Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

28.01.2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Єлісєєв Дмитро Олексійович, до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позивач просить суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 17.07.2014 Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1010. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості між сторонами. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу позивач просить повернути дошлюбне прізвище « [PERSON] . За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 24.01.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О. Ухвалою суду від 30.01.2025 позовну заяву залишено без руху. 03.02.2025 позивачем виконано вимоги ухвали суду від 30.01.2025 про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою суду від 07.02.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання 06.05.2025 сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представником позивача подано до суду заяву про проведення розгляду без сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач у судове засідання призначені на 07.02.2025, 06.03.2025, 14.04.2025 06.05.2025 не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу зазначену в позовній заяві, кореспонденція повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 43). 14.02.2025 та 11.03.2025 від відповідача на електронну пошту суду надійшли заяви, у яких відповідач просив суд розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив шлюб розірвати (а.с.35,38). Вищезазначені заяви не було підписано Електронним цифровим підписом, про що було складено відповідні акти канцелярією Немишлянського районного суду м. Харкова (а.с.36,39). Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 17.07.2014 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №1010, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 16.01.2005 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 16). Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.12.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с. 12). Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позивачка скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу - є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а також те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про суть пред`явлених вимог, не надав суду жодних заперечень та доказів, що свідчать про обставини, які суд повинен врахувати при розгляді справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому наявні підстави, в розумінні ст. 112 СК України, для задоволення позову, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила залишити прізвище - « [PERSON] ». Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6Р3В-507М-ЕЕКА-2ЕХВ від 23.01.2025 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 19). Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, сума судового збору, сплаченого позивачкою у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved