Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на\~\~їх користь заборгованість за кредитним договором, а також\~\~судові витрати, які складаються з витрат на сплату судового збору та витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~На обґрунтування позовних вимог зазначає, що\~17 жовтня 2017 між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем був укладений договір № 010/0198/82/0838232, відповідно умов якого АТ «Райффайзен Банк» надало відповідачу грошові кошти, шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитній картці, а відповідач зобов`язався повернути використану суму в строк до 17 жовтня 2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 45%. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені договором. 30 листопада 2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 114/2-47 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/0198/82/0838232 від 17 жовтня 2017 року. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/0198/82/0838232 від 17 жовтня 2017 року. Таким чином ТОВ «Коллект Центр» набув права вимоги до відповідача за договором № 010/0198/82/0838232 від 17 жовтня 2017 року. Загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 010/0198/82/0838232 від 17 жовтня 2017 року становить 33982,24 грн., з яких: 13871,08 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 7011,55 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 13099,61 грн. заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). \~ \~ \~ \~27 березня 2025 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення розгляду справи, повідомлявся, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. \~ \~ \~ \~В порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 17 жовтня 2017 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та відповідачем було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0198/82/0838232, за яким відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. терміном 48 місяців по 17 жовтня 2021 року під процентну ставку 45 % річних та зобов`язався здійснювати до 20 числа кожного місяця погашення кредиту в розмірі 5 % від суми заборгованості, що підтверджується заявою про надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0198/82/0838232 від 17 жовтня 2017 року, додатком № 1 (графік погашення кредиту), заявою на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка», паспортом споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка». Згідно виписки по рахунку за кредитним договором №\~010/0198/82/0838232 від 17 жовтня 2017 року, відповідач за період з 25 жовтня 2017 року по 30 листопада 2021 року здійснював нерегулярні платежі з погашення заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованості, яка, станом на 30 листопада 2021 року, становила 13939,49 грн., та складалася з 8500 грн. заборгованості за дозволеним офердрафтом, 5371,08 грн. заборгованості за недозволеним офердрафтом; 68,41 грн. заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості АТ «Райффайзен Банк». Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207\~ЦК України правочин\~вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України,\~встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів Згідно ст. 625 та ст. 1052 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та у разі невиконання ним обов`язків, встановлених договором позики, позикодавець (позивач) має право вимагати від відповідача дострокового повернення позики та сплати належних йому процентів. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд приходить до висновку, що укладений між сторонами договір відповідає вимогам закону, відповідач, підписавши Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0198/82/0838232 від 17 жовтня 2017 року, взяв на себе, передбачені умовами договору зобов`язання. Підписуючи 17 жовтня 2017 року Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/0198/82/0838232 сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору. 30 листопада 2021 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір № 114-2/47 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/0198/82/0838232 від 17 жовтня 2017 року в розмірі 13939,49 грн., що підтверджується договором про відступлення права вимоги, реєстром боржників та платіжним дорученням № 306770027 від 30 листопада 2021 року на виконання умов договору № 114-2/47 про відступлення права вимоги, витягом з реєстру боржників. 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 010/0198/82/0838232 від 17 жовтня 2017 року, що підтверджується договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/23 від 10 січня 2023 року, актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 року, реєстром боржників, витягом з реєстру боржників. Станом на день відступлення ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги ТОВ «Коллект Центр», розмір заборгованості відповідача становив 20882,63 грн., з яких: 13871,08 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 7011,55 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал». \~ \~ \~ \~Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору №\~010/0198/82/0838232 від 17 жовтня 2017 року, утворилась заборгованість, право вимоги до якої отримав позивач згідно договору про відступлення права вимоги за кредитними договорами до позичальників, та яка станом на 13 лютого 2025 року, складає суму в розмірі 33982,24 грн., з яких: 13871,08 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 7011,55 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 13099,61 грн. заборгованість за нарахованими процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Коллект Центр». Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України\~передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512\~ЦК України кредитор\~у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514\~ЦК України до\~нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516\~ЦК України заміна\~кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Враховуючи вищевикладене, згідно вивчених судом\~матеріалів справи, з`ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем належним чином не виконувались умови кредитного договору, тож є підстави для стягнення заборгованості за вищезазначеними кредитним договором з відповідача у заявленому позивачем розмірі.\~ \~ \~ \~ Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат за надання правової допомоги у розмірі 9000 грн., суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п. 1 ч. 3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). \~ \~ \~ \~Відповідно\~до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до пунктів 1,2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: чи\~пов`язані ці\~витрати з\~розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved