Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» від імені якого діє Дідиченко Дарина Григорівна звернулося \~через систему\~«Електронний суд»\~до Мукачівського\~ міськрайонного\~суду Закарпатської\~області \~з позовом\~ до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №1271-4364 продукту «CREDOS» від 16.09.2023 в сумі 39500,00 грн (в т.ч.: 7900,00 грн. заборгованість за кредитом, 31600,00 заборгованість по відсоткам). На підставі ухвали суду від 16.04.2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак до позовної заяви долучено клопотання, в якому він зазначив, що не заперечує щодо можливого розгляду справи у його відсутності та ухвалення заочного рішення (а.с. 38). До позовної заяви представником позивача було додано докази надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками (а.с. 37). На виконання вимог частини шостої ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України, суд встановив зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача та виконав свій процесуальний обов`язок, надіславши на цю адресу копію ухвали про відкриття провадження по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. 16 вересня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі - Кредитодавець) та [PERSON] (надалі - Позичальник) було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1271-4364 продукту «CREDOS» від 16.09.2023 (надалі - Договір), згідно з яким Кредитодавець відкрив для Позичальника кредитну лінію шляхом надання Позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у порядку передбаченому Договором. Позикодавець надав відповідачу кредит в сумі 7900,00 грн, шляхом безготівкового переказу грошової суми на рахунок Позичальника строком на 300 днів (базовий період 14 днів), зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 3,00 % в день (стандартна ставка). Договір між сторонами укладено у вигляді електронного договору, що був підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту від 16.09.2023 №1271-4364 (а.с. 26), кошти у сумі 7900,00 грн було видано відповідачу 16.09.2023 (номер платежу 2366072418) на платіжну картку [NUMBER] вказану в Договорі. Наведене підтверджується листом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» адресованим ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в якому повідомлено про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LigPay, в тому числі і за Договором у сумі 7900,00 грн на картку [NUMBER] (а.с. 23-25). По відношенню до вищевказаних фактичних обставин справи, суд наводить наступні норми права та мотиви їх застосування. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані\~\~ в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію\~\~\~\~ укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~\~\~\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. \~ \~ \~ \~За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається\~\~\~ в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. \~ \~ \~ \~Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У відповідності з ст.ст. 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною другою ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як свідчать подані по справі доказові матеріали, на момент звернення позивача до суду, зобов`язання за Договором, відповідачем не виконані. Заборгованість Позичальника станом на 24.03.2025 (розрахунок заборгованості, а.с. 27-29) складає суму 78447,00 грн. Поряд з цим, позивач у тексті позовної заяви посилається на те, що застосував до Позичальника Програму лояльності для споживачів фінансових послуг, шляхом часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 38947,00 грн., за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Договором в розмірі 39500,00 грн. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заборгованість Позичальника за Договором у сумі 39500,00 гривень (в т.ч.: 7900,00 грн. заборгованість за кредитом, 31600,00 заборгованість по відсоткам) підтверджена належними доказами відповідно до вимог ст.ст. 76-81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідачем не спростована, тому позовні вимоги щодо її стягнення підлягають задоволенню на підставі статей 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. Судові витрати по справі у сумі 2422,40 грн. (а.с. 14) підлягають віднесенню на відповідача відповідно до частин першої-другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного,

Outcome: approved