Приватбанк», наданої на виконання ухвали Смілянського міськрайонного суду, у вказаному банку на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , була емітована картка № [NUMBER] на яку 01 жовтня 2021 року від Viplata zaima Miloan здійснено переказ коштів у сумі 8000 грн. Не підлягає оподаткуванню. ID платежу 1780686721. Таким чином вимоги п.2.1 вказаного Договору щодо умов його виконання були виконані, оскільки кредитні кошти були надіслані позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Вказане спростовує твердження відповідачки про відсутність доказів перерахування їй\~ кредитних коштів. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 10 березня 2023 року, заборгованість [PERSON] за договором складає 48824 грн 00 коп. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач взяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, ухиляється від сплати заборгованості за кредитом, чим\~ порушує зобов`язання за вищевказаним договором позики. Поряд з цим, відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Нормами ч.1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Так, 13 січня 2022 року між ТОВ «Мілоан» (далі Клієнт)\~ та ТОВ «Вердикт Капітал» (далі Фактор) укладено Договір факторингу №13-01/2022. Відповідно до п.2.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором Клієнт Первісний Кредитор передає (відступає) Фактору\~ за плату, а Фактор приймає належні Клієнту права грошової вимоги (Права Вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників укладеними між Кредитором і боржниками. За правилами п. 6.1.4. договору факторингу № 13-01/2022 від 13 січня 2022 року право вимоги за відповідним договором переходить до фактора, після здійснення повної оплати\~ фінансування з моменту підписання сторонами сторонами\~ акту приймання-передавання реєстру боржників, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Так, на підтвердження обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, останній до матеріалів справи долучив платіжне доручення №321170001 від 14 січня 2022 року в якому зазначено, що\~ ТОВ «Вердикт Капітал» сплачено ТОВ «Мілоан» 3686675 грн 52 коп. згідно договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 та акт приймання-передавання реєстру боржників, який підписаний 13 січня 2022 року. Як вбачається з Реєстру боржників, який є Додатком №3 до Договору факторингу №13-01/2022-79 від 13.01.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №4573131 від 01.10.2021 у загальній сумі 32024 грн 00 коп. 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (далі первісний кредитор)\~ та ТОВ «Коллект Центр» (далі новий кредитор) укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-03/2023/01. Відповідно до п.2.1 вказаного Договору, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Відповідно до п.5.4 Договору до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором позики за умови дотримання вимог чинного\~ законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань відповідно до законодавства та умов договорів позики. Як вбачається з Реєстру боржників, який є Додатком №3 до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором №4573131 у загальній сумі 48824 грн 00 коп., з яких: 8000 грн 00 коп. заборгованість за основним зобов`язанням; 40824 грн 00 коп. заборгованість по процентам. Відповідно до п. 5.2 договору факторингу № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року права вимоги за відповідним договором вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими\~ (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому\~ (підписаному) вигляді. Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що відповідний акт приймання-передачі реєстру боржників підписаний 10 березня 2023 року. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 10 березня 2023 року, заборгованість [PERSON] за договором складає 48824 грн 00 коп., з яких сума заборгованості по основній сумі кредиту становить 8000 грн 00 коп., сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги становить 24024 грн 00 коп.,\~ нарахованівідсотки згідно кредитного договору 16800 грн 00 коп. Доказів сплати відповідачем [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором, як частково, так і у повному обсязі, матеріали справи не містять.\~ Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими, внаслідок чого підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо доводів відповідача про те, що наявні в матеріалах справи паперові копії спірного кредитного договору\~ не можуть вважатись електронними документами, оскільки\~ не відповідають вимогам ст.5,7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» та не є належними доказами укладення договору між позивачем та відповідачем, суд зазначає, що не є порушенням норм процесуального права не дослідження оригіналу електронних доказів за наявності в матеріалах справи паперових копії цих доказів за відсутності обґрунтованих сумнів у їх відповідності оригіналу (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-20329св19).\~ Оскільки позивач надав суду належним чином завірену паперову копію договору, в матеріалах справи відсутні клопотання про витребування оригіналів електронних доказів, суд не вбачає підстав для висновку про порушення позивачем положень частини п`ятої статті 100 ЦПК України.\~ Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №0436780072 від 27 травня 2024 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3028 грн 00 коп. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 3028 грн 00 коп. Також, відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Судом встановлено, що 02 січня 2023 року між позивачем ТОВ «Коллект центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-01/2023, відповідно до умов якого, адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема: надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Згідно п.4.1 вказаного Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Як вбачається з заявки на надання юридичної допомоги №711 від 26 квітня 2024 року, ТОВ «Коллект центр» та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання наступних правових (юридичних) послуг адвокатським об`єднанням товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації з вивченням документів 4000 грн 00 коп.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9000 грн 00 коп.\~ Відповідно до витягу з акту №2 від 03 квітня 2024 року про надання юридичної допомоги, АО «Лігал Ассістанс» надано ТОВ «Коллект центр» наступні послуги по клієнту [PERSON] : надання усної консультації 4000 грн 00 коп.; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду 9000 грн 00 коп. Згідно платіжної інструкції №0433370000 від 10 травня 2024 року, ТОВ «Коллект центр» за надану правову допомогу, згідно договору №02-01/2023 від 02 січня 2023 року про надання правової допомоги, перераховувало на рахунок АО «Лігал Ассістанс» 52000 грн 00 коп. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтверджені витрати позивача на правову допомогу АО «Лігал Ассістанс» у розмірі 13000 гривень є співмірними із складністю цієї справи, яка була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, наданими адвокатським об`єднанням обсягом послуг під час надання консультацій та підготовки позовної заяви, вказані витрати відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, в зв`язку з чим підлягають покладенню, з врахуванням задоволення позовних вимог у повному обсязі, на відповідача.\~ За вказаних обставин, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім витрати на правову допомогу у сумі 13000 грн 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved