Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Зміст позовних вимог У лютому 2025 року позивачка - [PERSON] звернулася до Святошинського районного суду міста Києва з позовом до відповідача - [PERSON] , в якому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 15000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі та мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року у справі № 759/2498/18 на користь позивачки з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач додаткової матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, з моменту розлучення участі у виховані не бере, не цікавиться здоров`ям дочки, а також її життям в цілому. На даний час матеріальний стан позивачки змінився, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку, витрати на постійне лікування дитини, а також у зв`язку із закінченням школи та вступу до вищого навчального закладу у 2025 році. Лікування та реабілітація дочки буде продовжуватися ще у 2025-2026 роках, відповідно до рекомендації лікаря, а також до покращення самопочуття та здоров`я дитини. У відповіді на відзив на позовну заяву позивачка вказує, що підставою для звернення до суду для збільшення аліментів й послугував той факт, що спільна донька має серйозні проблеми зі здоров`ям - викривлення хребта, порушення ходи, м`язові болі, деформація грудної клітки. Ще в липні 2021 року їй було поставлено діагноз Ѕ-подібний сколіоз грудо-поперекового відділу хребта 2-3 ступеня у зв`язку чим вона потребує постійного лікування. Відповідно до декларацій відповідача у період з 2016 по 2025 роки він має нерухоме майно, а саме: квартиру 52,8 кв.м, земельну ділянку 32 кв.м, житловий будинок (спадщина) 71,4 кв.м, гараж 18 кв.м та грошові активи у розмірі 215 000,00 грн. Дочка навчається в 11-му випускному класі школи і потребує значних матеріальних витрат, пов`язаних з підготовкою до складання НМТ. Всі витрати, пов`язані з відвідуванням школи та оплатою послуг репетиторів, організацією побуту, харчування, забезпечення одягом позивачка також несе самостійно. Позиція сторони відповідача У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідача вказує, що він з 20.02.2018 щомісячно своєчасно сплачує аліменти, заборгованості немає. Позивачем не доведені обставини про те, що на теперішній час погіршився її, як стягувача аліментів, стан здоров`я чи погіршився її матеріальний стан. Жодного документа, яким можливо було б підтвердити зміну матеріального стану, позивачем не надано до суду, зокрема за період отримання аліментів не надано довідок про її доходи, на підставі яких можливо зробити аналіз та дійти висновку саме про погіршення матеріального стану. Надані позивачем довідки, які знаходяться в матеріалах справи, підтверджують лише факт проходження дочкою [PERSON] курсу лікування та реабілітації та не містять рекомендацій лікаря. На даний час (з 16.08.2013) відповідач перебуває у шлюбі та має двох малолітніх дітей (син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] ), які перебувають на його утриманні, як і дружина ( [PERSON] ), яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Збільшення розміру аліментів поставить відповідача у скрутне матеріальне становище та призведе до порушення прав та законних інтересів осіб, які перебувають на його утриманні. Відповідач вважає, що пов`язані з лікуванням дитини витрати є по своїй суті додатковими, а не основними витратами, тому не є коштами, спрямованими на утримання дитини. Раніше позивач відповідачу не повідомляла про необхідність у таких додаткових витратах на потреби доньки, такі витрати повинні попередньо узгоджуватись між сторонами в даній ситуації, зокрема, для вирішення місця лікування чи реабілітації, вартості послуг. Рух справи Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року справу передано за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.04.2025 під час розгляду справи позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. 29.04.2025 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку чим засідання для проголошення рішення відкладено на 02.05.2025. Оскільки під час стадії ухвалення судом рішення клопотання судом вже на розглядаються, тому клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи також не розглядається. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Святошинського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року у справі № 759/2498/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 20.02.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] у 2021 році поставлено діагноз Ѕ-подібний сколіоз грудо-поперекового відділу хребта 2-3 ступеня. З консультативного висновку спеціаліста від 14.04.2025 вбачається, що [PERSON] : 30.07.2021 - 19.09.2021 проходила реабілітаційне лікування з діагнозом Ѕ-подібний сколіоз грудо-поперекового відділу хребта 2-3 ступеня в медичному центрі лікування хребта «Євроспайн» а саме: 1) сеанси декомпресії хребта на спеціалізованому вертебрологічному пристрої для профілактики та лікування захворювань хребта Євроспайн 20 сеансів; 2) 15 сеансів ортогімнастики; 3) 25 лікувальних масажів хребта. 29.01.2020 - 12.09.2022 проходила реабілітаційне лікування в медичному центрі лікуваних хребта «Євроспайн», а саме: 1) сеанси декомпресії хребта на спеціалізованому вертебрологічному пристрої для профілактики та лікування захворювань хребта Євроспайн 40 сеансів; 2) 24 сеанси Біомеханотерапії за методикою Бубновського; 17.04.2023-16.12.2023 проходила реабілітаційне лікування в медичному центрі лікування хребта «Євроспайн», а саме: 1) сеанси декомпресії хребта на спеціалізованому вертебрологічному пристрої для профілактики та лікування захворювань хребта Євроспайн 70 сеансів; 2) 48 сеансів Біомеханотерапії за методикою Бубновського; 3) 10 лікувальних масажів хребта. 14.04.2024-29.09.2024 проходила реабілітаційне лікування в медичному центрі лікування хребта «Євроспайн», а саме: 1) сеанси декомпресії хребта на спеціалізованому вертебрологічному пристрої для профілактики та лікування захворювань хребта Євроспайн 70 сеансів; 2) 73 сеанси Біомеканотерапії за методикою Бубновського; 3) 10 лікувальних масажів хребта. 17.01.2025 по теперішній час проходить реабілітаційне лікування в медичному центрі лікування хребта «Євроспайн», а саме: 1) сеанси декомпресії хребта на спеціалізованому вертебрологічному пристрої для профілактики та лікування захворювань хребта Євроспайн 125 сеансів; 2) 14 сеансів Біомеханотерапії Потребує подальшого лікування. Також в матеріалах справи міститься довідка про продовження курсу реабілітації з 01.01.2025 по 20.03.2026. [PERSON] з 27.09.2002 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по теперішній час проходить службу в Національній поліції України, та з 10.03.2025 обіймає посаду заступника начальника відділу масових, охоронних заходів та превентивної комунікації управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Київській області, що підтверджується довідкою від 04.04.2025. Відповідно до довідки про доходи № 67 від 17.03.2025 за період з травня 2024 року по березень 2025 року [PERSON] отримав дохід в сумі 450672,60 грн та 40854,00 грн матеріальної допомоги, з яких 89353,74 грн відраховано на сплату аліментів. З матеріалів справи вбачається, що на утриманні відповідача перебувають його малолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а також дружина, яка перебуває у декретній відпустці, що підтверджується відповідною довідкою. Матеріалами справи підтверджується, що у власності позивача перебуває: квартира прощею 52,8 кв.м (набута 12.11.2004), житловий будинок прощею 102,29 кв.м (набута 30.11.1999), земельна ділянка прощею 32 кв.м (набута 05.03.2015), житловий будинок 71,4 кв.м (спадщина). Норми права та мотиви суду Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За змістом ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 8, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності. При ухваленні з цією метою законів основною метою має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків. Аналіз указаних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що праву дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття кореспондує обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, який має бути виконаний батьками з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За умовами ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; \ 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, від 22.08.2022 у справі № 712/6313/21. Верховний Суду у постанові від 23.11.2022 у справі №128/2206/21, враховуючи призначення та мету аліментів на утримання дитини, виходячи із системного аналізу вищенаведених положень Конвенції про права дитини, Конституції України, СК України, ЦПК України, Закону України «Про охорону дитинства», дійшов висновку, що погіршення стану здоров`я дитини може бути підставою для зміни раніше визначеного судом розміру аліментів на її утримання, якщо внаслідок такого погіршення здоров`я раніше визначений розмір аліментів не забезпечує гармонійного розвитку дитини. За правилами ст. 191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а збільшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Вказана правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 344/10971/16-ц. Окрім того, Верховний Суд у постанові від 04 серпня 2020 року у справі № 489/100/18 наголошує, що аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Матеріалами справи підтверджується, що погіршення стану здоров`я дитини сталося після визначення судом розміру аліментів на її утримання, у зв`язку з чим для забезпечення гармонійного розвитку дитини розмір аліментів слід змінити. У відповіді на відзив позивачка наводить вартість курсу лікування (25 сеансів), однак не визначає, яка щомісячна сума витрат здійснюється нею на утримання дитини. Водночас, з аналізу наявних в матеріалах справи доказів суд встановив, що відповідач отримує стабільну заробітну плату (грошове забезпечення), з якого сплачує аліменти (зокрема, у травні 2024 р. - 6520,50 грн, червні 2024 р. - 8935,49 грн, липні 2024 р - 8935,47 грн, серпні 2024 р - 8935,51 грн, вересні 2024 року - 8966,16 грн, жовтні 2024 року - 9115,24 грн, листопаді 2024 р. - 8374,75 грн, грудні 2024 р. - 8337,93 грн, січні 2025 р. - 8722,94 грн, лютому 2025 р. - 8722,94 грн. березні 2025 р. - 3786,81 грн), інших доходів немає, а майно набуте ним стосується періоду до винесення судового наказу або у зв`язку з прийняттям спадщини. Крім того, на утриманні позивача перебуває три особи, двоє з яких є малолітніми. Судом при розгляді даної справи враховується необхідність збереження розумного балансу між інтересами дітей та їх батьків. Проаналізувавши матеріали справи, враховуючи, що стан здоров`я дитини [PERSON] погіршився, суд доходить висновку про необхідність зміни розміру аліментів та стягнення їх в розмірі 10 000,00 грн щомісячно. Така сума аліментів буде відповідати потребам для забезпечення інтересів дочки, не вплине на забезпечення інтересів утриманців відповідача та не буде порушувати майнові права останнього, у зв`язку з чим вимога позивача підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial