Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому вказав, що 29.11.2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало із відповідачем кредитний договір №568489939. У подальшому, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором факторингу від 28.11.2018 відступило право вимоги за даним кредитним договором до ТОВ «Таліон Плюс». ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу від 05.08.2020 відступило право вимоги до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за договором факторингу від 17.11.2024 відступило право вимоги до ТОВ «ФК «Ейс». Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 16304, 80 грн, яка складається з 10080, 38 грн заборгованості по кредиту та 6224, 42 грн заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.11.2024 справу направлено до Люботинського міського суду Харківської області за підсудністю. 31 березня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу направлено копію ухвали, судову повістку та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Ухвалою від 31 березня 2025 року задоволено клопотання про витребування з банківської установи доказів АТ «УкрСиббанк» щодо отримання [PERSON] грошових коштів на банківський рахунок та актуального телефонного номеру. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив проводити розгляд справи за його відсутності, а також зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач відзиву на позов, заперечень або клопотань до суду не надав. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позову з додатками надсилалася відповідачу. На адресу суду повернувся конверт з поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення, на конверті зазначено: «повертається; адресат відсутній за вказаною адресою». Таким чином, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом, на підставі наданих матеріалів, встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 листопада 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] у якості позичальника, уклали договір кредитної лінії №568489939. Договір позичальником підписано у електронній формі одноразовим ідентифікатором. У пункті 1.1 даного договору сторони погодили надання позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії 12000,00 грн, у тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт». За пунктом 1.2 договору кредитна лінія надається строком на 126 днів. У пункті 1.4 нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 237, 90 відсотків річних, що становить 0, 65 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним. У п. 1.6 умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен з чергових платежів здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь якого з платежів за цим договором умови про нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня, що слідує датою платежу. У разі якщо позичальник погасить прострочену заборгованість за договором, умови у вигляді нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосуються знову, починаючи з наступного дня за днем повного погашення простроченої заоргованості. За пунктом 1.6.1., за умови застосування до відносин між сторонами умов нарахування процентів за базовою процентною ставкою: - загальні витрати за кредитом складають - 6087 грн. 62 коп.; орієнтовна загальна вартість кредиту складає 18087 грн. 62 коп.; орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 237, 90 відсотків річних. У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 29.11.2020 зазначено відомості про позичальника: [PERSON] , телефон [NUMBER] , номер картки: [NUMBER] . Згідно до відповіді АТ «Укрсиббанк» від 11.04.2025, [PERSON] є клієнтом банку, йому відкрито картку [NUMBER] , у його анкеті є номер телефону [NUMBER] , а також, згідно до виписки з особового рахунку, 29.11.2020 року на його рахунок було зараховано 12000,00 грн (переказ Moneyveo/ Moneyveo CR MC). 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01. Пунктом 2.1 розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу передбачено, що Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Пунктом 8.2 визначено строк дії договору до 28 листопада 2019 року, а пункт 8.4 передбачає можливість внесення змін у договір. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали ряд додаткових угод до договору факторингу № 28/1118-01, якими продовжили строк його дії: №19 від 28.11.2018, якою продовжений строк дії Договору факторингу до 31.12.2020 включно, № 26 від 31.12.2020, якою продовжений строк дії Договору факторингу до 31.12.2021, №27 від 31.12.2021, якою продовжений строк дії Договору факторингу до 31.12.2022 включно. 05.08.2020 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» пунктом 2.1. Розділу 2, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.п. 5.3.3 договору, фактор ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд. 30.05.2023 Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 9 до на виконання договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 16304, 80 грн за кредитним договором від 29.11.2020. 17.07.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (у якості фактора) уклали Договір факторингу № 17/07/24, за умовами якого фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі боржників. Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 17/07/24 від 17.07.2024 р. від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшло право вимоги до [PERSON] на загальну суму 16304, 80 грн за кредитним договором від 29.11.2020. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, наданими до суду доказами позивачем доведено, що 29 листопада 2020 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] у якості позичальника, уклали договір кредитної лінії №568489939 та погодили основні умови договору. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за договором виконало та перерахувало на належний відповідачу банківський рахунок кредитні кошти 12000,00 грн. Отримані судом від АТ «Укрсиббанк» відомості про належність відповідачу [PERSON] карткового рахунку: [NUMBER] , номеру телефону [NUMBER] , а також зарахування на цей рахунок кредитних коштів підтверджують надані позивачем докази укладення вказаного кредитного договору. Наявні у матеріалах справи докази укладення договорів факторингу, а також докази передання за цими договорами прав вимоги, суд вважає належними та достатнім для підтвердження факту отримання позивачем права вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором. Відповідно до частин 1 та 2 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно до частини 1 статті 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Відповідно до п. 1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Позивач надав документацію, яка наявна у нього як фактора, що стосується заборгованості боржника, яка підтверджує дійсність та наявність права грошової вимоги до боржника станом на дату відступлення права вимоги. Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» перейшли всі права попередніх кредиторів щодо права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 568489939 від 29.11.2020 року. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» є новим кредитором у зобов`язанні, позичальником в якому є відповідач [PERSON] . Суд вважає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] не виконав свого обов`язку по своєчасному поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом. Таким чином позивач ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» правомірно вимагає стягнення простроченої заборгованості з відповідача, відповідно до умов договору. Згідно до розрахунків заборгованості, складених попередніми кредиторами, загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором №568489939 від 29.11.2020 р. становить 16304, 80 грн., яка складається з заборгованості по кредиту 10080,38 грн. та з заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 6224,42 грн. Як вбачається з п.1.2 договору, кредит надавався строком на 126 днів, однак відповідач не сплатив тіло кредиту та проценти за користування кредитом у повному обсязі. У зв`язку із викладеним позов підлягає повному задоволенню у сумі 16304, 80 грн. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2\~ст. 137 ЦПК). На підтвердження надання правничої допомоги, представником позивача надано Договір про надання правничої допомоги № 1807/24-01 від 18.07.2024, протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №1807/24-01 від 18.07.2024, додаткову угоду №5 до договору про надання правничої допомоги № 1807/24-01 від 18.07.2024, акт прийому-передачі наданих послуг від 18.07.2024 (а.с. 61-65; 136-139) З представлених позивачем документів вбачається, що вартість наданих послуг становить 6000, 00 грн. У зв`язку з тим, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, суд вважає, що витрати на правничу допомогу необхідно стягнути у повному обсязі. Статтею 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у повному обсязі. На підставі\~ вищевикладеного та \~

Outcome: approved