Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив визнати безвісно відсутнім [PERSON] , [INFO] , з 01 січня 2017 року, посилаючись на те, що [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Приблизно у січні 2017 році [PERSON] пішов у невідомому напрямку та не повернувся, його місцезнаходження невідоме. За фактом зникнення [PERSON] 23 листопада 2021 року відкрито кримінальне провадження. Заявником були вжиті всі можливі заходи для розшуку [PERSON] , однак [PERSON] не відшуканий. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім заявнику необхідно для оформлення опіки над його нерухомим майном у вигляді земельної ділянки для ведення фермерського господарства площею 3,4315 га, що розташована на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області., оскільки тривалий час земельною ділянкою [PERSON] невідомо хто користується, орендну плату тривалий час не сплачують, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду із вказаною заявою. Представниця заявника у судовому засіданні вимоги заяви підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представниця заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилась, але до суду від неї надійшли пояснення, в яких не виклала заперечення проти заяви, просила суд про розгляд справи за її відсутності. Суд, розглянувши заяву, заслухавши обґрунтування представниці заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення вимог заяви по суті, дійшов висновку, що заява про визнання особи безвісно відсутньою підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження також справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (пункт 3 частини 2 статті 293 ЦПК України). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , заявник у справі (а. с. 5-7, 8), народився [INFO] , його батьком у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] (а. с. 9). [PERSON] народився [INFO] в селі Вознесенка Саратського району Одеської області, що підтверджується копією запису акта про народження № 42 від 12 червня 1965 року, складеного виконавчим комітетом Вознесенської Першої сільської ради Арцизького району Одеської області (а. с. 67). Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 128760 від 19 листопада 2009 року [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4315 га, розташована на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області (а. с. 13, 14, 15). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна № 345993590 від 11 вересня 2023 року зареєстрований договір оренди вищезазначеної земельної ділянки від 12 вересня 2012 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» строком на 5 років (а. с. 16). Згідно з листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» № 357 від 04 квітня 2024 року договір оренди землі від 12 вересня 2012 року, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агропрайм Холдинг» розірваний, про що укладено угоду про розірвання договору оренди від 17 червня 2014 року (а. с. 68). Як вбачається з листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Південне 2014» земельна ділянка з кадастровим номером 5124580500:01:001:0371 не перебуває в оренді у ТОВ «Південне 2014», інформація про орендну плату, час з якого не отримується орендна плата відсутня (а. с. 71). Відповідно до листа Головного управління ДПС в Одеській області від 19 грудня 2024 року, за період з 01 кварталу 2017 року по 3 квартал 2023 року наявні відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерел/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору щодо отримання [PERSON] доходу за надання майна в лізин ТОВ «ПІВДЕННЕ 2014», відомості щодо доходу у виді заробітної плати з 2017 року відсутні (а. с. 99-102). Згідно з витягом № 164 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 12), за зазначеною адресою приблизно з 2000 року не проживає, комунальними послугами не користується та не сплачує, що підтверджується довідкою Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 165 від 29 серпня 2023 року та погосподарською книгою за особовим рахунком № [NUMBER] вказаного будинку (а. с. 17, 82). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021162330000881 від 23 листопада 2021 року до з Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне провадження за частиною 1 статті 115 КК України (а. с. 11). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав суду показання про те, що батька [PERSON] останній раз його бачив у 2017 році на цвинтарі, після зникнення [PERSON] було відкрито кримінальне провадження. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала суду показання про те, що [PERSON] є її двоюрідним братом. До 2003 році сім`я [PERSON] проживала у селі Введенка Білгород-Дністровського району Одеської області, а потім виїхала. У 2017 році [PERSON] зник та було відкрито кримінальне провадження. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав суду пояснення про те, що він займає посаду старости села Введенка Білгород-Дністровського району Одеської області. З [PERSON] разом ходили в школу. У 2003 році сім`я [PERSON] проживала у селі Введенка Білгород-Дністровського району Одеської області, а потім виїхала. Відомо, що у 2017 році [PERSON] зник та було відкрито кримінальне провадження. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками, у зв`язку з тим, що даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи встановлено не було, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Відповідно до статті 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені статтею 44 ЦК України. Згідно зі статтею 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Таким чином, з аналізу вказаних норм права, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування. За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок: безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини 2 статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження № 61-4241св18). Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , заявника у справі, що підтверджено свідоцтвом про народження останнього. [PERSON] належить земельна ділянка ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4315 га, яка ніким не обробляється. Місце перебування [PERSON] з січня 2017 року невідомо, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021162330000881 від 23 листопада 2021 року. Заявнику необхідно визнати [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім для оформлення опіки над майном, яке належить зниклому. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника та наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім з 01 січня 2017 року, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою в порядку статті 309 ЦПК України.

Outcome: approved