Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») звернулося до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором про надання кредиту від 11 грудня 2021 року № 200955-КС-003 в загальному розмірі 170 035,73 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 56 392,56 грн, заборгованість за відсотками - 111 647,49 грн, заборгованість за комісією - 1 995,68 грн та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 грудня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір про надання кредиту № 200955-КС-003, який вчинено в електронній формі та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-3127. ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язання відповідно до договору виконало у повному обсязі та надало позичальнику грошові кошти у розмірі 58 000,00 грн, однак належного зустрічного виконання зобов`язань за договором не отримало, у зв`язку з чим заборгованість [PERSON] становить 170 035,73 грн, яка складається з суми простроченої заборгованість за кредитом - 56 392,56 грн (тіло кредиту), заборгованості за відсотками - 111 647,49 грн, заборгованість за комісією - 1 995,68 грн. Враховуючи вищезазначене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача 170 035,73 гривень та судові витрати. Разом з позовом від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року позовну заяву ТОВ «Бізнес Позика» залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків. На виконання ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 22 березня 2024 року, 28 березня 2024 року позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та надано документ про сплату судового збору. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» інформацію. 29 квітня 2024 року до суду надійшли витребувані матеріали від АТ КБ «ПриватБанк». Банком повідомлено, що банківська карта № [NUMBER] відкрита на ім`я [PERSON] та надано виписку по рахунку за період з 11 грудня 2021 року по 02 листопада 2023 року. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов не подала. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що двічі направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, відповідно до вимог частини першої статті 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 09 жовтня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 755/4626/24 за позовом ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, позов задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором про надання кредиту від 11 грудня 2021 року № 200955-КС-003, що складається із простроченої заборгованість за кредитом - 56 392,56 грн, заборгованості за відсотками - 111 647,49 грн, заборгованість за комісією - 1 995,68 грн, що разом складає - 170 035,73 грн., а також судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 31 жовтня 2024 року [PERSON] через свого представника - [PERSON]., звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення, яка обґрунтована тим, що спір було вирішено судом без участі відповідача. Про наявність заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року відповідач [PERSON] дізналася через застосунок «Дія» 10 жовтня 2024 року. Зазначила, що про розгляд судової справи № 755/4626/24 обізнана не була, ухвали про відкриття провадження у справі, матеріалів позовної заяви не отримувала. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04 листопада 2024 року заяву передано на розгляд судді Хромовій О.О. 31 жовтня 2024 року ТОВ «Бізнес Позика» подало заперечення на заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення, у яких представник зазначив, що відповідач у своїй заяві про перегляд заочного рішення не зазначив жодних обставин, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причини неподання відзиву і докази про це, а також не посилається на жодні докази, якими вони обґрунтовують свої заперечення проти вимог позивача. Із заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що відповідачеві було відомо про розгляд справи, якщо відповідач не згоден із рішенням суду, то він має право звернутися до апеляційного суду у встановленому законом порядку та строк. Звернення із заявою про перегляд заочного рішення є неналежним способом захисту та зловживанням відповідачем своїми процесуальними правами. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 08 листопада 2024 року заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року у цивільній справі № 755/4626/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 19 листопада 2024 року на 12 год. 00 хв. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 листопада 2024 року задоволено заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2024 року у цивільній справі № 755/4626/24 за позовом ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено процесуальні строки. Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, справу передано на розгляд судді Хромовій О.О. 27 листопада 2024 року представник відповідача [PERSON] за довіреністю - [PERSON] , через систему «Електронний суд» ЄСІТС (вхід. від 28 листопада 2024 року № 65660) подала відзив на позовну заяву, де зазначила, що 11 грудня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» укладено договір про надання кредиту № 200955-КС-003, відповідно до умов якого кредитодавець надавав позичальнику кредит у розмірі 58 000,00 грн строком на 24 тижні - до 28 травня 2022 року, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86537069 % в день, зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 8 700,00 грн. З урахуванням положень статті 526, 628, 629, 634, 1054, 1048 ЦК України надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту - позичальнику. Так, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов?язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов?язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» може встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов?язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов?язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісій за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача та запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема, інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно із частиною п`ятою статті 12 Закон України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Умовами кредитного договору від 11 грудня 2021 року передбачено сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 8 700,00 грн. При цьому, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). ТОВ «Бізнес Позика» не надало доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за надання кредиту є нікчемними відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Умови кредитного договору від 11 грудня 2021 року щодо сплати комісії в розмірі 8 700,00 грн за надання кредиту є нікчемними. Відповідачем сплачено на погашення заборгованості за кредитним договором 26 575,00 грн, з яких на погашення тіла кредиту - 1 607,44 грн, на погашення процентів - 18 263,24 грн. Таким чином, кошти в сумі 6 704,32 грн підлягають зарахуванню на погашення заборгованості по тілу кредиту. Щодо розміру заборгованості відповідача за тілом кредиту зазначено, що кошти в сумі 6 704,32 грн підлягають зарахуванню на погашення заборгованості по тілу кредиту. Таким чином, у загальний розмір заборгованості за кредитом не повинна включатися комісія за надання кредиту у розмірі 8 700,00 грн. Тому, загальний розмір, який повинен бути повернутий позичальником за кредитним договором складає 139 994,57 грн (148 694, 57 грн - 8 700,00 грн ). Враховуючи, що у кредитному договорі встановлено фіксовану суму до погашення боргу, розмір заборгованості повинен становити: 139 994,57 грн - 26 575,00 грн (внесені позичальником кошти) = 113 419,57 грн, що підлягає стягненню з відповідача. З огляд на викладене позов просили задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість у розмірі 113 419,57 грн. 29 листопада 2024 року представник позивача ТОВ «Бізнес Позика» - Виноградов Ю.Е., через систему «Електронний суд» ЄСІТС (вхід. від 02 грудня 2024 року № 66253) подав відповідь на відзив, позов підтримав у повному обсязі. Зазначив, що відповідач не спростовує факту укладення кредитного договору та додаткової угоди, отримання кредитних коштів за кредитним договором, здійснення платежів за кредитним договором та наявність заборгованості за таким кредитним договором. Усі істотні умови кредитного договору, зокрема, тип кредиту, процентна ставка, комісія за надання кредиту, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо, встановлені не у правилах надання кредитів чи Паспорті споживчого кредиту (за споживчими кредитами), а у кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитним договором встановлено, що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом. Кредитним договором також встановлено орієнтовний графік платежів за кредитним договором. Тобто, якщо позичальник сплачує заборгованість за кредитним договором згідно встановленого графіку платежів без порушень, сплаті підлягала б сума орієнтовної загальної вартості кредиту, зазначена у кредитному договорі. При цьому, порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення загальної вартості кредиту, оскільки процентна ставка нараховується щоденно на залишок заборгованості за кредитом. Водночас, не слід ототожнювати проценти, які нараховуються протягом строку кредитування у відповідності до норм ЦК України, в якості правомірної плати за користування кредитними коштами, та процентів, які нараховуються за порушення умов грошового зобов`язання. ТОВ «Бізнес Позика» не заявляло вимог про стягнення з відповідача пені чи штрафу. З розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення строку дії кредитного договору заборгованість відповідача не змінювалася. Щодо встановлення комісії за надання кредиту відповідно до умов кредитного договору, зазначив, що відповідач здійснював платежі за кредитним договором знаючи про те, що вони будуть розподілятися на погашення його заборгованості за процентами та комісією за надання кредиту, та не заперечував проти цього протягом всього строку дії кредитного договору. Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Відповідач, уклавши кредитний договір, погодився сплатити комісію за надання кредиту. У кредитних договорах ТОВ «Бізнес Позика» встановлюється комісія саме за надання кредиту, а не за його обслуговування, комісія є разовою, її розмір є незмінним. Встановлення такої комісії спрямовано на забезпечення імовірності товариства отримати прибуток від здійснення своєї діяльності, що відповідає принципу свободи договору та не суперечить чинному законодавству. Також протягом дії кредитного договору відповідач не зверталася до суду із вимогою про розірвання кредитного договору, чи визнання його або його окремих положень не дійсними. Боржник частково виконала свої зобов`язання за кредитним договором, сплатила 26 575,00 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору, і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. ТОВ «Бізнес позика» не є банківською установою, не відкриває позичальнику банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальника картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальника за кредитним договором здійснюється посередниками на підставі відповідних договорів за допомогою платіжних систем посередників. До позовної заяви додано детальний розрахунок заборгованості відповідача, який ґрунтується на умовах договору та узгоджується з матеріалами справи. Сума заборгованості відповідача за кредитним договором підрахована з урахуванням всіх платежів відповідача. Водночас, відповідачем не надано пояснень щодо твердження про необґрунтованість розрахунку заборгованості, власного розрахунку заборгованості не надано. Кредитний договір, стягнення заборгованості за яким є предметом розгляду даної справи, є вже третім кредитним договором, який укладено відповідачем з ТОВ «Бізнес Позика». Зобов`язання за попередніми кредитними договорами були виконані відповідачем. Тому відповідач знав про порядок укладення кредитного договору та про всі інші типові умови кредитування у ТОВ «Бізнес позика», а саме про порядок перерахування кредитних коштів, порядок та розмір нарахування процентів за кредитним договором, встановлення комісії за надання кредиту, тощо. Правом на подання заперечень на відповідь на відзив відповідач та її представник не скористалися. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved