Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

[PERSON] через свого представника та за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля) «Електронний суд» 24.01.2025 року звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 12.03.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №351. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що з 12.03.2022 року позивач з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, і від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . У позові зазначають, що внаслідок психологічної несумісності та різні погляди на сімейне життя у позивача із відповідачем було втрачено почуття любові, а це на погляд сторони позивача унеможливлює подальше спільне життя подружжя. У позові також посилаються на те, що сім`я остаточно розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому вважають, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим та недоцільним.. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 28.01.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, але при цьому через свого представника 12.02.2025 року подав до суду заяву про надання сторонам строку для примирення. 19.02.2025 року ухвалою Залізничного районного суду м.Львова провадження у даній справі було зупинено на два місяці та надано цей строк сторонам для примирення. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 21.04.2025 року провадження у справі було поновлено. 01.05.2025 року до Залізничного районного суду м.Львова надійшла заява представника відповідача про те, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу та вважає, що їх малолітній донці необхідна повноцінна сім`я. В свою чергу позивач через свого представника 02.05.2025 року звернулась до Залізничного районного суду м.Львова із заявою у якій зазначає, що сторони не примирилися та просить задовольнити позов. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, дослідивши подані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112\~СК України суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім?ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та доведено матеріалами справи, сторони уклали шлюб 12.03.2022 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №351 (а.с.5), сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Також встановлено, що між сторонами вже тривалий час відсутнє взаєморозуміння та виникають конфлікти, тому вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету, а відтак фактично не підтримують жодних відносин. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. Суд намагався зберегти сім`ю сторін, надавав їм термін для примирення, проте вони не помирилися, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про те, що вони втратили один до одного довіру та хороші почуття. Наведене дає підстави для висновку про те, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе, тому суд дійшов висновку, що їх шлюб слід розірвати. Відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України судовий збір в розмірі 968,96 грн, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.12).

Outcome: approved