Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

У лютому 2023 року ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулось в суд з позовом до [PERSON] та просило стягнути з останнього на свою користь суму заборгованості в розмiрi 22009,04 грн. та судові витрати у справі в розмірі 2684,00грн. Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що 29.12.2021 між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Форд (д.р.н. [NUMBER] ). Договір було укладено відповідно до Закону України «Про страхування». 01 жовтня 2022 року в м. Києві сталося ДТП за участю велосипеда, під керуванням [PERSON] та автомобіля Форд д.р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Форд д.р.н. [NUMBER] , що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту N?030530/4605/0000216. Згідно постанови Шевченківського районного суду від 29.11.2022 (справа N?761/24609/22), ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля Форд (д.р.н. [NUMBER] ). На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт N? 4711081733 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 22 009,04 грн., (ПД N?054400) Розрахунок страхового відшкодування 23 569,04грн. (вартість відновлювального ремонту) - 1 560,00грн. (франшиза). Позивач пояснив, що до нього перейшло право вимоги звернутися до особи, винної у скоєнні зазначеної ДТП, компенсацiї шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля. У зв`язку з наведеним, просить суд позов задовольнити, стягнути суму страхового відшкодування та судові витрати. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.03.2023 головуючим суддею визначено суддю Усатову І.А. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 04.04.2023 відкрито провадження у справі. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками на адресу його реєстрації. На адресу суду повернувся конверт, який направлявся відповідачу, із копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви, з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У встановлений строк відзив від відповідача не надійшов. Відповідно до. ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Указане узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 12 грудня 2018 року в справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року в справі № 906/142/18 (провадження №12-233гс18), а також у постановах Верховного Суду: від 27 лютого 2020 року в справі № 814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року в справі № 826/20408/14 (провадження №К/9901/16143/20), від 10 листопада 2021 року в справі № 756/2137/20 (провадження №61-3782св21) та інших. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались. Дослiдивши матерiали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 22 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 3 ст. 22 Цивільного кодексу України зазначає, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.92 під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Судом встановлено, що 01 жовтня 2022 року в м. Києві сталося ДТП за участю велосипеда, під керуванням [PERSON] та автомобіля Форд д.р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Форд д.р.н. [NUMBER] , що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №030530/4605/0000216. Шляхом огляду Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що згідно постанови Шевченківського районного суду від 29.11.2022, справа N?761/24609/22, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. У результаті вказаної ДТП був пошкоджений автомобіль Форд д.р.н. [NUMBER] . 29.12.2021 між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Форд (д.р.н. [NUMBER] ). Договір було укладено відповідно до Закону України «Про страхування». Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля Форд (д.р.н. [NUMBER] ). На підставі заяви потерпілої особи, договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт N? 4711081733 та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 22 009,04 грн.. Розрахунок страхового відшкодування 23 569,04грн. (вартість відновлювального ремонту) - 1 560,00грн. (франшиза) =22 009,04 грн . На виконання умов договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту, платіжним дорученням № 054400 від 7.11.2022 здійснило перераховання страхового відшкодування. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно вимог ст. ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказів того, що відповідачем у добровільному порядку сплачене страхове відшкодування на користь позивача, суду не надано. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачене страхове відшкодування в розмірі 22009,04 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Outcome: approved