Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

АТ «Банк кредит Дніпро», адреса: вул. Жилянська, 32, м. Київ, код ЄДРПОУ 14352406 (далі позивач) звернулося до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 10 вересня 2020 року між АТ «Банк кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитиний договір № 22031000404047, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках і виконати зобов`язання за договором у повному обсязі. Так, банк надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 127000,01 грн., дата надання 10 вересня 2020 року, кінцева дата погашення 10 вересня 2025 року, строк користування кредитом 60 місяців. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена сторонами у відсотках від суми кредиту і її розмір встановлений в певних змінювальних ставках за різні періоди строку кредитування. Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість становить 0,001 %, процентна ставка за користування кредитом становить 56,0 %. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у кредит. 29 березня 2023 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1/29032023 до кредитного договору, відповідно до якої сторони домовилися, що на дату підписання додаткової угоди сума загальної заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 125053,84 грн. і складається із таких сум: - строкова заборгованість за кредитом 100389,66 грн., - прострочена заборгованість за кредитом 3892,10 грн., - строкова заборгованість за процентами 0,05 грн., - прострочена заборгованість за процентами 0,35 грн., - прострочена заборгованість за комісією 20771,68 грн. Також, до кредитного договору було внесено наступні зміни: кінцева дата погашення кредиту 10 березня 2030 року, строк користування 84 місяці, розмір щомісячної комісії 1,5 % від суми заборгованості. Однак, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 13 березня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить 159575,64 грн., в тому числі: - залишок строкового кредиту 0,00 грн., - залишок нарахованих строкових відсотків 0,00 грн., - залишок нарахованих строкових комісій 0,00 грн., - залишок простроченого кредиту 120181,51 грн., - залишок прострочених відсотків 2,12 грн., - залишок прострочених комісій 39392,01 грн. Враховуючи вищевикладене, посилаючись на норми цивільного законодавства, позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором у розмірі 159575,64 грн. та понесені судові витрати, які складаються із суми сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 14 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У підготовче засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві розгляд справи просив проводити за його відсутності. У підготовчому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив факт отримання грошових коштів у кредит та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Положеннями\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Закон України «Про споживче кредитування»\~передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті\~11, частини п`ятої статті\~12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. Судом встановлено, що 10 вересня 2020 року між АТ «Банк кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитиний договір № 22031000404047, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках і виконати зобов`язання за договором у повному обсязі. Так, банк надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 127000,01 грн., дата надання 10 вересня 2020 року, кінцева дата погашення 10 вересня 2025 року, строк користування кредитом 60 місяців. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена сторонами у відсотках від суми кредиту і її розмір встановлений в певних змінювальних ставках за різні періоди строку кредитування. Процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість становить 0,001 %, процентна ставка за користування кредитом становить 56,0 %. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти у кредит, що не заперечується відповідачем та підтверджується випискою по особовому рахунку. 29 березня 2023 року між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1/29032023 до кредитного договору, відповідно до якої сторони домовилися, що на дату підписання додаткової угоди сума загальної заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 125053,84 грн. і складається із таких сум: - строкова заборгованість за кредитом 100389,66 грн., - прострочена заборгованість за кредитом 3892,10 грн., - строкова заборгованість за процентами 0,05 грн., - прострочена заборгованість за процентами 0,35 грн., - прострочена заборгованість за комісією 20771,68 грн. Також, до кредитного договору було внесено наступні зміни: кінцева дата погашення кредиту 10 березня 2030 року, строк користування 84 місяці, розмір щомісячної комісії 1,5 % від суми заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості, який не спростований відповідачем, у останнього утворилася заборгованість, яка складає 159575,64 грн., в тому числі: - залишок строкового кредиту 0,00 грн., - залишок нарахованих строкових відсотків 0,00 грн., - залишок нарахованих строкових комісій 0,00 грн., - залишок простроченого кредиту 120181,51 грн., - залишок прострочених відсотків 2,12 грн., - залишок прострочених комісій 39392,01 грн. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за умовами кредитного договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. У\~статті 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). За таких обставин суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2422,40 гривень судового збору. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved