Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

03 березня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка внаслідок нещасного випадку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона була дружиною [PERSON] , [INFO] , її чоловік перебував перебуваючи на посаді водія автотранспортних засобів САТ-785С, 136т Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» загинув під час виконання своїх трудових обов`язків, 22 листопада 2013 року о 17 годині 35 хвилин в результаті нещасного випадку на виробництві на території Гірничотранспортного цеху Рудоуправління ГД Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» внаслідок сполучення травм голови та тулубу, яка супроводжувалася переломами кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів та ускладнилась травматичним шоком, код Т 06.8. Відповідно до п. 6 акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 22 листопада 2013 року, від 10 січня 2014 року, затвердженим начальником Криворізького гірничопромислового територіального управління Держіпромнагляду 11 січня 2014 року, комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок зі смертельним наслідком, який стався з [PERSON] , є таким, що пов`язаний з виробництвом, підлягає обліку та на нього складається акт за формою Н-1. Внаслідок смерті чоловіка позивачу завдана немайнова (моральна) шкода, у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь 600 000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, що настала внаслідок нещасного випадку, без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Ухвалою суду 04 березня 2025 року відкрито провадження о вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено дату підготовчого судового засідання. (а.с. 39) 19 березня 2025 року представник відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» Єфремова Т.О. подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що підприємство не погоджується з доводами та вимогами Позивача, оскільки комісія прийшла до висновку, що шкідливі та небезпечні фактори, які могли привести до нещасного випадку та що будь-які організаційні та технічні причини, що могли призвести до нещасного випадку, відсутні. Тобто роботодавець створив належні умови праці, впливу шкідливих або небезпечних факторів на потерпілого не було, а отже відсутні порушення з боку роботодавця вимог ст. 153 КЗпП України, що свідчить про відсутність неправомірних дій/бездіяльності ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», які б перебували в безпосередньому причинному зв`язку з причинами настання нещасного випадку. Позивач оцінила свої моральні страждання і простить стягнути з ПАТ «АМКР» грошові кошти в розмірі 600 000,00 грн., що жодним чином не аргументовано та необґрунтовано, сума завищена та не відповідає тяжкості та характеру шкоди, вимогам розумності та справедливості. Вказані обставини свідчать про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] . Ухвалою суду від 08 квітня 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 59) Позивач [PERSON] в судовому засіданні присутня не була, поза межами судового засідання 12 травня 2025 року від представника [PERSON] - [PERSON] надійшла заява в якій останній просив проводити розгляд справи без участі позивача та її представника та задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» Єфремова Т.О. в судовому засіданні присутня не була, поза межами судового засідання 12 травня 2025 року подала до суду заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Судом встановлено, що 15 серпня 2008 року [PERSON] та Поган [PERSON] зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №136. Після реєстрації шлюбу, дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.08.2008 року.(а.с. 14) [INFO] народилась [PERSON] , про що Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 02 лютого 2010 року зроблено відповідний актовий запис №38. Батьками дитини зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.02.2010 року. (а.с. 16) 23 жовтня 2015 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складний відповідний актовий запис №237. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.10.2015 року. (а.с. 15) [INFO] помер [PERSON] , про що 25 листопада 2013 року Інгулецьким відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області складено відповідний актовий запис №800, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.11.2013 року. (а.с. 17) З вказаного слідує, що позивач по справі [PERSON] була дружиною [PERSON] на момент його смерті [INFO] . Відповідно до Акта №48про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, затвердженого начальникомКриворізького гірничопромислового територіального управління Держпромнагляду від 11.01.2014 року (далі за текстом -Акт №48про нещасний випадок) на території ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» 22 листопада 2013 року о 17 годині 35 хвилин стався нещасний випадок за участі [PERSON] . Пунктом 6Акту№48 про нещасний випадок визначені обставини, за яких стався нещасний випадок: о 06 годині 30 хвилин 22 листопада 2013 року водіями автотранспортних з САТ-785С автоколони №4 гірничотранспортного цеху (ГТЦ) гірничого департаменту включаючи водія автотранспортнихСАТ-785 С,136т, зайнятого транспорту гірничої маси в технологічному процесі кар`єра [PERSON] , механіком в кар`єрі [PERSON] був виданий письмовий наряд з проведенням інструктажу з охорони праці на транспортування гірничої маси в кар`єрі №3 рудоуправління ГД в зміну з 07 годину 00 хвилини до 19 годин 00 хвилин 22.11.2013 року. Наряд затвердив начальник автоколони №4 ГТЦ ГД. О 06 годині 40 хвилин [PERSON] отримав у диспетчера ГТЦ ГД [PERSON] подорожній лист №112283 з вказівкою на виконання робіт транспортування гірничої маси в кар`єрі №3 РУ ГД. О 06 годині 46 хвилин [PERSON] пройшов перед рейсовий медичний огляд фельдшера здоровпункту перед рейсового огляду медичного центру ПАТ «АМКР». Скарг від [PERSON] на стан здоров`я не надходило, що підтверджується особистим підписом [PERSON] у «Журналі щозмінного передрейсового та післярейсового медичного огляду водіїв». Після проведення медичного огляду [PERSON] був визнаний придатним до керування транспортним засобом і в подорожньому листі на автосамоскид САТ-785С гор. №437 реєстраційний № [NUMBER] поставлено штамп з відповідним висновком. О 07 годині 05 хвилин вахтовим автомобілем підприємства [PERSON] був доставлений на площадку передачі змін кар`єру №3 РУ ГД заходився технологічний транспорт ГТЦ, в тому числі самоскид САТ-785С гар.№737. О 07 годині 10 хвилин механік кар`єру ГТЦ [PERSON] перевірив технічний стан автосамоскида САТ-785С гар.№ 437 реєстраційний № [NUMBER] , після перевірки визнав його справним і засвідчив своїм підписом в подорожньому листі №112283. З причин відсутності засобів навантаження в кар`єрі №3 автосамоскид САТ-785С №№420,432, 438, 437 за вказівкою механіка в кар`єрі ГТЦ [PERSON] були поставлені в резерв. О 15 годині 10 хвилин начальник зміни РУ ГД [PERSON] повідомив начальника зміни в кар`єра №3 РУ ГД [PERSON] про те, що ремонт навантажувача САТ-992 G№72 проведено та про готовність його до роботи з завантаження самоскидів в скельному забої -45 м. в північній частині кар`єру для подальшого транспортування гірничої маси на перевантажувальний пункт П-8, підготовлений заздалегідь до прийому технологічного транспорту. О 15 годині 20 хвилин начальник зміни кар`єра №3 РУ ГД [PERSON] повідомив про це (в телефонному режимі) механіка кар`єра ГТЦ ГД [PERSON] , для узгодження використання автотракторної техніки в кар`єрі. На що отримав незгоду від [PERSON] на відправку бульдозера САТ-D9R №513 на перевантажувальний пункт П-8 з причини далекої відстані та недостатністю робочого часу для перегону бульдозера САТ-D9R №513. Зважаючи на те, що бульдозер САТ-D9R №513 знаходився на площадці передачі змін біля диспетчерського пункту кар`єру №3 РУ ГД у безпосередній близькості до перевантажувального пункту П-7, механік в кар`єрі ГТЦ ГД Бондаренко О.А. запропонував використовувати перевантажувальний пункт П-7. Після цього начальник зміни кар`єру №3 РУ ГД Щука В.В. повідомив начальника зміни РУ ГД [PERSON] та начальника виробничої дорожньої дільниці РУ ГД Коваленка Р.О. про початок роботи перевантажувального пункту П-7. Начальник виробничої дорожньої дільниці РУ ГД [PERSON] не прийняв необхідних заходів особисто та не направив майстра дорожнього зайнятого в кар`єрі РУ ГД [PERSON] на перевантажувальний пункт П-7, для перевірки його безпечного стану та відповідності вимогам «Правил з охорони праці під час розробки родовищ корисних копалин відкритим способом». Начальник зміни кар`єру №3 РУ ГД Щука О.О., не отримавши інформацію про стан перевантажувального пункту П-7 від [PERSON] та [PERSON] , не взявши до уваги , що перевантажувальний пункт П-7 з 19.11.2013 року не був в роботи, за погодженням з механіком в кар`єрі [PERSON] відправив на перевантажувальний пункт П-7 бульдозер САТ-D9R гар. №513. О 15 годині 28 хвилин бульдозер САТ-D9R гар. №513 від керуванням [PERSON] відправився на перевантажувальний пункт П-7. Прибувши на П-7, машиніст бульдозера (380 к.с. і більше в кар`єрі) ГТЦ ГД [PERSON] не повідомив [PERSON] , та [PERSON] про те, що параметриперевантажувального пункту (укіс, запобіжна стінка) не відповідають необхідним параметрам, зазначеним у «Паспорті роботи екскаваторів, бульдозерів та автосамоскидів на перевантажувальному пункті» РУ-2-ТО, з яким він був ознайомлений під особистий підпис та який знаходився на робочому місці в кабіні бульдозера. Механік в кар`єрі ГТЦ [PERSON] перед відправкою самоскидів до пункту П-7, не перевірив його безпечний стан та о 16 годині 00 хвилин (телефоном) дав розпорядження через водія САТ-785С гар. №420 [PERSON] про відправку самоскидів, що знаходились в резерві, до навантажувача CAT-992 G гар.№72 під завантаження гірничою масою з подальшим транспортуванням до пункту П-7. В зміну з 07 годині 00 хвилин до 19 години 00 хвилин 22 листопада 2013 року о 16 годині 21 хвилин водій автотранспортних засобів CAT-785 С ГТЦ ГД [PERSON] , здійснюючи першу поїздку, навантажив самоскид гірничою масою за допомогою навантажувача САТ-922G (гар.№72) та о 16 годині 54 хвилини приїхав на перевантажувальний пункт П-7 де не вийшовши з кабіни автосамоскиду, не виконавши огляд майданчику, де потрібно було розвантажуватись, під`їхав впритул до породного валу, зупинив самоскид та розвантажився. О 17 годині 33 хвилини, виконуючи другу поїздку, [PERSON] , приїхавши на перевантажувальний пункт П-7, виконав маневр розвороту, заднім ходом під`їхав до краю розвантажувального майданчика в зону обвалення ярусу та включив стоянкову гальмівну систему. Під дією ваги автосамоскида САТ-785С гар.№437, навантаженого гірничою масою, сталося обвалення під ним породи, внаслідок чого самоскид САТ-785 С гар.№437 впав з майданчика розвантаження (відмітка +54,2м.) в напрямок екскаватора ЕК 10 госп.№4 (відмітка +42,1 м.) перекинувшись через вантажну платформу. О 18 годині 13хвилин на місце події в кар`єр №3 машиною швидкої допомоги ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» прибула фельдшер здоровпунктукар`єру №3 [PERSON] . За допомогою робітників, що знаходились на місці події, [PERSON] ношами перенесли до автомобіля швидкої медичної допомоги, де фельдшер приступила до надання першої медичної допомоги потерпілому. Під час транспортування [PERSON] продовжували надавати першу медичну допомогу. О 18 годині 34 хвилини в районі дробильної фабрики №4 РУ ГД до швидкої медичної допомоги під`їхала реанімаційна бригада Комунального закладу «Криворізька станція швидкої медичної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, яка розпочала реанімаційні дії. О 18 годині 44 хвилини лікар реанімаційної бригади констатував смерть [PERSON] . Комісія припускає, що [PERSON] під час керування автосамоскидом, та в момент падіння з уступу, не застосував пасок безпеки, який мався в кабіні, в наслідок чого, при падінні автосамоскида він опинився верхньою частиною тіла за межам кабіни, та отримав пошкодження тіла не сумісні з життям. Вид події: обвалення та обрушення породи, ґрунту тощо Шкідливий або небезпечний фактор: фізичний (порода що обвалюється). Устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії: автосамоскид Caterpillar 785C. Пунктом 10Акту розслідування №28 визначено, що особою, яка допустила порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці, є [PERSON] , начальник зміни в кар`єрі №3 РУ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», [PERSON] , механік в кар`єрі (змінний) відділу експлуатації ГТЦ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», [PERSON] , начальник виробничої дорожньої дільниці в кар`єрі №3 РУ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», [PERSON] , машиніст бульдозера (380 кс. І більше, в кар`єрі) ГТЦ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», [PERSON] , машиніст екскаватора (в кар`єрі) виробничої екскаваторної дільниці №2 в кар`єрі кар`єра №3 РУ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», [PERSON] , водій автотранспортних засобів САТ-785С, 136т., зайнятий на транспортування гірничої маси в технологічному процесі кар`єра ГТЦ ГД ПАТ «АМКР». Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. У відповідності до ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в області охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Згідно ч.1,3 ст.13 ЗУ «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників в галузі охорони праці. Стаття 153 Кодексу законів про працю України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого нещасним випадком, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності причинного зв`язку між смертю і нещасним випадком, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст.1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Суд встановив обставини справи, дійшов висновку, що позивачу заподіяна моральна шкода у зв`язку з втратою близької людини - смерть чоловіка, яка настала внаслідок нещасного випадку на підприємстві відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди Позивачу. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнає позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Позивач на момент смерті [PERSON] була його дружиною, а відтак є особою, яка переносить тяжкі моральні страждання, назавжди позбавлена можливості спілкування з рідною людиною, позбавлена можливості отримувати піклування та допомогу від чоловіка, вимушена була самостійно займатися вихованням їх спільної доньки, якій на момент смерті чоловіка не виповнилось трьох років, незворотність втрати завдає їй моральні страждання. Позивач оцінює моральну шкоду, заподіяну їй в наслідок загибелі її чоловіка, у 600 000,00 грн. Враховуючи ступінь фізичних і моральних страждань позивача, їх тривалість і тяжкість, незворотність втрати, а також з урахуванням конкретних обставин справи, наслідків, що наступили, виходячи, з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що стягненню з Акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю чоловіка, підлягає 300 000,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач пережив та переносить на теперішній час. При зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позивач подала позов про стягнення моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві та визначила її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року справа № 761/11472/15-ц. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Відтак, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», пропорційно до задоволених вимог, суд стягує з відповідача Акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» в дохід держави судовий збір в сумі 3000,00 грн. (300 000,00 х 1%=3000,00). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial