Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Представник [PERSON] адвокат Крічфалушій Л.І. звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить в порядку поділу майна подружжя визнати за кожним із сторін право власності по 1/2 частини квартири, загальною площею 65,1 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони з 08.10.2005 перебували у шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.08.2023 у справі №607/10443/23 розірвано. У шлюбі в сторін народились діти. За час перебування сторін у шлюбі вони набули спільне майно, а саме квартиру [ADDRESS] . На даний час сторони не можуть дійти згоди щодо поділу майна, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою судді від 27.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 18.04.2025 до суду надійшов відзив, поданий представником відповідача, згідно із яким [PERSON] позовні вимоги визнає, справу просить розглядати без участі відповідача та його представника. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 статті 200 ЦПК України). Відповідно до\~статті 206 ЦПК України,\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження слід ухвалити рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст.\~247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. \~ \~ \~ \~ Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 08.10.2005 сторони перебували у шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.08.2023 у справі №607/10443/23 розірвано. Рішення набрало законної сили 12.09.2023. 03.12.2013 [PERSON] та [PERSON] , уклали договір купівлі продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В. за номером в реєстрі 1195. Згідно із договором [PERSON] купила належну [PERSON] на підставі договору дарування квартири, посвідченого 18.02.2000 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Маркуліною Л.О. за реєстровим №686, зареєстрованого 24.02.2000 Міським бюро технічної інвентаризації Виконавчого комітету Тернопільської міської Ради народних депутатів та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний №13846283, виданий 03.12.2013 приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Ломакіною Л.В., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 229520561101, номер запису про право власності: 3650198, трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 13867774 від 03.12.2013, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі вищенаведеного договору купівлі продажу. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 60\~СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Судом встановлено, що квартира була придбана відповідачем у період перебування у шлюбі з позивачем, а отже належить сторонам на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 61\~СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст.\~63\~СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 статті 69\~СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно із статтею 70\~СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної вартості подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71\~СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Згідно із нормами статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач позовні вимоги визнала та не заперечила щодо задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позову,

Outcome: approved