Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

11 березня 2025 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області через свого представника Алієву Нурай звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості: за договором позики № 79479164 в розмірі 26457,5 грн, з яких: 6650 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 19807,50 грн сума заборгованості за відсотками; за договором позики № 2285824 в розмірі 21500 грн, з яких: 10000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6500,00 грн сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; за кредитним договором № 27432-04/2024 в розмірі 24000 грн., з яких 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 18000 грн сума заборгованості за відсотками. Всього позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами у загальному розмірі 71957,50 грн. та понесені судові витрати. Короткий зміст заяв по суті справи. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначила, що 03 березня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі первісний кредитор, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів») та [PERSON] (далі відповідач, позичальник) уклали договір позики №79479164. У позовній заяві зазначено, що 14 червня 2021 року між ТОВ\~«1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. За змістом позовної заяви, відповідно до реєстру боржників №30 від 19.08.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 26457,50 грн з яких: 6650 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 19807,50 грн сума заборгованості за відсотками. У позовній заяві представник позивача стверджує, що 01 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі первісний кредитор, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів») та [PERSON] (далі відповідач, позичальник) уклали договір позики №2285824. За змістом позовної заяви, 14 червня 2021 року між ТОВ\~«1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників. Представник позивача у позовній заяві зазначила, що відповідно до реєстру боржників №29 від 19.08.2024 року до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21500 грн з яких: 10000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6500,00 грн сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн. - сума заборгованості по процентм за понадстрокове користування позикою. У позовній заяві зазначено, що 16 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит» та [PERSON] уклали кредитний договір № 27432-04/2024. Представник позивача стверджує, що 20 серпня 2024 року між ТОВ\~ «Аванс кредит»\~та ТОВ\~«Фінансова компанія\~Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20082024, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс кредит» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Аванс кредит» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. За змістом позовної заяви, відповідно до реєстру боржників від 20.08.2024 року до Договору факторингу № 20082024 від 20.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24000 грн., з яких: 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 18000 грн сума заборгованості за відсотками. Враховуючи вищезазначене, представник позивача просить стягнути вказану заборгованість з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 березня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 01 травня 2025 року о 10 год. 00 хв. У судове засідання 01 травня 2025 року представник позивача не з`явилась, у позовній заяві просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату та час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання 01 травня 2025 року не з`явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами справи. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 03 березня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю\~«1 Безпечне агенство необхідних кредитів»\~та [PERSON] уклали договір позики №79479164 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Згідно п. 1 даного договору позики, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі позику), на погоджений умовами договору строк (надалі строк позики), для задоволення власних потреб (без конкретної споживчої мети) шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Параметри та умови позики визначені у п. 2 договору позики: сума позики 9500,00 грн, строк позики 30 днів, процентна ставка 2,5 % (фіксована), дата повернення позики: 01.04.2024. Відповідно до п. 21 договору цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосування електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу згідно вимог Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий фінансовий кредит), затверджений постановою Національного банку України від 03.11.2021 № 113. Договір позики №79479164 від 03.03.2024 року підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 40081. У додатку №1 до договору позики №79479164 від 03.03.2024 року наявна таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а саме 03.03.2024 року [PERSON] видано кредит на суму 9500 гривень, проценти за користування кредитом станом на 01.04.2024 на суму 2850,00 гривень, реальна річна процентна ставка 2617,16 грн, загальна вартість кредиту 12350,00 грн. 14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів»\~та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21. Відповідно до п. 1. 1 договору за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2 договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги, підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною часиною цього договору. 28 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів»\~та Товариство з обмеженою відповідальністю «\~Фінансова компанія\~«Європейська агенція з повернення боргів»\~уклали додаткову угоду №2 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року. Відповідно до п.1.3 додаткової угоди, клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. 13 червня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю\~«1 Безпечне агенство необхідних кредитів» \~та Товариство з обмеженою відповідальністю «\~Фінансова компанія\~«Європейська агенція з повернення боргів»\~уклали додаткову угоду №7 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року. Відповідно до п. 9.1 даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення його печатками сторін. Договір дійсний протягом 12 місяців з дня набрання чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. У випадку, якщо жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії договору, даний договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік». 19 серпня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю\~«1 Безпечне агенство необхідних кредитів» \~та Товариство з обмеженою відповідальністю «\~Фінансова компанія\~«Європейська агенція з повернення боргів»\~уклали додаткову угоду №34 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року. За змістом акту прийому-передачі реєстру боржників № 30 від 19 серпня 2024 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю\~«1 Безпечне агенство необхідних кредитів»\~клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 30 від 19 серпня 2024 року кількістю після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до витягу реєстру боржників № 30 від 19.08.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 26457,5 грн. з яких: 6650 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 19807,50 грн - сума заборгованості за відсотками. Згідно з розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем, станом на 31.01.2025 у [PERSON] існує заборгованість за договором позики №79479164 від 03.03.2024 перед позивачем, за період з 19.08.2024 по 31.01.2025, яка становить 26457,5 грн., з яких: 6650 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19807,5 грн - сума заборгованості за відсотками. 01 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю\~«1 Безпечне агенство необхідних кредитів»\~та [PERSON] укладено договір позики №2285824 (з фіксованою процентною ставкою). Згідно п. 1 даного договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі позику), на погоджений умовами договору строк (надалі строк позики), для задоволення власних потреб (без конкретної споживчої мети), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Параметри та умови позики визначені у п. 2 даного договору позики, відповідно до якого: сума позики 10000,00 грн, строк позики 26 днів, процентна ставка 2,50 % (фіксована). Відповідно до п. 21 договору позики, цей договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосування електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором позичальника згідно Закону України «Про електронну комерцію» та із додатковим накладанням кваліфікованого електронного підпису уповноваженого працівника позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу згідно вимог Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий фінансовий кредит), затверджений постановою Національного банку України від 03.11.2021 № 113. Договір позики №2285824 від 01.04.2024 року підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором j1764m. Додатком №1 до договору позики №2285824 від 01.04.2024 року сформовано таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, а саме: 01.04.2024 року [PERSON] видано кредит на суму 10000,00 гривень, проценти за користування кредитом складають 6500,00 гривень, реальна річна процентна ставка 112916,01 грн, загальна вартість кредиту 16500,00 грн. За змістом акту прийому-передачі реєстру боржників № 29 від 19 серпня 2024 року за договором факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, підписаного Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів»,\~клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 29 від 19 серпня 2024 року кількістю після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до витягу реєстру боржників № 29 від 19.08.2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21500 грн. з яких: 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6500 грн - сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. Згідно з розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем, станом на 31.01.2025, у [PERSON] існує заборгованість за договором позики №2285824 від 01.04.2024 перед позивачем, за період з 19.08.2024 по 31.01.2025, яка становить 21500 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6500 грн - сума заборгованості за відсотками, 5000 грн сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. 16.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит»\~(далі - товариство) та [PERSON] (далі - клієнт) укладено договір про надання фінансового кредиту № 27432-04/2024, відповідно до п.п.1.1.-1.2. якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених цим договором. Кредит надається строком на 120 днів, Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 13.08.2024. Відповідно до п.1.4.1 кредитного договору, денна процентна ставка становить 2,50% та застосовується у межах строку кредитування, вказаного у п. 1.2 цього договору. Відповідно до п.1.6 договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 5375-41хх-хххх-1398 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Договір про надання фінансового кредиту № 27432-04/2024 від 16.04.2024 підписаний [PERSON] електронним підписом W0427. Відповідно до листа ТОВ "Універсальні платіжні рішення" вих. №3466_250130173008 від 30.01.2025 успішно прийнято платіж на користь AVANSCREDITLLC 16.04.2024 о 12:05:03 на суму 6000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 374956821, призначення платежу: зарахування 6000 грн на картку [NUMBER] . 20 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс кредит»\~та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №20082024. Відповідно до п. 1.1 договору факторингу за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників включаючи суму основного зобов`язання позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких не належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги, підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною часиною цього договору. За змістом акта прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №20082024 від 20 серпня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю\~«Аванс кредит»\~клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу №20082024 від 20 серпня 2024 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №20082024 від 20 серпня 2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , а саме: за кредитним договором №27432-04/2024 в розмірі 24000 грн., з яких: 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 18000 грн сума заборгованості за відсотками. Як вбачається із розрахунку заборгованості, загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором №27432-04/2024 від 16.04.2024 становить 24000 грн., з яких: 6000 грн сума заборгованості за кредитом, 18000 грн сума заборгованості за відсотками.\~ Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. За правилом ч.1 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначеніст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст.512 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга\~статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Щодо укладення кредитного договору в електронному вигляді. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наявними у справі доказами підтверджено, що договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79479164 від 03.03.2024, договір позики № 2285824 (з фіксованою процентною ставкою) від 01.04.2024 року та договір про надання фінансового кредиту № 27432-04/2024 від 16.04.2025 року підписані відповідачем електронним підписом. Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредиторів подав заявку на отримання кредитів за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредитів, після чого кредитори надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання кредитних договорів. Без здійснення зазначених вище дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами. Відповідно до\~Закону України «Про електронну комерцію»\~оспорювані кредитні договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79479164 від 03.03.2024, договір позики № 2285824 (з фіксованою процентною ставкою) від 01.04.2024 року та договір про надання фінансового кредиту № 27432-04/2024 від 16.04.2025 року були укладені сторонами відповідно до чинного законодавства. Щодо виконання умов договорів позики та договору про надання фінансового кредиту. Позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що відповідач отримав кредитні кошти від первісних кредиторів, і в подальшому порушив обов`язок із їх повернення, тобто не виконував, або неналежним чином виконував умови договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) № 79479164 від 03.03.2024, договору позики № 2285824 (з фіксованою процентною ставкою) від 01.04.2024 року та договору про надання фінансового кредиту № 27432-04/2024 від 16.04.2024. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша\~статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). Відповідно до\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною першою\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 2\~статті 83 ЦПК України\~позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак, матеріали даної справи не містять первинних документів, оформлених відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують наявність заборгованості відповідача за кредитними договорами. При цьому, долучені позивачем до позовної заяви розрахунки заборгованості відповідача та лист ТОВ "Універсальні платіжні рішення" вих. №3466_250130173008 від 30.01.2025 про успішне прийняття платежу на користь AVANSCREDITLLC 16.04.2024 о 12:05:03 на суму 6000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 374956821, призначення платежу: зарахування 6000 грн на картку [NUMBER] , не є належними доказами наявності у відповідача заборгованості перед позивачем та розмірів такої заборгованості. З урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог, позивач не надав належних доказів, які підтверджують надання первісними кредиторами відповідачу кредитних коштів у розмірі, які були передбачені наявними у матеріалах справи договорами позики та кредитним договором, наявність заборгованості за тілом кредиту та процентами, суд приходить до висновку про те, що позивач не довів наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у наданих ним розрахунках за договорами позики та кредитним договором. Оскільки позивачем не доведено належними доказами існування у відповідача заборгованості перед первісними кредиторами, суд критично оцінює доводи позивача, що така заборгованість була у подальшому відступлена йому первісними кредиторами за договорами факторингу. За таких обставин, розмір заборгованості відповідача, який був переданий від первісних кредиторів до позивача також не доведений, а відтак розрахунки такої заборгованості, які здійснені позивачем, відхиляються судом, як необґрунтовані. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, оскільки суд прийшов до переконання що в задоволенні позову слід відмовити, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed