Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Великогаївської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . За життя спадкодавець склав заповіт в користь позивачки по справі. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася, з поміж іншого з відповідної частини будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] . Даний будинок мав статус колгоспного двору, в якому станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані та проживали чотири члени колгоспного двору. Померлому [PERSON] належала 1/4 частина будинку як члену колгоспного двору. За заявою позивачки про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] заведена спадкова справа. 26 травня 2008 року до Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява дружини померлого [PERSON] про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині. Інші спадкоємці не звертались. Спадкові права на дану земельну ділянку після смерті батька позивачкою оформлені у нотаріальному порядку, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку спадкодавця у будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не можливо у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу та державної реєстрації. З огляду на вказане, [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на 1/4 частину будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 28 лютого 2025 року прийнято до провадження цивільну справу № 607/26194/24, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Протокольною ухвалою\~суду,\~постановленою у\~судовому засіданні\~03\~квітня 2025\~року,\~залучено у\~процесуальному статусі\~третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог на\~предмет спору Тернопільську районну державну нотаріальну контору та витребувано від третьої особи належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 315/2008, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . 17 квітня 2025 року судом зареєстровано лист Тернопільської районної державної нотаріальної контори, на виконання ухвали суду від 03 квітня 2025 року, та надано копії матеріалів спадкової справи № 315/2008, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . Позивачка [PERSON] та її представник - адвокатка Фільварочна О.Б. в судове засідання не з`явилися, проте остання подала заяву, у якій просила суд проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Великогаївської сільської ради у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільської районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву у якій просить справу розглядати без його присутності. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 17 грудня 2003 року, після розірвання шлюбу прізвище позивачки [PERSON] . 09 грудня 2005 року [PERSON] склав заповіт на все його майно, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося і все те на що він за законом матиме право, яке заповів [PERSON] , що стверджується заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Дичківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Петрик Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 73. [INFO] у віці 84 роки помер [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 листопада 2007 року Дичківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Згідно довідки № 172, виданої Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області в жовтні 2023 року, за померлим [PERSON] рахується житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] . Станом на 15 квітня 1991 двір колгоспників, членами двору були: голова двору [PERSON] (помер [INFO] ); дружина [PERSON] (померла [INFO] ); дочка [PERSON] , 1949 р.н.; внучка [PERSON] , 1978 р.н. Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 квітня 1992 року, посвідчено, що цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, що складається з 4-х членів, головою якого є [PERSON] на праві особистої власності. 18 серпня 2022 року на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки № 572 від 23 серпня 2022 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в бюро не проведена. Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 23 серпня 2022 року за № 571, по обліку бюро будинковолодіння [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 грудня 2020 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г., зареєстровано за № 2-402, спадкова справа № 315/2008, спадщина на яку видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки, площею 1,5900 га, яка розташована на території Дичківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ТР №021686, виданого Дичківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 26 серпня 1997 року на підставі рішення Дичківської сільської ради від 21 серпня 1997 року № 4 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 20. Кадастровий номер земельної ділянки: 6125282400:01:001:0019. Цільове призначення (використання) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно Витягу НВ-6113488012020 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Тернопільській області 28.09.2020 року, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, не зареєстровані. Право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації. 31\~жовтня 2023\~року державний\~нотаріус Тернопільської\~районної державної\~нотаріальної контори\~Темнікова Л.Г.,\~розглянула подані\~ [PERSON] ,\~яка діє\~від імені\~та в\~інтересах [PERSON] , документи для\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~на частку\~житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 315/2008, після смерті [PERSON] , за заявою дочки померлого [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом від 24 травня 2008 року за № 693. 26 травня 2008 року за №698 надійшла заява від дружини померлого [PERSON] про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині. Інші спадкоємці не звертались. Відповідно до матеріалів спадкової справи [PERSON] складено заповіт, згідно якого він заповів все його майно, з чого б воно не складалось і де б не знаходилось і все те на що він за законом матиме право [PERSON] . Інших спадкоємців за вищевказаним заповітом, а також тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині немає. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцеві нерухомого майна за вищевказаною адресою та первинної реєстрації нерухомого майна, державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 17 квітня 2025 року на запит суду від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшли матеріали спадкової справи № 315/2008, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Із матеріалів цієї спадкової справи встановлено, що 24 травня 2008 року [PERSON] , звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті померлого [PERSON] . 26 травня 2008 року [PERSON] звернулась із заявою про відмовою від одержання обов`язкової частки у спадщині після померлого [PERSON] . 08 грудня 2020 року [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , звернулась із заявою про видачу на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке складається з земельної ділянки та частки житлового будинку. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом було видане 08 грудня 2020 року на земельну ділянку. 31 жовтня 2023 року [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , звернулась із заявою про видачу на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] , однак у його видачі державним нотаріусом було відмовлено, що суд описав вище. Інші спадкоємці після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до нотаріуса не зверталися. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до наступного висновку. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При вирішення спорів щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. Житловий будинок з відповідними надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою двору був [PERSON] , та його членами: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , внучка [PERSON] . Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] мали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в рівних частках, тобто по 1/4. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, на 1/4 частку житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, оскільки в користь позивачки складено заповіт на все належне [PERSON] майно з чого б воно не складалось і де б не знаходилось, а також, оскільки [PERSON] , яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, письмовою заявою відмовилась від прийняття обов`язкової частки, [PERSON] належить 1/4 частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Водночас, позивачка не може оформити свої спадкові права, оскільки нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст.\~3\~зазначеного\~Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку,\~погодженої\~заступником Голови\~Верховного суду\~Української РСР\~15\~січня\~1966\~року,\~яка\~була чинною\~на\~час\~набуття\~сторонами\~по справі\~та\~спадкодавцем у\~власність майна\~колгоспного\~двору,\~передбачено\~процедуру\~отримання правовстановлюючого\~свідоцтва на\~право\~власності.\~Зокрема,\~у\~разі\~будівництва будинку\~на\~колгоспній землі,\~розташованій у\~смузі міста\~або селища\~міського\~типу,\~виконком\~місцевої Ради\~депутатів трудящих,\~на підставі\~витягу\~з\~рішення загальних\~зборів\~колгоспників\~або довідки\~правління колгоспу\~про\~надання\~земельної ділянки\~для\~будівництва,\~дозволу\~виконкому на\~будівництво та\~акту про\~закінчення будівництва\~і\~введення\~в\~експлуатацію будинку,\~разом з\~затвердженням цього\~акту\~вирішує\~питання\~про\~оформлення права\~власності\~і\~видачу свідоцтва\~про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Отож, врахувавши встановлені обставини в сукупності із нормами матеріального права, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення шляхом визнання за нею права власності: на 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується. На підставі наведеного,

Outcome: approved