Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

31.03.2025 позивач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», в особі директора - Гедзь О.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №75763156 від 26.05.2021 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою [PERSON] , за яким відповідачка отримала кредит в розмірі 7790,00 грн строком на 25 днів зі сплатою процентів за користування кредитом, зобов`язалась повернути кредит, однак своїх обов`язків за кредитним договором не виконала, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 24902,47 грн. Згідно договору факторингу №2610 право вимоги за вищевказаним договором позики №75763156 від 26.05.2021 року було передано від первісного кредитора - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія управління активами», а 03.04.2023 року на підставі договору факторингу №030423-ФК до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 01.04.2025 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідачка до судового засідання не з`явилася повторно, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відзив не подала. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення, на що позивач надав згоду, та що узгоджується з положеннями ст.ст.223, 280 ЦПК України. При цьому, фіксування судового засідання не здійснювалося, що відповідає положенням ст.247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.05.2021 року між відповідачкою [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (первісним кредитором) був укладений договір позики №75763156, відповідно до змісту якого первісним кредитором було надано відповідачці кредит у розмірі 7790,00 грн на строк 25 днів (до 20.06.2021 року), а відповідачка, в свою чергу, зобов`язалася повернути зазначені грошові кошти у вищевказані строки, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, які відповідно до п.2.3 вищевказаного Кредитного договору становлять 1,99% - базова процентна ставка; 0,99% - знижена процентна ставка; 2,70% - процентна ставка за понадстрокове користування кредитом; 2424,60% - орієнтовна реальна річна процентна ставка (а.с.16 зворот). Кредитний договір був підписаний відповідачкою із застосуванням її електронного підпису у формі одноразового ідентифікатора «0fvdCmeDcy», у порядку, визначеному\~ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується довідкою про ідентифікацію, що видана первісним кредитором - «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с.29). На виконання умов Договору позики№75763156 від 26.05.2021 року первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було спрямовано на картковий рахунок зазначений відповідачкою № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 7790,00 грн. (а.с.14). Таким чином, первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином було виконано свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, зокрема шляхом надання відповідачці кредитних коштів в розмірі 7790,00 грн, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. Частиною першою\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої\~статті 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частинами 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Законом України «Про електронну комерцію»встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. В п.5 ч.1ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч.12ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.2 ст.639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як вбачається з матеріалів справи, саме такий електронний договір і був укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою [PERSON] , який підписаний останньою цифровим ідентифікатором«0fvdCmeDcy». Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. (ст.1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.530\~ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно наданого розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №75763156 від 26.05.2021 року становить 24902,47 грн та складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 7790,00 грн, заборгованості за процентами в розмір 17112,47 грн (а.с.6-8). Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність у відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7790,00 грн. Разом з тим, суд не може в повній мірі\~погодитись з розрахунком заборгованості в частині нарахованих процентів за користування кредитом. Як зазначалося, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок яких встановлюються договором; позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048\~цього Кодексу. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2\~ст.1050 ЦК. Пунктом 2.2. Договору визначено, що позика надається на строк 25 днів; пунктом 2.3. договору визначено, що датою повернення позики є 20.06.2021. Умов про пролонгацію кредитного договору за ініціативою товариства, клієнта або про автопролонгацію Договір не містить. Пунктом 4 Договору погоджено, що проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики, виходячи із строку фактичного користування позикою до повного погашення заборгованості та Договором, проте не довше 90 календарних днів зі спливу первісного строку користування позикою, визначеного Договором/додатковими угодами. Однак враховуючи, що після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється і в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2\~ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, про що зазначено у Постанові Великої палати ВС від 28.03.2018 у справі №14-10цс18, вимоги позивача про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії Договору тобто після 20.06.2021, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Вимоги, в порядку\~ст.625 ЦК України, позивачем до [PERSON] не заявлені. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем невірно було розраховано проценти за користування відповідачкою кредитними коштами, оскільки зазначені проценти були нараховані позивачем відповідачці поза межами 25-ти денного строку кредитування відповідачки, а тому зазначені відсотки за користування кредитом, на переконання суду, підлягають перерахунку. Відтак, обґрунтованим є нарахування процентів за користування кредитом за договором позики №75763156 від 26.05.2021 за період з 27.05.2021 по 20.06.2021 в розмірі 1928,03 грн, виходячи з процентної ставки 0,99 процентів на день, як зазначено в Додатку №1 до Договору позики №75763156 від 26.05.2021, який є невід`ємною його частиною, який підписаний [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора «0fvdCmeDcy», що свідчить про те, що саме з таким розміром та порядком нарахування процентів за кредитом відповідачка обізнана та згодна. З урахуванням викладеного, сукупний розмір заборгованості [PERSON] за договором позики №75763155 від 26.05.2021 року становить 9718,03 грн, з яких: 7790,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 1928,03 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом. При цьому, судом встановлено, що 26.10.2021 року право вимоги первісного кредитора - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до [PERSON] за договором позики №75763155 від 26.05.2021 року було передано ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», що підтверджується договором факторингу №2610 від 26.10.2021 року (а.с.31 зворот, а.с.32-35), актом прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №2610 від 26.10.2021 року (т.1 а.с.192), а ктом прийому-передачі документації (а.с.36), реєстром прав вимог №2 від 26.10.2021 року (а.с.39 зворот - а.с.40), а також актом звірки від 26.10.2021 року (а.с.41, 42). 03.04.2023 року на підставі договору факторингу №030423-ФК вищезазначене право вимоги перейшло від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» до позивача - ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що підтверджується Договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року (а.с.43-47), актом прийому-передачі Реєстру заборгованостей за Договором факторингу №030423-ФК від 03.04.2023 року (а.с.50), актом звірки від 03.04.2023 року (а.с.51), а також Реєстром заборгованості від 03.04.2023 року (а.с.51 зворот а.с.52). Згідно з пунктом 1 частини 1\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною 1\~статті 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно\~статті 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що до позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», в передбаченому законом порядку, перейшло право вимоги первісного кредитора - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до [PERSON] , а тому суд приходить до висновку, що позивач має право на звернення до суду із зазначеним позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за вищевказаним кредитним договором. А тому позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №75763155 від 26.05.2021 року підлягають частковому задоволенню на загальну суму 9718,03 грн, що становить 39,02% від позовних вимог. Щодо розподілу витрат на правову допомогу та судового збору, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі в розмірі 2422,40 грн, що відповідає ставкам судового збору, визначеним положеннями ЗУ «Про судовий збір» (а.с.9). З урахуванням часткового задоволення позову з відповідачки на користь позивача підлягає часткове відшкодування судового збору, а саме пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 945,22 грн (39,02%*2422,40 грн). Відповідно до ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Судом встановлено, що 01.11.2024 року між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» був укладений договір про надання правничої допомоги №01-11/2024 (а.с.53-55). Відповідно до спрямованого позивачем до суду акту №9-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №01-11/2024 від 14.03.2025 (а.с.57), адвокатом Ткаченко Ю.О. було надано позивачу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» послуги з правничої допомоги по даній цивільній справі на загальну суму 3500,00 грн, які складаються з послуг з вивчення документів, збирання доказів вартістю 400,00 грн, складання позовної заяви вартістю 3500,00 грн, оплата яких підтверджена платіжною інструкцією кредитового переказу коштів (а.с.1). Враховуючи викладене, розмір витрат на правничу допомогу, що були понесені позивачем підлягають зменшенню пропорційно задоволеним позовним вимогам та становлять 1365,70 грн (3500,00*39,02%). На підставі викладеного та

Outcome: partial