Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

29 квітня 2025 року через систему «Електронний суд» адвокатом Негробовим Олександром Вікторовичем, який діє в інтересах [PERSON] була подана заява про стягнення витрат на правничу допомогу, поданої в цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування поданої заяви заявник посилався на те, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 квітня 2025 року позовну заяву [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. В судовому засіданні та в поданій позовній заяві адвокатом було зазначено, що понесені витрати за надані послуги з професійної правничої допомоги будуть надані відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України. Оскільки під час ухвалення рішення суду у наведеній справі, судом не було вирішено питання щодо стягнення на користь відповідача витрат за надані послуги з професійної правничої допомоги у розмірі 24\~000,00 грн, а також витрат на проведення експертизи у розмірі 14\~539,90 грн., адвокат звернувся до суду із зазначеною заявою. Ухвалою суду від 02 травня 2025 року була прийнята до розгляду заява про стягнення витрат на правничу допомогу та витрат на проведення експертизи, постановлено проводити розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін. Заперечень на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу представником відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», подано не було, як і не було подано клопотання про зменшення витрат за надані послуги з професійної правничої допомоги. В поданому відзиві (т.1 а.с.126-130) представник відповідача просив відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки останні є похідними вимогами від основного зобов`язання, а тому, не підлягають задоволенню. Ознайомившись з матеріалами справи, поданою заявою про ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення судових витрат на правову допомогу та витрат на проведення експертизи, доданими до неї доказами, суд вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. У частині першій\~ст. 59 Конституції України\~закріплено право кожного\~\~на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з п.4 ч.1\~ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч.1\~ст.1 Закону №5076-VI\~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1\~ст.1 Закону № 5076-VI). Відповідно до\~ст.19 Закону №5076-VI\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону № 5076-VI). Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Згідно ч.6\~ст.137 ЦПК України\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial