Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 134 784,70 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 123 900 грн., та заборгованості по відсоткам нарахованими на прострочений кредит у розмірі 10 884,70 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору, відповідач зобов`язалася здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші передбачені договором платежі. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яку позивач і просить стягнути з урахуванням нарахованих відсотків. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх повністю, з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі з підстав викладених у відзиві. Також, представник відповідача пояснив, що кредитний договір відповідач не укладала і кредитні кошти не отримувала, оскільки невідомі особи шахрайським шляхом викрали її персональні дані, з використанням яких отримали доступ до електронного застосунку «Приват 24», через який уклали кредитний договір і у такий спосіб незаконно заволоділи коштами банку. Відповідачем не вчинялись будь-які дії, що прямо або опосередковано вказують на намір укласти кредитний договір та на реальне настання правових наслідків за ним. Позивачу було відомо про шахрайські дії та він мав би вжити заходів для захисту порушених прав, проте таких заходів своєчасно не вжив. За міркуванням відповідачки кредитний договір є недійсним в силу закону та не спричиняє для неї жодних правових наслідків, а тому вона є неналежним відповідачем у спірних правовідносинах. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 18 грудня 2020 року здійснено ідентифікацію клієнта [PERSON] та підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідача здійснено власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Відповідачем погоджено використання OTP пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису, а саме при здійсненні будь-якої операцій та правочинів між Сторонами за допомогою ОТР паролю як простого електронного підпису. Сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу Клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження Клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону Клієнта. 28.06.2023 року з використанням функціоналу належного банку програмного комплексу (додатку) Приват24 між банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н про надання строкового кредиту у розмірі 123 900 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. Додатково відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний порядок повернення кредиту, а саме щомісяця рівними частинами згідно графіку платежів. Відповідно до положень частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою цієї норми зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 626, частина перша статті 628 ЦК України). За приписами статті 638 цього Кодексу договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статей 205, 207 цього Кодексу договір, укладений в електронному вигляді, є таким, що укладений у письмовій формі. Особливості укладання договору в електронному вигляді регулює Закон України «Про електронну комерцію» (далі - Закон про електронну комерцію), стаття 2 якого поширює його застосування у тому числі і на послуги систем дистанційного обслуговування та надання платіжних послуг в частині правочинів, вчинених в електронній формі, яка не суперечить спеціальному законодавству України, а саме Закону України «Про банки і банківську діяльність». Згідно статті 3 Закону про електронну комерціюелектронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина дванадцята статті 11). Статтею 12 Закону про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так, кредитний договор, було укладено з використанням функціоналу належного банку програмного комплексу (додатку) Приват24, що відповідає вимогам Закону про електронну комерцію. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Банк виконав свої зобов`язання щодо надання кредиту у зазначеному у договорі розмірі, що підтверджується випискою за договором. Наданий банком розрахунок свідчить про те, що від позичальника не надходило жодних оплат на виконання умов кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 18.06.2024 утворилась заборгованість у загальному розмірі 134 784,70 грн, яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 123 900 грн., та заборгованості по відсоткам нарахованими на прострочений кредит у розмірі 10 884,70 грн. В судовому засіданні представник відповідача вказав, що не визнає факт наявності між [PERSON] та банком кредитних зобов`язань стверджуючи, що кредитний договір відповідач не укладала і кошти за ним не отримувала. На підтвердження вказаних обставин представник відповідача надав паперові копії електронних повідомлень, які надсилались банком на фінансовий телефон відповідача. Дослідженням змісту зазначених повідомлень встановлено, що 28.06.2023 о 12:42:59 год. банк виявив вхід до акаунта відповідачки Приват24 з нового пристрою, у зв`язку з чим рекомендував завершити сеанс у «налаштуваннях» та увімкнути двоетапну перевірку (у разі, якщо клієнт не підтверджує вхід до застосунку). О 15:30 год. та 15:31 год. за фактами виявлення нетипового входу до акаунта відповідачки банк рекомендував змінити пароль від Приват24. О 16:15 год. банк надіслав відповідачці повідомлення про укладення договору «Кредит готівкою» на суму 123 900 грн, а о 16:45:54 год. - договору «Кредит готівкою» на суму 43 400 грн. В подальшому, о 16:07 год., 16:47 год. та 16:48 год., банк повідомив відповідачку про визнання підозрілими операцій за картками 5*26, 5*86 і 5*14 та про їх блокування з метою безпеки. 29.06.2023 року відповідачка звернулась до банку із заявою, у якій повідомила, що їй належить лише одна картка для виплат, а 28.06.2023 року вона стала жертвою шахраїв, які отримали доступ до її телефону, заблокували його та оформили на її ім`я кредит з відкриттям ще двох додаткових карток «Універсальна». Відповідачка просила здійснити блокування зазначених карток та скасувати плату за кредитними договорами до рішення суду. В цей же день відповідачка звернулась до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої відкрите кримінальне провадження № 12023100100002540 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України. Зі змісту цієї заяви вбачається, що у зазначену дату від імені відповідачки було укладено загалом три кредитні договори на загальну суму 216 988,55 грн. та здійснено операцію з переказу її власних коштів в сумі 10 000 грн. За фактом надходження зазначеної заяви клієнта банком було проведено перевірку та встановлено, що списаню коштів з картки клієнта передувало дублікат сім-картки фінансового телефону клієнта та несвоєчасне повідомлення про це банк, оскільки відповідно до архівних записів розмов банку з клієнтом [PERSON] звернення в ОКОМ зареєстровано 29 червня 2023 року о 15.22 год. Крім того, п. 1.1.10.10.1 Умов встановлено, що Клієнт несе повну відповідальність за всі платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу та або за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, якщо його дії чи бездіяльність призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням платіжного інструменту. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 134 784,70 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved