Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

У вересні 2024 року представник Головного управління Національної поліції у місті Києві Лавринець О. (а.с.35-36) звернувся до суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в редакції позовних вимог від 25 жовтня 2024 року (а.с.32-34), про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщення, зокрема визнати відповідача [PERSON] та його дружину [PERSON] такими, що втратили право користування у гуртожитку кімнатою [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що гуртожиток [ADDRESS] перебуває на балансі Головного управління Національної поліції у місті Києві. Відповідач [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді заступника командира взводу полку міліції особливого призначення «Беркут» ГУМВС України в місті Києві. На підставі рішення житлово-побутової комісії ГУМВС України в місті Києві від 28 вересня 2009 року [PERSON] та його дружині [PERSON] видано ордер № 45 на право зайняття житлового приміщенні у сімейному гуртожитку для тимчасового проживання за адресою: [ADDRESS] . 10 листопада 2009 року відвідачів було взято на реєстраційний облік. Наказом ГУМВС України в місті Києві від 07 липня 2014 року № 633 о/с [PERSON] звільнено з органів внутрішніх справ через хворобу. З 2014 року [PERSON] та [PERSON] не проживають у відомчому гуртожитку, кімнатою не користуються, що призводить до порушення прав інших працівників ГУНП у м. Києві, які перебувають на обліку для покращення житлових умов. За інформацією мешканців гуртожитку відповідачі залишити територію України через пред`явлення [PERSON] підозри у кримінальному провадженні № 42014000000001025 та виїхали в росію. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів судовий збір на користь Головного управління Національної поліції у місті Києві. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27 вересня 2024 року позовну заяву залишено без руху (а.с.28-30). Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки (а.с.59,60). Відповідачам суд направляв копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками на адресу їх реєстрації. Поштові відправлення повернулись до суду без вручення з відміткою оператора поштового зв`язку про причини повернення - «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідачі правом на подання відзиву не скористались. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України та частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved