Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі свого представника [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви представником позивача зазначено, що з початком повномаштабної війни в Україні, дружина виїхала за межі України, чоловік був призваний до лав Збройних Сил України для захисту Батьківщини. За весь період проживання окремо подружжя віддалилось один від одного і зрозуміли, що їх шлюбні відносини фактично припинилися, і краще розійтися та зберегти нормальні дружні відносини. У кожного склалися діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача та відповідача, а тому прийнято рішення щодо його розірвання. Спільних дітей сторони не мають, спільного майна також не мають. Додатковий строк для примирення між сторонам не потрібний. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 10 січня 2024 року цивільну справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано для розгляду за підсудністю до Святошинського районного суду міста Києва (03148, місто Київ, вулиця Якуба Коласа, будинок, 27а, e-mail: inbox@sv.ki.court.gov.ua). 17 січня 2025 року представником позивача подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 10 січня 2024 року. Постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2025 року апеляційну скаргу [PERSON] , подану представником [PERSON] , задоволено, ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 10 січня 2024 року скасовано та направлено справу для провадження розгляду до суду першої інстанції. Після апеляційного розгляду справа надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 4 квітня 2025 року. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 7 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторона позивача не з`явилася. 1 травня 2025 року представник позивача подала до суду заяву, в якій прость справу розглянути за відсутності позивача та представника, заявлені позовні вимоги підтримують, заходи щодо примирення не вживати. Відповідач в судове засідання не з`явився. В додатках до позовної заяви долучена заява відповідача [PERSON] від 27 грудня 2024 року в якій відповідач визнає та підтримує позовні вимоги свого чоловіка [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі, прость справу розглянути за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20 липня 2018 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 397, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 липня 2018 року. Від шлюбу дітей не мають. Прізвище після розірвання шлюбу відповідач просить залишити шлюбне " [PERSON] ". Згідно із статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (частина 2 статті 104 СК України). Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За приписами статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Отже шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved