Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

У березні 2025 року позивач в особі свого представника адвоката Борщевича І.О. відповідно до рішенням Вищої ради правосуддя, яким територіальну підсудність судових справ Авдіївського міського суду Донецької області з 1 липня 2024 року було змінено та передано Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 березня 2005 року між ним і [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 37. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З березня 2022 року шлюбні відносини з відповідачем припинені через суперечки та різні погляди, проживають окремо. Вважає, що примирення між ними неможливо. За цих підстав позивач просить шлюб між ним і відповідачем розірвати. Судові витрати покласти на нього. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 березня 2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надав заяву про розглядати справи без участі позивача та його представника, в якій позов підтримав. До початку судового розгляду відповідач також надала заяву, в якій позов визнала, просить справу розглянути без її участі. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 05 березня 2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складений актовий запис № 37 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON] , який народився [INFO] . Згідно з позовною заявою сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Приймаючи до уваги взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин та небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач питання про відновлення її дошлюбного прізвища не ставила, тому прізвище відповідачу після розірвання шлюбу необхідно залишити « [PERSON] », що не позбавляє її права змінити прізвище у позасудовому порядку. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас позивач у своєму позові просив покласти судові витрати на нього. Тому суд не вирішує питання про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved