Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

23 січня 2025 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Вихор Ігор Іванович звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів», в якому просив суд стягнути з ТОВ «Енера Чернігів» на його користь заборгованість за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим тарифом» приватним домогосподарством № 245-ЗТ від 11.08.2020 в сумі 87755,32 грн. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 11.08.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» (постачальник універсальних послуг) та [PERSON] (споживач) укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 245-3T. За вказаним договором споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об?єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов?язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим договором. Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунком. Пунктом 4.2. договору визначено, що постачальник універсальних послуг повинен перерахувати кошти для оплати проданої споживачем електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою приватного домогосподарства, на поточний рахунок споживача відповідно до заяви-повідомлення. За період з 01 січня 2024 року до 13 січня 2025 року за договором № 245-3T від 11.08.2020 наявна заборгованість відповідача за відпущену електричну енергію в сумі 76555 грн. 22 коп. Станом на 13 січня 2025 року оплата заборгованості в сумі 76555 грн. 22 коп. відповідачем не здійснена. Відповідно до пункту 4.10 договору купівлі-продажу електричної енергії № 245-3T від 11.08.2020 у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, постачальник універсальних послуг зобов?язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а тому позивач звернулася до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 27.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 06.02.2025 через систему «Електронний суд» представник відповідача подав заяву про закриття провадження у справі, в зв`язку з тим, що ТОВ «Енера Чернігів» 23.01.2025, 24.01.2025 платило заборгованість за договором про купівлю-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним господарством №245-ЗТ від 11.08.2020 у сумі 76555,22 грн. Представник позивача до суду подав заяву про зменшення розміру позовних вимог. З урахуванням проведеної 23.01.2025, 24.01.2025 сплати відповідачем суми основного боргу, позивач просив стягнути на його користь заборгованість, яка складається із інфляційних нарахувань у розмірі 3702,82 грн та 3% річних у розмірі 773,69 грн., пені 6773,95, усього 11250,46 грн. Відповідачем надано\~відзив на\~позовну заяву,\~з якого\~вбачається,\~що проти\~задоволення позову\~він заперечує.\~Вказує,\~що між\~ТОВ «Енера\~Чернігів»,\~як постачальником\~універсальних послуг,\~та ПАТ\~НЕК «Укренерго»,\~як замовником,\~укладено Договір\~№ 0156-09021\~від 25.07.2019\~про надання\~послуг із\~забезпечення збільшення\~частки виробництва\~електричної енергії\~з альтернативних\~джерел. Станом на 01.02.2025 року заборгованість ПАТ НЕК «Укренерго» перед відповідачем по Договору за надані послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел з постачальником універсальних послуг складає 23 826 861,75 грн. за період з 01.06.2024 року по 31.12.2024 року. Відповідач стверджує, що своєчасність та повнота оплати послуг постачальників універсальних послуг перед споживачами за договорами про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, виконання спеціальних обов`язків ставиться у залежність з своєчасністю та повнотою оплати ПрАТ НЕК «Укренерго» послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії. Наявність заборгованості ПрАТ НЕК «Укренерго» за договором №0156-09021 від 25.07.2019 перед ТОВ ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ, на думку відповідача, є обставиною, що не залежить від постачальника універсальних послуг та є відкладальною обставиною в розумінні законодавства. З огляду на зазначену відкладальну обставину у ТОВ «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» не настав строк розрахунків за Договором про купівлю - продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 245-ЗТ від 11.08.2020 року. Також у відзиві зазначається, що згідно з п. 15 Постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 (зі змінами та доповненнями) «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. У Постанові ОП КГС ВС від 19 квітня 2024 року у справі № 911/1359/22 звернуто увагу про обов`язковість застосування учасниками ринку електроенергії у цьому аспекті саме норм постанов НКРЕКП. Окрім того, відповідач звернув увагу, що представником позивача не додано до позову розрахунок щодо нарахування пені, трьох відсотків та інфляційних, що підтверджує необґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки позивач позбавлений можливості перевірити та надати контррозрахунок. Також відповідач заперечує проти стягнення судових витрат. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив у якому вказав, що позивачем визнається факт сплати відповідачем заборгованості за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 245-ЗТ від 11.08.2020 у сумі 76555,22 грн., тому позивачем 10.02.2025 було подано до суду заяву про зменшення позовних вимог з доданим оновленим розрахунком заборгованості у сумі 11250,46 грн., яка складається з інфляційних нарахувань у сумі 3702,82 грн., 3% річних у сумі 773,69 грн. та пені у сумі 6773,95 грн. До відзиву додано розрахунок заборгованості ТОВ «Енера Чернігів» перед позивачем за штрафними санкціями за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом № 245-ЗТ від 11.08.2020. Відповідач надав\~до суду\~заперечення на\~відповідь на\~відзив,\~у якому\~вказав на\~відсутність підстав\~для стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені за користування коштами у відповідності до ст. 625 ЦК України, оскільки не настав строк погашення основного боргу. Також відповідач вказує на пропуск позивачем визначеного ст. ст. 83,177 ЦПК України строку для подання доказів, а саме розрахунку інфляційних втрат та 3% річних, та просив суд не приймати їх до розгляду. Дослідивши наявні у справі матеріали справи, суд доходить наступного висновку. 11 серпня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» (постачальник універсальних послуг) та [PERSON] (споживач) укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 245-3T, за умовами якого споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об?єктами електроенергетики (генеруючи ми установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов?язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим договором (а.с. 6-7). Відповідно до пункту 4.1. вказаного договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунком. Пунктами 4.2., 4.3. даного договору визначено, що постачальник універсальних послуг повинен перерахувати кошти для оплати проданої споживачем електричної енергії виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою приватного домогосподарства на поточний рахунок споживача відповідно до заяви-повідомлення. На дату введення в експлуатацію генеруючої установки позивача 11.08.2020 року «зелений» тариф за цим договором становить 4,8839 грн. Згідно із пунктом 4.10. договору у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, постачальник універсальних послуг зобов?язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Відповідно до пункту 5.1. договору постачальник універсальних послуг несе відповідальність за: шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі і порядку, визначених відповідно до чинного законодавства; прострочення оплати за придбану електричну енергію; порушення прав споживача. 19 квітня 2021 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 24002555 від 11.08.2020 року. 26 серпня 2022 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 про внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 24002555 від 11.08.2020 року. 10 травня 2024 року між сторонами укладено додаткову угоду № 3 про внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 24002555 від 11.08.2020 року, яка була укладена між сторонами з метою приведення договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, укладеного між сторонами, у відповідність до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (зі змінами та доповненнями внесеними Постановою НКРЕКП від 10 січня 2024 року № 3, якою в тому числі внесено зміни до форми договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством). Так, згідно із пунктом 4.1. договору в новій редакції розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником універсальних послуг до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. З копії акту звірки взаємних розрахунків за період з 01 січня 2024 року до 13 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» та [PERSON] за договором № 245-3T від 11 серпня 2020 року слідує, що станом на 13 січня 2025 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 77695 грн. 82 коп. (а.с. 15 на звороті). Вказане підтверджується також копією довідки про наявну заборгованість станом на 13 січня 2025 року (а.с. 19). Копіями платіжних інструкцій № 439, 440, 441, 442 та 443 від 23 січня 2025 року та № 446 від 24 січня 2025 року підтверджується сплата Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» на розрахунковий рахунок позивача оплати за купівлю електроенергії згідно з договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 245-3T за період з червня до жовтня 2024 року на загальну суму 76555\~грн.\~22\~ коп., а саме: за червень 2024 року в сумі 11167 грн. 90 коп., за липень 2024 року в сумі 18083 грн. 00 коп., за серпень 2024 року в сумі 19213 грн. 74 коп., за вересень 2024 року в сумі 15689 грн. 16 коп. за жовтень 2024 року в сумі 9587 грн. 49 коп. та за листопад 2024 року в сумі 2813 грн. 93 коп. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статтті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Матеріалами справи підтверджується, що відповідач порушив зобов`язання за договором в частині своєчасної оплати позивачу грошових коштів у розмірі 76555 грн. 22 коп. Разом з тим, після подання цього позову відповідач сплатив позивачу вказану суму заборгованості. Відповідно до частин першої, третьої статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Обов`язок постачальника універсальних послуг сплатити пеню у разі несплати обсягу придбаної електричної енергії до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу передбачений пунктом 4.10 укладеного між сторонами договору. Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір пені за несвоєчасні розрахунки відповідача за поставлену електричну енергію за період з 21 липня 2024 року до 21 січня 2025 року становить 6773 грн. 95 коп. Згідно із пунктом 96 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор малої системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець, оператор установки зберігання енергії та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії в порядку, передбаченому цим Законом. Таким чином, [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ЧЕРНІГІВ» є учасниками ринку електричної енергії. Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 25.02.2022 № 332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» надано настанови учасникам ринку електричної енергії, які є обов`язковими для застосування. Так, пунктом 5 вказаної постанови (доповненим згідно з постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) було рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». Підпунктом 16 пункту 1 постанови № 332 (доповненим згідно постанови № 413 від 26.04.2022) було передбачено зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування. Підпунктом 15 пункту 1 Постанови НКРЕКП № 332 від 25 лютого 2022 року (зі змінами та доповненнями) «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та на даний час, визначено, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано такі настанови: зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Правовий статус НКРЕКП, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначає Закон України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг». Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора. Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. Згідно із пунктом 4 частини четвертої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» Регулятор має право приймати рішення, що є обов`язковими до виконання учасниками ринку. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Згідно із частиною другою статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції. Отже, НКРЕКП (Регулятор) здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання. Постанова № 332 від 25.02.2022 прийнята НКРЕКП (Регулятором) в межах своїх повноважень, а тому її положення, у тому числі, підпункт 15 пункту 1, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності. Статтею 1 Конституції України передбачено, що Україна є правовою державою. Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні № 9-рп/2001 від 19.06.2001 у справі № 1-37/2001, в правовій державі існує сувора ієрархія нормативних актів, відповідно до якої постанови та інші рішення органів виконавчої влади мають підзаконний характер і не повинні викривляти сутність і зміст законів. Отже, нормативні акти, що затверджуються Регулятором, не можуть суперечити Конституції України та законам, які регулюють господарські відносини на ринку електроенергії. Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про ринок електричної енергії» купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі. Істотні умови двосторонніх договорів визначені у частині третій статті 66 вказаного Закону, якими є, зокрема, умови про права, обов`язки та відповідальність сторін (пункт 8 частини третьої статті 66 Закону). Згідно з частиною третьою статті 6 Закону «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належить, зокрема, затвердження типових та примірних договорів, визначених цим Законом, а відповідно до частини четвертої цієї ж статті рішення Регулятора є обов`язковими до виконання учасниками ринку (крім споживачів, що не є учасниками оптового енергетичного ринку). Таким чином, наведений аналіз нормативних актів дозволяє дійти висновку, що Регулятор наділений повноваженням нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, зокрема, через затвердження типових і примірних договорів. Одним з принципів функціонування ринку електричної енергії є відповідальність учасників ринку за недотримання правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньо добового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов договорів, що укладаються на цьому ринку (пункт 16 частини другої статті 3 Закону України «Про ринок електричної енергії»). Унормування відповідальності за невиконання договорів на ринку електроенергії відбувається, зокрема, шляхом визначення відповідних положень щодо відповідальності у типових договорах, які затверджуються Регулятором, і мають силу нормативно-правового акта. Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено. Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України. Статтею 17 вказаного Закону України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено, що органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території. Згідно з положеннями частини першої статті 20 наведеного Закону правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. Суд враховує, що Національна комісія, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в преамбулі Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 зазначила мету та підстави її прийняття. Зокрема, Регулятор заначив, що такою метою є забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25 лютого 2022 року, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду та діє відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг». Як зазначалося, у Постанові НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції Постанови НКРЕКП від 27.02.2022 № 333) рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії». Підпунктом 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) було визначено, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надати такі настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. На даний час аналогічні положення містяться у підпункті 15 вказаної постанови. Отже, з урахування дії на території України воєнного стану, для учасників ринку електричної енергії, якими укладено типові договори відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та постанов НКРЕКП, пункт 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 - це бажана з точки зору держави модель поведінки, яка має обов`язковий характер для учасників ринку електричної енергії. Підпункт 16 пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції постанови НКРЕКП від 26.04.2022 № 413) це імперативна норма, якою держава вказала учасниками ринку електричної енергії, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Законом України «Про ринок електричної енергії». Таким чином, рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про відповідальність учасників на ринку електроенергії не суперечать нормам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України про відповідальність у договірних відносинах з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договірних зобов`язань на ринку електричної енергії. При цьому, такі рішення Регулятора не скасовують встановлену нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України відповідальність за порушення договірних зобов`язань для учасників ринку електроенергії, та не встановлюють мораторію для застосування цієї відповідальності, позаяк Регулятор, який наділений повноваженнями нормативного регулювання договірних відносин на ринку електроенергії, з метою забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду, в межах наданих йому Законом повноважень тимчасово зупинив нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. За вказаних обставин, хоча постанова НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 має нижчу юридичну силу порівняно з Цивільним кодексом України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії, зокрема, які уклали між собою двосторонні договори відповідно до статті 66 Закону України «Про ринок електричної енергії». Таких висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 19 квітня 2024 року в справі № 911/1359/22. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають. Водночас, згідно з положеннями статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір інфляційних втрат за період з 21 липня 2024 року до 21 січня 2025 року становить 3702 грн. 82 коп., розмір 3% річних становить - 773 грн. 69 коп. Суд погоджується із розміром нарахованих позивачем інфляційних втрат та 3% річних і знаходить підстави для їх стягнення, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial