Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 12 серпня 2014 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 493. На обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначила, що 12 серпня 2014 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Київським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 493. Від шлюбних стосунків сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка свої вимоги мотивувала тим, що починаючи з травня 2023 року відповідач веде окремий від родини спосіб життя, повністю відділився від неї та дитини. Сторони не можуть знайти спільної мови. Протягом останнього року негативна та байдужа поведінка відповідача як до неї, так і до дитини тільки посилилась. Зауваження відповідачу щодо участі в житті дитини тільки провокують з його боку скандали в присутності дитини. Сторони протягом року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спільних прав та обов`язків не мають. Фактичні сімейні відносини припинені. Шлюб існує формально. Вважає, що спільне життя не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, повага, наявні розбіжності в поглядах на життя. Спілкування між ними стало неможливим. Відсутність зацікавленості у подальшому спільному майбутньому призвело до втрати почуття любові, поваги, довіри та бажання взагалі налагоджувати стосунки з відповідачем. Просить строк для примирення не надавати. Після розірвання шлюбу прізвище просить залишити без змін. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2024 року позовна заява прийнята, провадження відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. 12.02.2025 позивачка через\~канцелярію суду\~надала заяву\~про розгляд\~справи у\~її відсутність.\~Зазначила,\~що позовні\~вимоги підтримує\~в повному\~обсязі,\~наполягає на\~розірванні шлюбу.\~ Зазначила, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з травня 2024 року, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Строк для примирення не потрібен, збереження шлюбу вважає неможливим. Зазначає, що спору про майно не має. На відшкодування сплаченого судового збору не претендує (а.с. 24). 27.03.2025 через канцелярію суду засобами електронного зв`язку від відповідача надійшла заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутність; щодо задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 32-33). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши заяви сторін, письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 серпня 2014 року, який зареєстровано Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 493. Від шлюбних стосунків сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, мешкають окремо, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення не згодні. Згідно\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.\~3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.\~

Outcome: approved