Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

19.12.2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.10.2021 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб ГАЗ 330202, державний номерний знак [NUMBER] . 30.07.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2022 року у справі № 932/3663/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП. Власник пошкодженого автомобіля Fiat Doblo, державний номерний знак [NUMBER] звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про настання страхового випадку. ПАТ «НАСК «Оранта» здійснила виплату\~страхового відшкодування\~згідно страхового\~акту №\~ОЦВ -22-04-79647/1\~у розмірі\~9824,26\~грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 9824,26 грн. та вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 22.12.2023 року відкрито провадження по справі. Ухвалою суду від 17.01.2025 року справи прийнято до свого провадження цим складом суду та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові просив про розгляд справи у його відсутність та не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав. Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04.10.2021 року між [PERSON] та ПАТ «НАСК «Оранта» було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб ГАЗ 330202, державний номерний знак [NUMBER] . 30.07.2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів ГАЗ 330202, державний номерний знак [NUMBER] та Fiat Doblo, державний номерний знак [NUMBER] . Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2022 року у справі № 932/3663/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП. Вказаною постановою встановлено, що 30.07.2022 року, приблизно о 15 год. 48 хв., [PERSON] в районі будинку 72 по вул.Баженова в м.Дніпро, керуючи транспортним засобом «Газ», д/н [NUMBER] , порушуючи п.2.10 «а» Правил дорожнього руху (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306) став учасником ДТП, та залишив місце пригоди. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 990 ЦК України\~передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. 22.08.2022 року власник пошкодженого автомобіля Fiat Doblo, державний номерний знак [NUMBER] звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою про настання страхового випадку. ПАТ «НАСК «Оранта» здійснила виплату\~страхового відшкодування\~згідно страхового\~акту №\~ОЦВ -22-04-79647/1\~у розмірі\~9824,26\~грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 9824,26 грн. Згідно підпункту «в» підпункту 38.1.1\~пункту 38.1\~статті 38\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,\~страховик після\~виплати страхового\~відшкодування має\~право подати\~регресний позов\~ до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно ст. 27\~Закону України\~«Про страхування» та ст. 993\~ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами 1, 2 ст.1187\~ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1191\~ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не подавши до суду відзиву, будь-яких доказів, які б відповідали вказаним принципам доказування, та спростували би доводи позивача, суду не надав. В свою чергу, доводи позивача підтверджені належними та допустимими, в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України, доказами. Враховуючи вищевикладене, а також виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає обґрунтованим вимоги позивача та можливим захистити його право шляхом стягнення з відповідача на його користь шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, місце вчинення якої відповідач залишив. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми виплаченого страхового відшкодування, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки заявлені позивачем вимоги в розмірі 9824,26 грн. є обґрунтованими. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 2684,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved