Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Представник ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 22031000241880 від 06.12.2019 в сумі 24084 грн. 45 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7200 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 06.12.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22031000241880, який складається з публічної частини договору, яким є Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений Банком і розміщений на сайті Банку www.creditdnepr.com.ua та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. Сторони погодили строк надання кредиту на 48 місяців з кінцевою датою повернення кредиту 06.10.2023 року, процентна ставка за користування кредитом визначена у розмірі 0,001% річних на строкову заборгованість, та на прострочену заборгованість у розмірі 56% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена сторонами у відсотках від суми кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строк кредитування. Одночасно з укладенням кредитного договору відповідач уклав з «УНІКА Життя» договір добровільного страхування життя від 06.12.2019 року, розмір страхового платежу становить 4588,23 грн., вигодонабувачем за договором є банк. За умовами кредитного договору відповідач доручив банку в дату надання кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку в сумі страхового платежу на користь страховика. Після укладання Кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і зарахував а банківський поточний рахунок Клієнта грошові кошти в сумі 28485,28 грн., з яких сплатив на рахунок «УНІКА Життя» страховий платіж від імені Клієнта в сумі 4588,23 грн. У подальшому Клієнт виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту та оплати нарахованих комісій лише частково. По рахунку Клієнта, за весь строк з моменту укладання Кредитного договору і до моменту звернення з позовом, клієнт сплатив Банку лише 30963,82 грн. Останній платіж проведено 07.03.2022. Строк повернення всієї суми отриманого кредиту та спати всіх нарахованих Банком платежів за кредитом мав остаточно спливати в погоджену сторонами кінцеву дату повернення кредиту, а саме 06.10.2023 року. У зв`язку з початком війни на підставі самостійного рішення банку, як кредитора у кредитному зобов`язанні, з 01.03.2022 року були запроваджені «кредитні канікули», умови яких передбачали перенесення строку платежів за кредитом на погашення суми основного боргу (тіла кредиту) на майбутні періоди. Тривалість «кредитних канікул» визначалась банком індивідуально для кожного Клієнта і відображена у виписках по рахунках відповідача. Однак, Клієнт ні протягом строку «кредитних канікул», ні після його закінчення належним чином умови Кредитного договору не виконував і не сплачував всі узгоджені платежі на його погашення. У зв`язку з невиконанням Клієнтом своїх зобов`язань за Кредитним договором, Банк прийняв рішення вимагати дострокового погашення всієї заборгованість за Кредитним договором, шляхом відправки [PERSON] повідомлення на Основний номер телефону Клієнта, як це передбачено УДБО. Клієнт зобов`язаний в строк не пізніше 30 календарних днів з дня отримання зазначеного повідомлення Банку погасити заборгованість за Кредитним договором у повному обсязі. Термін виконання зобов`язань Клієнта з погашення всієї заборгованість за Кредитним договором настав достроково 27.09.2023 року. Після вказаної дати Банк не здійснював нарахування щомісячної комісії за обслуговування кредиту та не нараховував штрафні санкції. У зв`язку із зазначеним, 27.09.2023 року сформувалася заборгованість Клієнта перед Банком за Кредитним договором: залишок простроченого кредиту: в сумі 17176,75 гривень; залишок прострочених комiсiй в сумі 6907,70 гривень, що разом становить 24084,45 гривень. В подальшому сума заборгованості не змінювалась. 11.04.2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» укладено Договір факторингу № 11/04/24, згідно якого Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за Кредитними Договорами. Внаслідок передачі (відступлення) Права Вимоги за цим Договором, Фактор заміняє Клієнта у Кредитних Договорах, що входять до Портфеля Заборгованості, та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними Договорами, включаючи право вимагати від Боржників виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними Договорами. Клієнт і Фактор підписали додатки до договору факторингу, зокрема Реєстр Боржників і Акт приймання-передачі прав вимоги. Таким чином Фактор набув право вимоги до Боржників за Кредитними Договорами, серед яких і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №22031000241880 від 06.12.2019 року. Згідно до Розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №22031000241880 від 06.12.2019 року, сформованої АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» станом на 10.04.2024 року (дата, що передує дню відступлення права вимоги) заборгованість Боржника/Відповідача становить: - залишок простроченого кредиту: в сумі 17176,75 гривень; - залишок прострочених комiсiй: : в сумі 6907,70 гривень, що разом складає 24084,45 гривень. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» станом на день відступлення права вимоги 11.04.2024 року. ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало. Просить суд стягнути заборгованість та понесені судові витрати. 18.03.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у тексті позову зазначив про розгляд справи без виклику. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, будь яких заяв не надав. Заперечень щодо заочного розгляду справи позивачем не надано. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 06.12.2019 року між АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» та [PERSON] укладено кредитний договір №22031000241880 в паперовій формі, згідно якого, відповідач отримав кредит у розмірі 28485,28 грн., строком на 48 місяців з кінцевою датою повернення кредиту 06.10.2023 року, зі сплатою процентів у розмірі 0,001% річних за строкову заборгованість та у розмірі 56% річних за прострочену заборгованість. Відповідачем 06.12.2019 року підписано паспорт споживчого кредиту, у якому також вказано реальну процентну ставку в 63,01 % річних, та орієнтовну сукупну вартість кредиту в 55575,48 грн. Одночасно з укладенням кредитного договору, 06.12.2019 року відповідач уклав з ПрАТ «Страхова Компанія «УНІКА -Життя» договір добровільного страхування життя№ ВР 22031000241880, вигодонабувачем за яким є АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО». За умовами кредитного договору №22031000241880 від 06.12.2019 року (п.1.5), Клієнт - відповідач доручив Банку в дату надання Кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку Клієнта в сумі страхового платежу в розмірі 4588,23 грн. на користь страховика, згідно з укладеним договором страхування № ВР 22031000241880 від 06.12.2019 року. Договір кредиту №22031000241880 від 06.12.2019 року та страхування № ВР 22031000241880 від 06.12.2019 року був підписаний відповідачем власноручно, після чого Банк зарахував на банківський поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 28485,28 грн., з яких був сплачений на рахунок ПрАТ «Страхова Компанія «УНІКА -Життя» страховий платіж від імені відповідача в сумі 4588,23 грн. Суд вирішуючи спір по суті, перш за все враховує принципи презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) кредитних договорів сторін, підписаних сторонами без зауважень (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та відповідачем суду не надані), оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні, відповідач у справі зустрічного позову про визнання недійсними договорів не заявляв, також у матеріалах справи відсутнє будь-яке рішення іншого суду в іншій справі про визнання договорів сторін недійними) та обов`язковості договору (ст. 629 ЦК України), за змістом якої договори є обов`язковим для виконання його сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~за кредитним\~договором,\~виписки по\~особовому рахунку\~за кредитним\~договором,\~заборгованість за\~кредитним договором № 22031000241880 від 06.12.2019 року складає 24084,45 грн., і яка складається із: залишку простроченого кредиту в розмірі 17176,75 грн., залишку прострочених комісій в розмірі 6907,7 грн. 11.04.2024 року між АТ «БАНК\~КРЕДИТ ДНІПРО» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 11/04/24, згідно якого АТ «БАНК КРЕДИТ\~ДНІПРО» відступило ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» право грошової вимоги за кредитним договором №22031000241880 від 06.12.2019 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 11/04/24 від 11.04.2024 року від АТ «БАНК\~КРЕДИТ ДНІПРО» до ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 24084,45 грн. Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Крім того, згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Суду не надано доказів, що відповідач взяті на себе договірні зобов`язання належним чином виконав, отримані кредитні кошти, відсотки за користування кредитом сплатив\~ АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» або ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ». Таким чином,\~матеріали справи\~свідчать,\~що відповідач\~має заборгованість\~за кредитним\~договором № 22031000241880 від 06.12.2019 року у розмірі 24084,45 грн., і яка складається із: залишку простроченого кредиту в розмірі 17176,75 грн., залишку прострочених комісій в розмірі 6907,7 грн. Суд, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до висновку, що вимоги позивача з приводу стягнення заборгованості за договором є обґрунтованими, доведені матеріалами справі, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд вважає, що відповідач фактично отримав та використовував кредитні кошти, але не повернув їх, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача отриманої та не повернутої суми кредитних коштів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору. Щодо витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Представник позивача просить стягнути витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 7200 грн. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. У правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15 зазначено «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір». На підтвердження надання правової допомоги представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024 року, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» з додатком № 2 «Вартість послуг(прейскурант)», свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3332 Маслюженко М.П., ордер серії АЕ №1310920 від 19.08.2024 року адвоката Маслюженко М.П., акт приймання - передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 16.12.2024 року на суму 7200 грн. Відповідно до закріпленого принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. При цьому слід відзначити, що ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності, юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7200 грн. є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. З огляду на зазначене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7200 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved