Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Богуслава» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 27\~920,88 гривень, судові витрати в розмірі сплаченого судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що 06.03.2014рішенням установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку за адресою: [ADDRESS] створено об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Богуслава». Загальними зборами співвласників об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Богуслава» від 25.02.2018 року встановлено зміну розміру внесків на утримання будинку (п.2): 3,00 грн., за кв.м. площі - квартири з ліфтом (3-10 поверхи); 2,5 грн., за кв.м. площі - квартири без ліфта (1,2 поверхи); 2.5 грн., за кв.м. площі - магазини; 1,5 грн., за кв.м.площі-криті автостоянки. Загальними зборами співвласників об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Богуслава» від 26.01.2020 року внесено зміну в статут у зв`язку із зміною назви вулиці; змінено розмір внесків на утримання будинку (п.4) змінено внески на утримання будинку з 01 березня 2020 року: 3,80 грн. за кв.м. площі - квартири з ліфтом (3-10 поверхи); 3,30 грн. за кв.м. площі - квартири без ліфта 1,2 поверхи; 3,80 грн. за кв.м. площі - магазин; 1,70 грн. за кв.м. площі критої автостоянки. Загальними зборами співвласників об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Богуслава» від 23.03.2023 року встановлено зміну розміру внесків на утримання будинку 1-2 поверхи 5 грн.1м2, 3-10 поверх 5,50 грн./1м2 нежитлові приміщення (комерційні) 6,00 грн./1м2. Відповідачці на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Відповідачем ігнорується обов`язок сплачувати внески на утримання будинку і прибудинкової території та не вчинено жодної оплати. Заборгованість боржника перед ОСБЖБ «БОГУСЛАВА» за період з 01.01.2019 року становить: 27920,88гривень, яку позивач просить стягнути з відповідачки. Ухвалою судді від 13.02.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні 09.04.2025 представник позивача адвокат Вітів В.А. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, витрати на правничу допомогу просив стягнути в розмірі 3000 гривень. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. В подальшому подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідачка не скористалася. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд дійшов переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що рішенням установчих зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Богуслава», оформленим протоколом № 1 від 06.03.2014, створено Об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Богуслава» із місцезнаходженням за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). 25.02.2018 загальними зборами співвласників об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Богуслава» встановлено зміну розміру внесків на утримання будинку (п.2): 3,00 грн., за кв.м. площі - квартири з ліфтом (3-10 поверхи); 2,5 грн., за кв.м. площі - квартири без ліфта (1,2 поверхи); 2.5 грн., за кв.м. площі - магазини; 1,5 грн., за кв.м.площі-криті автостоянки, що підтверджується Витягом з протоколу №1 від 25.02.2018 (а.с. 44). 26.01.2020 загальними зборами співвласників об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Богуслава» внесено зміну в статут у зв`язку із зміною назви вулиці з [ADDRESS] ; змінено розмір внесків на утримання будинку (п.4) змінено внески на утримання будинку з 01 березня 2020 року: 3,80 грн. за кв.м. площі - квартири з ліфтом (3-10 поверхи); 3,30 грн. за кв.м. площі - квартири без ліфта 1,2 поверхи; 3,80 грн. за кв.м. площі - магазин; 1,70 грн. за кв.м. площі критої автостоянки, що підтверджується Протоколом № 2 від 26.01.2020 (а.с.27-30). 23.03.2023 загальними зборами співвласників об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Богуслава» встановлено зміну розміру внесків на утримання будинку: 1-2 поверхи - 5 грн./1 м2, 3-10 поверх - 5,50 грн./1м2 нежитлові приміщення (комерційні) - 6,00 грн./1м2, що підтверджується Протоколом №14 від 23.03.2023 (а.с. 21-26). Відповідно до пункту 1 Розділу І Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Богуслава» у новій редакції, затвердженого Загальними зборами співвласників ОСБЖБ «Богуслава» (Протокол № 14 від 25.03.2023), об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку «Богуслава» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Відповідачці [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , дата державної реєстрації 14.08.2013, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 411374409 від 04.02.2025. Згідно із розрахунком заборгованості, наданого позивачем, за відповідачкою [PERSON] наявна заборгованість по сплаті внесків, розмір якої за період з січня 2019 по грудень 2024 року становить 27\~920,88 гривень (а.с.12-13). Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45, власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, утримання будинку і прибудинкової території в будинках (квартирах) приватного житлового фонду покладено на власника. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З аналізу положень ст. 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна. Обов`язок відповідача з утримання належного йому майна виникає незалежно від обставин звернення до нього позивача з пропозиціями щодо оплати зазначених послуг чи укладення договору. Частиною 1 статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. У статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зазначено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Враховуючи те, що відповідачка є власником квартири в будинку, який знаходиться на утриманні в ОСББ (відповідача), він, як власник житла, зобов`язаний нести витрати на внески і платежі співвласників об`єднання, оскільки такий обов`язок передбачений чинним законодавством. У зв`язку з невиконанням споживачем обов`язків з оплати внесків та платежів виникла заборгованість в розмірі 27\~920,88 грн. За таких обставин, та враховуючи те, що відповідачка не з`явилася у судове засідання та докази на спростування доводів позивача не надала, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача 27\~920,88 грн. заборгованості по оплаті внесків за утримання будинку та прибудинкової території. Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн. Відповідно до вимог ст.1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Частиною першою статті 133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостоїстатті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141\~ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Положеннями частини восьмої статті 141\~ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Встановлено, що у позові представник позивача зазначив про те, що позивач поніс правничі витрати в розмірі 3000 гривень, про стягнення яких також заявив клопотання у судовому засіданні. На підтвердження вказаних обставин представник позивача подав суду: - ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1096369 від 28.01.2025; - договір про надання правової допомоги за № 02/25 від 24.01.2025, укладений між Адвокатським бюро «Юридична фірма «Вітів та Партнери» та Об`єднанням співвласників багатоквартирного житлового будинку «Богуслава», відповідно до п. 4.1. якого вартість послуг становить фіксовану суму в розмірі, зокрема, 3000 гривень за позовну заяву; - акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1/02/25 від 07.02.2025, складений між АБ «Юридична фірма «Вітів та Партнери» та ОСБЖБ «Богуслава» на виконання Договору про надання правничої допомоги № 02/25 на загальну суму 15\~000 гривень, в тому числі, за складання і підготовку до подання позовної заяви в інтересах ОСБЖБ «Богуслава» до власника квартири [ADDRESS] 3000 гривень; - копію платіжної інструкції № 1259 від 31.01.2025, згідно якої ОСБКЖБ «Богуслава» перерахувала АБ «Вітів та партнери» 15000 гривень за послуги за Договором про надання правової допомоги № 02/25 від 24.01.2025. Відповідно до вимог частини четвертої статті 137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19). Таким чином, наявність договірних відносин між адвокатом Вітівим В.А. та позивачем підтверджується: ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1096369 від 28.01.2025 та договором про надання правової допомоги за № 02/25 від 24.01.2025. Відповідач в судове засідання не з`явився та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не заявляв (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Зважаючи на викладене, суд вважає, що представником позивача доведено понесення позивачем витрат за надання правничої допомоги у розмірі 3000 грн під час розгляду у суді даної справи, які підлягають стягненню з відповідача в повному розмірі, оскільки суд дойшов висновку про задоволення позовних вимог у повному розмірі, що дає підстави для компенсації понесених позивачем під час розгляду справи витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача. Згідно з положеннями статті 81 ЦПК України,\~представник позивача\~довів надання\~ним позивачу\~зазначених послуг\~у відповідній сумі, а тому суд дійшов висновку, що за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, у суду немає правових підстав за власною ініціативою зменшувати заявлені позивачем до відшкодування витрати на правову допомогу, які належно підтверджені. Вказана позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19. Окрім того, враховуючи те, що позов задоволено повністю, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2442,40 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved