Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

У грудні 2021 року Акціонерне товариство «ПроКредит Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , Треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Прибуток Агро», [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу та договорів дарування недійсним. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що між АТ «ПроКредит Банк» та ПП «Волонтер Агро» було укладено Рамкову угоду №FW501.1076 від 17.07.2014 року, в рамках якої АТ «ПроКредит Банк» здійснив кредитування за наступними кредитними Договорами: Договір про надання траншу №501.44705/FW501.1076 від 17.07.2014 року; Договір про надання траншу №501.48724/FW501.1076 від 05.07.2019 року; Договір про надання траншу №501.48772/FW501.1076 від 17.09.2019 року. Для забезпечення виконання умов зазначених вище Кредитних договорів та Рамкової угоди між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №332898-ДП1 від 17.07.2014 року. 28.01.2021 року Банк направив вимоги про дострокове погашення кредиту до позичальника та поручителів, через виникнення заборгованості за Кредитними договорами та неможливістю врегулювання погашення заборгованості в добровільному порядку. Пунктом 16 Договору про внесення змін до Рамкової угоди передбачено, що Позичальник зобов`язується достроково погасити весь залишок кредиту протягом п`яти банківських днів з дня відправлення (вручення, якщо Банк вручив вимогу) Позичальнику чи Поручителям вимоги про дострокове погашення кредиту, якщо інша сума чи строк дострокового погашення не будуть указані у такій Вимозі. Проте, боржник та солідарні з ним особи не виконали вимог і взяті на себе зобов`язання та до цього моменту кредит залишається непогашеним. Станом на 18.02.2021 року Кредити не були погашені, усі спроби зі сторони Позивача для досудового врегулювання не призвели до погашення заборгованості. Тому АТ «ПроКредит Банк» подав позовну заяву про стягнення кредитної заборгованості з ПП «Волонтер Агро» та солідарних з ним боржників - ПП «Курган-Агро» та [PERSON] до Господарського суду Одеської області. Рішенням Господарського суду Одеської області від 24 червня 2021 року, справі №916/535/21 було вирішено стягнути солідарно з Приватного підприємства "Волонтер Агро" та з поручителів Приватного підприємства "Курган-Агро", [PERSON] , як солідарних з ПП "Волонтер Агро" боржників на користь Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" заборгованість у загальному розмірі 6 536 007 грн. 20 коп. та судового збору на суму 98 040, 11 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 14.06.2021 року. Згідно реєстраційних документів ПП «Волонтер Агро» та ПП «Курган-Агро» на момент видачі кредитів та укладання договорів з АТ «ПроКредит Банк» засновником юридичної особи та їх керівником виступав [PERSON] . В період комунікації по обслуговуванню кредитів [PERSON] був ключовою особою при прийняті будь-яких рішень, як рішення стосовно кредитування ПП «Волонтер Агро» у АТ «ПроКредит Банк», так і рішення щодо подальшого погашення заборгованості, тому [PERSON] розумів майбутні правові наслідки при порушені умов договору. Також додатковою підставою для відповідальності було підписано фінансову поруку [PERSON] як солідарного боржника. Наразі, на виконання судового рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/535/21 відкрито виконавчі провадження щодо [PERSON] . АТ «ПроКредит Банк» стало відомо, що Відповідачем під час судового провадження та після винесення судового рішення по справі №916/535/21 було укладено ряд договорів купівлі-продажу та дарування об`єктів нерухомості, що належали йому на праві приватної власності. Зазначені факти підтверджуються інформацією із інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. У період проведення судового розгляду та після прийняття рішення по справі, де [PERSON] визнали солідарним боржником, було вчинено ряд правочинів. АТ «ПроКредит Банк» вважає здійснення таких правочинів фіктивними та спрямованими на уникнення можливого стягнення нерухомого майна в результаті наявності боргу ПП «Волонтер Агро» як позичальника та [PERSON] як солідарного боржника перед АТ «ПроКредит Банк», виходячи з наступного. Прострочена заборгованість ПП «Волонтер Агро» перед АТ «ПроКредит Банк» виникла ще 28.01.2021 року, що підтверджується виписками з рахунку боржника та вимогами про дострокове погашення. Враховуючи те, що [PERSON] має безпосередній вплив на діяльність ПП «Волонтер Агро», приймав рішення про укладення Рамкової угоди та Кредитних договорів та був ознайомлений з фінансовим станом, здійснив фіктивний правочини, а саме купівлю-продаж та дарування нерухомого майна для уникнення відповідальності за Договором поруки та ухилення від сплати заборгованості перед АТ «ПроКредит Банк». Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2021 було відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.12.2021 витребувано докази по справі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2025 відмовлено у задоволенні усного клопотання представника позивача АТ «ПроКредитБанк» адвоката Хоміч А.А. про повернення до стадії підготовчого судового засідання. Короткий виклад позицій сторін по справі У судовому засіданні представник позивача АТ «ПроКредит Банк» Хоміч А.А. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується з позовними вимогами позивача, та просив відмовити у задоволенні позову АТ «ПроКредит Банк» з підстав викладених у даному відзиві. У судове засідання представник третьої особи ТОВ «Прибуток Агро» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не відомі. У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] адвокат Царенко О.О. просив відмовити у задоволенні позовних вимогах позивача з наступних підстав. Позивачу на момент подання даного позову було відомо про те, що власниками спірного майна є ТОВ «Прибуток Агро» та [PERSON] , які в позовній заяві зазначені в якості третьої особи. Зазначив, що у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16- (провадження №14-61цс18), від 14 листопада 2018 року в справі №183/1617/16 (провадження №14-208цс18), від 29 травня 2019 року в справі №367/2022/15-ц (провадження №14-376цс18), від 07 липня 2020 року в справі №712/8916/17 (провадження №14-448цс19), від 09 лютого 2021 року в справі №635/4741/17 (провадження №14-46цс20), від 05 липня 2023 року в справі №910/15792/20 (провадження №12-31гс22) сформульовані правові висновки про те, що визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Поняття «сторона в спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона в процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами в спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача. Отже, позивач повинен залучити до участі в справі в якості відповідачів усіх осіб, на чиї права та обов`язки впливає оскаржувані ним правочини і чиї права можуть бути порушені. Адвокат Царенко О.О звертає увагу суду, що під час розгляду справи він, спочатку представляв інтереси третьої особи - ТОВ «Прибуток Агро», та під час розгляду зазначеної справи добросовісно виконуючи свої процесуальні обов`язки щодо повідомлення усіх обставин справи, які можуть вплинути на законне та обґрунтоване судове рішення, повідомив суд та позивача про те, що діяльність підприємства ТОВ «Прибуток Агро» припинена, що підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи. Тобто, представник третьої особи ТОВ «Прибуток Агро» повідомив, що діяльність підприємства припинена, у зв`язку із чим у підприємства відсутнє спірне майно, що є предметом зазначеного спору. Однак, не зважаючи на вищезазначені обставини, позивач АТ «ПроКредит Банк» не вжив жодних заходів, щодо встановлення осіб, які на той момент стали власниками спірного майна, яке належало ТОВ «Прибуток Агро» для залучення їх до справи в якості відповідачів, оскільки рішення по справі в будь-якому випадку впливає на їх права. Більш того, що під час судового засідання, що відбулося 10 грудня 2024 року головуючий суддя по справі, перед тим як вирішити питання щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті запитувала у представника позивача АТ «ПроКредит Банк», чи остаточно він визначився з предметом спору та суб`єктним складом сторін, та чи є в нього якісь клопотання з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. В свою чергу, представник позивача АТ «ПроКредит Банк» зазначив, що можливо закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду по суті. Тобто позивач не здійснив жодних дій, для забезпечення всебічного повного та правильного розгляду справи. На підставі цього просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача через неналежний суб`єктний склад. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що АТ «ПроКредит Банк» та ПП «Волонтер Агро» було укладено Рамкову угоду №FW501.1076 від 17.07.2014 року, в рамках якої АТ «ПроКредит Банк» здійснив кредитування за наступними кредитними Договорами: - Договір про надання траншу №501.44705/FW501.1076 від 17.07.2014 року; - Договір про надання траншу №501.48724/FW501.1076 від 05.07.2019 року; - Договір про надання траншу №501.48772/FW501.1076 від 17.09.2019 року. Для забезпечення виконання умов зазначених вище Кредитних договорів та Рамкової угоди між Банком та [PERSON] було укладено Договір поруки №332898-ДП1 від 17.07.2014 року. 28.01.2021 року Банк направив вимоги про дострокове погашення кредиту до позичальника та поручителів, через виникнення заборгованості за Кредитними договорами та неможливістю врегулювання погашення заборгованості в добровільному порядку. Пунктом 16 Договору про внесення змін до Рамкової угоди передбачено, що Позичальник зобов`язується достроково погасити весь залишок кредиту протягом п`яти банківських днів з дня відправлення (вручення, якщо Банк вручив вимогу) Позичальнику чи Поручителям вимоги про дострокове погашення кредиту, якщо інша сума чи строк дострокового погашення не будуть указані у такій Вимозі. Проте, боржник та солідарні з ним особи не виконали вимог і взяті на себе зобов`язання та до цього моменту кредит залишається непогашеним. Станом на 18.02.2021 року Кредити не були погашені, усі спроби зі сторони Позивача для досудового врегулювання не призвели до погашення заборгованості. Тому АТ «ПроКредит Банк» подав позовну заяву про стягнення кредитної заборгованості з ПП «Волонтер Агро» та солідарних з ним боржників - ПП «Курган-Агро» та [PERSON] до Господарського суду Одеської області. Рішенням Господарського суду Одеської області від 24 червня 2021 року, справі №916/535/21 було вирішено стягнути солідарно з Приватного підприємства "Волонтер Агро" та з поручителів Приватного підприємства " Курган-Агро ", [PERSON] , як солідарних з ПП "Волонтер Агро" боржників на користь Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" заборгованість у загальному розмірі 6 536 007 грн. 20 коп. та судового збору на суму 98 040, 11 грн. Зазначене рішення набрало законної сили 14.06.2021 року. Згідно реєстраційних документів ПП «Волонтер Агро» та ПП «Курган-Агро» на момент видачі кредитів та укладання договорів з АТ «ПроКредит Банк» засновником юридичної особи та їх керівником виступав [PERSON] . В період комунікації по обслуговуванню кредитів [PERSON] був ключовою особою при прийняті будь-яких рішень, як рішення стосовно кредитування ПП «Волонтер Агро» у АТ «ПроКредит Банк», так і рішення щодо подальшого погашення заборгованості, тому [PERSON] розумів майбутні правові наслідки при порушені умов договору. Також додатковою підставою для відповідальності було підписано фінансову поруку [PERSON] як солідарного боржника. Наразі, на виконання судового рішення Господарського суду Одеської області по справі №916/535/21 відкрито виконавчі провадження щодо [PERSON] , а саме: №67538529, №67537503, № [NUMBER] , № [NUMBER] . АТ «ПроКредит Банк» стало відомо, що Відповідачем під час судового провадження та після винесення судового рішення по справі №916/535/21 було укладено ряд договорів купівлі-продажу та дарування об`єктів нерухомості, що належали йому на праві приватної власності. Зазначені факти підтверджуються інформацією із інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. У період проведення судового розгляду та після прийняття рішення по справі, де [PERSON] визнали солідарним боржником, було вчинено такі правочини: 1. 20.04.2021 [PERSON] та ТОВ «Прибуток Агро» уклали договір купівлі-продажу, земельних ділянок, серія та номер: 575, виданий 20.04.2021, посвідчений Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Людмилою Сергіївною. Згідно якого було передано у власність ТОВ «Прибуток Агро» наступне нерухоме майно: - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120887200:01:002:0001, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2131128251208; - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120887200:01:002:0002, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2087798851208; - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120887200:01:002:0301, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1986992951208; - земельна ділянка, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , з кадастровим номером 5120887200:02:003:0098, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1817994251208; - земельна ділянка, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , з кадастровим номером 5120887200:02:003:0118, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1583163751208; - земельна ділянка, масив [NUMBER] , ділянка [NUMBER] , з кадастровим номером 5120887200:02:003:0116, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1564495251208; - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120887200:01:002:0004, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1518258951208; - земельна ділянка, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , з кадастровим номером 5120887200:02:003:0107, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1442018251208; - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120887200:01:001:0018, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1425439651208; - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120887200:02:002:0118, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1406446451208; - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120887200:02:003:0099, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1392435751208; - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120886800:02:002:0093, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1385898651208; - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120887200:01:002:1407, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1370586751208; - земельна ділянка, масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , з кадастровим номером 5120887200:02:003:0092, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1205507251208; - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120887200:01:002:0435, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 906478151208; - земельна ділянка № [NUMBER] , з кадастровим номером 5120887200:01:002:0295, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 893017451208; - земельна ділянка [NUMBER] , з кадастровим номером 5120887200:01:002:0367, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 888432451208. 2. 20.04.2021 [PERSON] та ТОВ «Прибуток Агро» уклали договір купівлі-продажу, земельних ділянок, серія та номер: 576, виданий 20.04.2021, посвідчений Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Людмилою Сергіївною. Згідно якого було передано у власність ТОВ «Прибуток Агро» наступне нерухоме майно: - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120887200:02:002:0116, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1322152951208; - виробничий будинок, зерносклад, загальною площею 923,8 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1232500051208. 3. 20.04.2021 [PERSON] та ТОВ «Прибуток Агро» уклали договір купівлі-продажу, земельних ділянок, серія та номер: 571, виданий 20.04.2021, посвідчений Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Людмилою Сергіївною. Згідно якого було передано у власність ТОВ «Прибуто Агро» наступне нерухоме майно: - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120886800:02:002:0008, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1186475451208. 4. 20.04.2021 [PERSON] та ТОВ «Прибуток Агро» уклали договір купівлі-продажу, земельних ділянок, серія та номер: 570, виданий 20.04.2021, посвідчений Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Людмилою Сергіївною. Згідно якого було передано у власність ТОВ «Прибуток Агро» наступне нерухоме майно: - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120886800:02:002:0007, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1186460551208; 5. 20.04.2021 [PERSON] та ТОВ «Прибуток Агро» уклали договір купівлі-продажу, земельних ділянок, серія та номер: 568, виданий 20.04.2021, посвідчений Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Людмилою Сергіївною. Згідно якого було передано у власність ТОВ «Прибуток Агро» наступне нерухоме майно: - житловий будинок, загальною площею 120.2, житлова площа (кв.м): 61.2, що находиться за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1168627151208. 6. 20.04.2021 [PERSON] та ТОВ «Прибуток Агро» уклали договір купівлі-продажу, земельних ділянок, серія та номер: 573, виданий 20.04.2021, посвідчений Приватним нотаріусом. Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Людмилою Сергіївною. Згідно якого було передано у власність ТОВ «Прибуток Агро» наступне нерухоме майно: - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120886800:02:002:0112, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1134173251208. 7. 20.04.2021 [PERSON] та ТОВ «Прибуток Агро» уклали договір купівлі-продажу, земельних ділянок, серія та номер: 574, виданий 20.04.2021, посвідчений Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Людмилою Сергіївною. Згідно якого було передано у власність ТОВ «Прибуток Агро» наступне нерухоме майно: - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120886800:02:002:0113, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1133945251208. 8. 20.04.2021 [PERSON] та ТОВ «Прибуток Агро» уклали договір купівлі-продажу, земельних ділянок, серія та номер: 572, виданий 20.04.2021, посвідчений Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Людмилою Сергіївною. Згідно якого було передано у власність ТОВ «Прибуток Агро» наступне нерухоме майно: - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120886800:02:002:0111, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1133772151208. 9. 20.04.2021 [PERSON] та ТОВ «Прибуток Агро» уклали договір купівлі-продажу, земельних ділянок, серія та номер: 567, виданий 20.04.2021, посвідчений Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Чорною Людмилою Сергіївною. Згідно якого було передано у власність ТОВ «Прибуток Агро» наступне нерухоме майно: - житловий будинок, загальною площею 166 кв.м., житлова площа (кв.м): 114.5, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 987183551208; - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120886800:02:002:0093, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1385898651208. 10. 28.10.2021 [PERSON] за Договором дарування, серія та номер: 1058, виданий 28.10.2021, видавник: Мельниченко М.М., державний нотаріус Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області, відчужив нерухоме майно: - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120881800:01:001:0536, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 940009851208. 11. 28.10.2021 [PERSON] за Договором дарування, серія та номер: 1059, виданий 28.10.2021, видавник: Мельниченко М.М., державний нотаріус Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області, відчужив нерухоме майно: - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120881800:01:001:0523, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2401915951208. 12. 28.10.2021 [PERSON] за Договором дарування, серія та номер: 1060, виданий 28.10.2021, видавник: Мельниченко М.М., державний нотаріус Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області, відчужив наступне нерухоме майно: - земельна ділянка, з кадастровим номером 5120881800:01:070:0028, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 939971751208. Позивач АТ «ПроКредит Банк» вважає здійснення таких правочинів фіктивними та спрямованими на уникнення можливого стягнення нерухомого майна в результаті наявності боргу ПП «Волонтер Агро» як позичальника та [PERSON] як солідарного боржника перед АТ «ПроКредит Банк». Прострочена заборгованість ПП «Волонтер Агро» перед АТ «ПроКредит Банк» виникла ще 28.01.2021 року, що підтверджується виписками з рахунку боржника та вимогами про дострокове погашення. Враховуючи те, що [PERSON] має безпосередній вплив на діяльність ПП «Волонтер Агро», приймав рішення про укладення Рамкової угоди та Кредитних договорів та був ознайомленим з фінансовим станом, здійснив фіктивний правочини, а саме купівлю-продаж та дарування нерухомого майна для уникнення відповідальності за Договором поруки та ухилення від сплати заборгованості перед АТ «ПроКредит Банк». Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. ст.\~2,\~5 ЦПК України). За змістом ст.11ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Суд зазначає, що розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя\~статті 13 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга\~статті 48 ЦПК України), до яких звернуті матеріально-правові вимоги позивача. Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (близькі за змістом висновки сформульовані у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем. Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Згідно частини другої\~статті 51 ЦПК України\~якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)). Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість, установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи (аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені, зокрема, у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)). Як вбачається з матеріалів справи, позивач АТ «ПроКредит Банк» просить визнати недійсними договори купівлі-продажу, які укладені між [PERSON] та ТОВ «Прибуток Агро», а також договори дарування земельної ділянки укладені між [PERSON] та [PERSON] . В матеріалах справи міститься інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 05.11.2021 року (номер інформаційної довідки 283098738), відповідно до якої власником дев`яти об`єктів нерухомого майна є ТОВ «Прибуток Агро» на підставі договорів купівлі-продажу від 20.04.2021 року, що є предметом зазначеного спору. /а.с.100-120 Том 1/. Також відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.12.2021 року (номер інформаційних довідок 289525692, 289533977, 289535080) згідно яких вбачається, що власником трьох об`єктів нерухомого майна є [PERSON] на підставі договорів дарування від 28.10.2021 року, що є предметом зазначеного спору./а.с.121-126 Том 1/. Суд звертає увагу, що під час розгляду справи представник третьої особи [PERSON] адвокат Царенко О.О. подав до суду копію інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.05.2023, про те, що діяльність підприємства ТОВ «Прибуток Агро» припинена./а.с.40 Том 2/ Крім того, суд погоджується із доводами представника третьої особи [PERSON] адвоката Царенко О.О., про те, що позивач АТ «ПроКредит Банк» не вжив жодних заходів, щодо встановлення осіб, які на той момент стали власниками спірного майна, яке належало ТОВ «Прибуток Агро» для залучення їх до справи в якості відповідачів, оскільки рішення по справі в будь-якому випадку впливає на їх права. Таким чином, у разі заявлення зазначених позовних вимог, позивач АТ «ПроКредит Банк» мав визначити, у якості відповідача, не тільки [PERSON] , а і фізичну особу, яка набула право власності на нерухоме майно на підставі договорів купівлі-продажу від 20.04.2021 року та договорів дарування від 28.10.2021 року, що є предметом зазначеного спору. При цьому, у разі ухвалення судового рішення на користь позивача, таке рішення суду мало б прямий вплив на права, свободи, інтереси та (або) обов`язки особи - власника нерухомого майна, який не був залучений до участі у справі, як відповідач. Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. У постанові Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 320/9049/18 зазначено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. При цьому процесуальний статус відповідача і третьої особи за своїм змістом, процесуальними правами та обов`язками є різними. У постанові Верховного Суду від 24.11.2021 року в справі № 640/16444/19 зазначено, що у разі пред`явлення позову не до всіх відповідачів суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди позивача залучати інших осіб до участі у справі як відповідачів чи співвідповідачів. Суд зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і стосовно тих відповідачів, які зазначені у ньому. За клопотанням позивача у разі неможливості розгляду справи без участі відповідача чи співвідповідачів у зв`язку з характером спірних правовідносин суд залучає його чи їх до участі у справі, що визначеностаттею 51 ЦПК України. До подібних\~висновків дійшов\~Верховний Суд\~у постановах\~від 02\~вересня 2020\~року у\~справі №\~562/140/13-ц\~(провадження\~№ 61-8338св19)\~та від 24\~березня 2021\~року у\~справі №\~1316/364/12\~(провадження № 61-7023св20). Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»). Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16\~статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Конституцією України\~передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Згідно\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим.\~Законним є\~рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог\~ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. У Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Так, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи. Оцінка аргументів сторін, Висновки суду. Виходячи з вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, за відсутності відповідного клопотання позивача суд позбавлений права за своєю ініціативою залучати до участі в справі належного відповідача та/або співвідповідача, при цьому незалучення фізичної особи, яка набула право власності на нерухоме майно до участі в справі саме як відповідача та/або співвідповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Також з вказаних вище висновків щодо застосування норм права Верховного Суду вбачається, що навіть якщо певна особа залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а позивач заяв чи клопотань про залучення вказаної особи в якості співвідповідача не заявляв, це є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад відповідачів. Ураховуючи наведене та вказані вище висновки щодо застосування норм права Верховного Суду, суд відмовляє в позові Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до [PERSON] , Треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Прибуток Агро», [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу та договорів дарування недійсним, а саме через незалучення до участі в справі в якості відповідача та/або співвідповідача фізичну особу, яка набула право власності на нерухоме майно на підставі договорів купівлі-продажу та договорів дарування, які є предметом оскарження. Одночасно суд роз`яснює позивачу, що він не позбавлений права повторно звернутись до суду з позовом, пред`явивши його до належних відповідачів. Враховуючи підстави, з яких суд відмовляє в задоволенні позову, а також вказану вище практику Європейського суду з прав людини, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав надавати оцінку по суті іншим доводам та аргументам позивача та відповідача, висловленим в заявах по суті справи та в судових засіданнях, а також іншим наданим суду доказам. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: dismissed