Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У травні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування. В обґрунтування позову посилається на те, що\~[INFO] померла її рідна сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавець заповіту не склала. Спадкоємцем першої черги за законом є онука померлої [PERSON] (відповідачка у справі) на підставі ст.1266 ЦК України, за правом представлення, так як її батько [PERSON] помер [INFO] , раніше за свою матір [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідно до\~статті 1262 ЦК України\~вона є спадкоємцем другої черги та у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Вважає, що має право на спадкування разом із відповідачкою, яка є спадкоємцем першої черги і яка закликається до спадкування, оскільки здійснювала догляд за померлою та утримувала її з липня 2008 року та по день смерті. Зазначає, що у 2008 році, під час перебування за кордоном на заробітках, [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала важку черепно-мозкову травму, тривалий час лікувалась та у 2009 році визнана інвалідом другої групи безстроково. Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.02.2010 р. [PERSON] була визнана недієздатною, а ухвалами суду від 17.07.2012 р. та від 18.10.2018 її було призначено опікуном над недієздатною [PERSON] . Позивач, посилаючись на ч.2 ст.1259 ЦК України, вказує, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, сплачувала комунальні платежі, та надавала іншу допомогу спадкодавцеві, яка через тяжку хворобу була у безпорадному стані, зокрема періодично поміщала сестру на лікування в Чернівецьку обласну психіатричну лікарню та інші медичні заклади, де перебувала разом з нею, купувала ліки, їжу, предмети гігієни тощо, постійно готувала їй їжу, щотижня відводила до свого будинку де мила її, приймала ванни та викликала додому перукаря; робила прибирання та ремонт будинку [PERSON] ; постійно спілкувалася з нею, поздоровляла зі святами тощо. Всі ці обставини існують у своїй сукупності. Також, зазначає, що 10.02.2009 р. [PERSON] не розуміючи значення своїх дій уклала договір купівлі-продажу власного житлового будинку по [ADDRESS] , який рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 18.06.2012 року, за її позовною заявою, як опікуна, було визнано недійсним. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить змінити черговість на одержання права на спадкування і надати їй, спадкоємцю другої черги за законом, право на спадкування разом із спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Процесуальні дії у справі. Подані заяви (клопотання) сторін. 12 червня 2024 року ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с.49 том 1). 27.06.2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Боднарюком В.І. до суду подано відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.54-55). Відзив обгрунтовано тим, що позивач [PERSON] , мешканка с.Клішківці починаючи з 2008 року і по день смерті [PERSON] разом з останньою за адресою [ADDRESS] , не проживала. Господарський номер 8 та [ADDRESS] розташовані на одному подвір`ї. [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] та онукою [PERSON] вели спільне господарство та проживали разом з 2008 року до квітня 2018 року, тобто до моменту поміщення [PERSON] до будинку інтернат. Вказує, що [PERSON] з 04.04.2018 і до дня смерті [INFO] перебувала в ОКУ «Хотинський психоневрологічний будинок інтернат» на повному державному утриманні. Просить критично віднестися до посилань позивача, що після ДТП за участі покійної [PERSON] (з 2008 року) вона постійно турбувалася про сестру, в тому числі допомагала їй пересуватись, постійно готувала їжу. Просив стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на правову допомогу. 29.07.2024 року представником позивача [PERSON] - адвокатом Раєвським І.А. до суду подано відповідь на відзив (а.с.71-81 том 1)в якій зазначає, що виходячи зі змісту ч.2 ст.1259 ЦК України спільне проживання не є обов`язковою умовою для зміни черговості спадкування. Додатково вказав, що після ДТП і госпіталізації [PERSON] до італійської лікарні, позивач та її чоловік [PERSON] їздили в лікарню відвідати сестру, дізнатись про стан її здоров`я, позивач спілкувалась з лікарями, кілька місяців до виписки [PERSON] перебувала поряд з нею в італійській лікарні. Крім того, позивач займалася оформленням документів для повернення [PERSON] в Україну, за власний рахунок оплачувала транспорт для перевезення сестри з Італії в Україну та супроводжувала її повернення додому. По поверненню в Україну чоловік [PERSON] помер, тому витрати на поховання несла також позивач, оскільки син [PERSON] не працював та коштів не мав. В Україні позивач займалась лікуванням сестри, їздила з нею на консультації до лікарів, організовувала госпіталізацію для лікування після аварії та поточних захворювань, тобто здійснювала всі можливі заходи, щоб забезпечити їй належне лікування та догляд. За станом здоров`я [PERSON] була визнана інвалідом другої групи та недієздатною, опіку над якою здійснювала позивач, оскільки син та онучка спадкодавця не допомагали їй опікуватися останньою. Відповідач інтересу до бабусі-спадкодавця не проявляла, жодних матеріальних витрат на утримання будинку, лікування чи догляд за бабусею не несла. Незважаючи на те, що позивач і працювала, і мала власне господарство, вона знаходила час та турбувалась і опікувалась сестрою. У 2013 році внаслідок погіршення здоров`я позивача, ухвалою суду від 11.11.2013 позивач була звільнена від повноважень опікуна, проте продовжувала постійно опікуватися та створювати всі необхідні умови для повноцінного життя сестри. З часом психічний стан [PERSON] погіршувався, у 2017-2018 році її двічі примусово госпіталізовували до Чернівецької обласної психіатричної лікарні для обстеження і лікування. У зв`язку зі стійкими інтелектуальними та психічними порушеннями, агресивною поведінкою [PERSON] , що створювало небезпеку для неї та оточуючих, а також з тим, що за станом здоров`я [PERSON] потребувала постійного стороннього догляду, побутового обслуговування та надання медичної допомоги і комплексу реабілітаційних послуг, остання у період з 04.04.2018 року і по день смерті перебувала в Хотинському психоневрологічному будинку інтернат, організацію розміщення в якому також займалася лише позивач. За час перебування [PERSON] в даному закладі позивач її відвідувала, привозила різні гостинці, їжу, одяг, засоби гігієни, різні речі, спілкувалась з нею, вітала зі святами. Також продовжувала доглядати за будинком сестри, наводила в ньому лад, сплачувала комунальні платежі. Після смерті [PERSON] позивач організовувала та несла витрати на поховання спадкодавця. Крім того, на думку представника позивача, відповідач надає суду неправдиві відомості щодо спільного проживання з бабусею. Так, дійсно онучка проживала з [PERSON] з народження і до 4-5 років. Потім відповідач переїхала до батьків, які проживали і працювали в Москві, де і пішла до школи. Після повернення з Москви, вона фактично проживала у своєї бабусі по лінії матері, а у 2013 році уклала шлюб з [PERSON] , відповідно з моменту реєстрації шлюбу проживала разом зі своїм чоловіком в с. Малинці за місцем проживання чоловіка. Щодо доводів відповідача [PERSON] , що вона проживала разом з бабусею та батьком та вели спільне господарство з 2008 по 2018 рік, то вказує, що господарські номери будинків дійсно знаходяться на одному подвір`ї і до 2008 року були під одним погосподарським номером, а в кінці 2008 початок 2009 року дані будинки були розділені на два окремих господарських номери 8 та 8 «а» із розділенням права власності між спадкодавцем та її сином. Фактично відповідач не проживала за вказаною адресою років з 4-5, а її батько проживав періодично. Так, [PERSON] був засуджений за злочин та відбував покарання у вигляді позбавлення волі у період з 24.04.2009 року до умовно дострокового звільнення 03.01.2013 року, а отже, не міг проживати та вести спільне господарство у вказаний період. Також син спадкодавиці неодноразово перебував під адміністративним арештом за порушення правил адміністративного нагляду і відповідно не завжди знаходився вдома з матір`ю, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно матері. [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , але фактично там не проживала та господарство не вела. Крім того, будинок під номером [ADDRESS] був пошкоджений внаслідок пожежі 27.09.2013 року саме вдень весілля відповідачки. Будинок пошкоджений по сьогоднішній день і в ньому неможливо проживати. 03.09.2024 року представником відповідача, в порядку ст.180 ЦПК України, подані заперечення на відповідь на відзив (а.с.121-122 том 1), в яких зазначає, що твердження позивача, що відповідач жодної участі у допомозі бабусі не надавала, до бабусі не навідувалася, не відповідає дійсності. Так, звертає увагу суду, що ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 11.11.2013 року задоволено заяву позивача про звільнення її від обов`язків опікуна. Як вбачається зі змісту ухвали суду, [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, так як її стан здоров`я погіршився, в той час як хвора [PERSON] має сина та онуку [PERSON] . Отже, позивач підтверджувала той факт, що хвора має сина та онуку, які проживали з [PERSON] та здійснювали за нею догляд, в той час як позивач формально виконувала обов`язки опікуна. Звертає увагу суду, що дійсно 27.09.2013 року, фактично в день весілля відповідачки, її недієздатна бабуся, перебуваючи під опікою позивача, вчинила пожежу, в результаті якої житловий будинок було пошкоджено, а сама хвора мало не загинула. Також зазначає, що під час перебування [PERSON] в будинку-інтернаті на повному державному утриманні, позивач отримувала 25 відсотків розміру пенсії хворої [PERSON] , а згодом отримала виплати на поховання хворої, яка померла в м. Хотин саме перебуваючи в інтернаті. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 03.09.2024 року витребувано з Хотинської державної нотаріальної контори належним чином\~посвідчені копії\~матеріалів спадкової\~справи №302/2021,\~заведеної після\~смерті [PERSON] ,\~померлої [INFO] (а.с.136\~том 1). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду\~від 15.11.2024\~року,\~за клопотанням\~представника відповідача,\~витребуваноз Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області наступну інформацію: чи здійснювалась виплата [PERSON] - 25 відсотків розміру пенсії призначеної недієздатній [PERSON] , [INFO] . Якщо так, то протягом якого періоду та в якому розмірі виплачувалась пенсія; чи наявна в матеріалах пенсійної справи [PERSON] , заява [PERSON] про отримання частини пенсії [PERSON] ; чи отримувала [PERSON] , виплати на поховання після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у м. Хотин Чернівецької області (а.с.150-151 том 1). \~ \~ \~ \~27.11.2024 року з Хотинської державної нотаріальної контори надійшли належним чином посвідчені копії матеріалів спадкової справи №302/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.154-172 том 1). Ухвалою суду від 09.12.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області продовжено строк до 15.01.2025 для виконання ухвали суду від 15.11.2024 (а.с.183-184 том 1). 15.01.2025 року надійшла витребувана інформація з ГУПФ України в Чернівецькій області (а.с.186-187 том 1). Ухвалою суду від 22.01.2025 року поновлено представнику відповідача строк для подачі клопотання про витребування доказів. Витребувано з ОКУ «Хотинський психоневрологічний будинок інтернат» інформацію щодо розпорядження ним грошовими коштами (пенсією) [PERSON] , яка перебувала на повному державному утриманні інтернату, з зазначенням періоду отримання та розміру пенсії (а.с.210-211 том 1). 06.02.2025 року з ОКУ «Хотинський психоневрологічний будинок інтернат» до суду надійшла витребувана інформація (а.с.214 том 1). Ухвалою суду від 03.03.2025 року клопотання представника позивача про поновлення строку для подання доказів та долучення письмових доказів - залишено без задоволення (а.с.47 том 2). Аргументи учасників справи Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Вважає, що вона має право на зміну черговості спадкування, оскільки належним чином виконувала обов`язки опікуна. Доповнивши, що після дорожньо транспортної пригоди, яка трапилася з сестрою в Італії, вона привезла її додому, в подальшому оформила офіційно опікунство над нею з 2010 по 2013 рік. Під час перебування сина [PERSON] у місцях позбавлення волі, то її сестра проживала сама, оскільки вона на той час працювала, тому найняла жінку, яка здійснювала догляд за її сестрою. У 2013 році за станом здоров`я звільнилася від обов`язків опікуна і в той час вже син сестри [PERSON] повернувся з місць позбавлення волі і була онучка [PERSON] . Проте, вона продовжувала здійснювати догляд за сестрою, періодично, під час загострень хвороби у сестри, поміщувала її до психіатричної лікарні на лікування. [PERSON] до поміщення в будинок інтернат проживала у своєму власному будинку в с. Малинці, тому що бажала там проживати. Під час пожежі, яка сталася у 2013 році, вона була офіційно опікуном, але з сестрою не проживала, бо мала свій власний будинок, але відвідувала сестру постійно, готувала їй їжу. За станом здоров`я [PERSON] можна було залишати саму, проте згодом її стан здоров`я погіршився і це стало небезпечно, тому було прийнято рішення про поміщення її до будинку-інтернат. Вона часто брала сестру до себе додому, купала її, перевдягала, утримувала будинок, сплачувала комунальні послуги за весь період, бо зі сторони відповідача цього ніхто не здійснював, вирішувала питання з підключенням газу, світла, так як були відключення за борги. Під час здійснення опікунства отримувала пенсію підопічної та з цих коштів оплачувала послуги, однак їх не вистачало, тому докладала власні кошти. В період, коли була звільнена від обов`язків опікуна, пенсію сестри не отримувала, тоді пенсію отримував син [PERSON] . Також за власні кошти займалася питанням повернення належного [PERSON] будинку, який було продано її сином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги довірительки підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просила відмовити в повному обсязі. Пояснила суду, що про те, що вона має право на спадкування після смерті бабусі [PERSON] дізналася з листа нотаріуса. Тоді вона звернулася з заявою до нотаріуса на прийняття спадщини [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом за правом представлення. Від нотаріуса їй стало відомо, що окрім неї, з заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернулася рідна сестра бабусі - [PERSON] . Після цього, вона мала розмову з позивачем, яка просила її відмовитись від прийняття спадщини. Зазначила, що у 2008 році вона була неповнолітньою, ходила до школи, а її батько [PERSON] працював, у бабусі [PERSON] , після ДТП, була доглядальниця. Потім в їх сім`ї почалися фінансові труднощі і у її батька виникли борги, який взяв кредит під заставу будинку [ADDRESS] , в подальшому на даний будинок був накладений арешт. Щодо продажу будинку [ADDRESS] , їй нічого відомо не було. Вона по мірі можливості допомагала доглядати бабусю. Так, дійсно вона з бабусею проживала в різні періоду, у 2013 році вийшла заміж і проживала у чоловіка. Був період, коли вони проживали всі разом в будинку [ADDRESS] є літньою прибудовою. В літній період проживала в будинку бабусі, оскільки зимою там не було можливості проживати. Зазначає, що позивач навідувалася до сестри рідко, під час опікунства, остання не брала її до себе додому купати, перевдягатися. Бабуся постійно скаржилася, що [PERSON] забирала пенсію. Розпорядником пенсії не була ані вона, ані батько. Під час перебування [PERSON] на лікуванні в психіатричній лікарні її не відвідувала. Про перебування бабусі в будинку-інтернаті дізналася від батька. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні позовних вимог просив відмовити за необґрунтованості, з підстав, викладених у відзиві на позов. Фактичні обставини встановлені судом Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку, встановивши наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.04.2021 року виконавчим комітетом Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області (а.с. 8 том 1). Після смерті\~ [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] (а.с.23-28,31,172-173 том 1). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори)\~№65748248 від 27.07.2021 року вбачається, що заповіти, посвідчені від імені [PERSON] , у вказаному реєстрі відсутні (а.с.158 том 1). Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її онука [PERSON] , [INFO] , спадкоємцем другої черги рідна сестра [PERSON] , [INFO] (а.с.6,32-34, 165-166 том 1). З матеріалів спадкової справи № 302/2021, заведеної до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що 27 липня 2021 року [PERSON] звернулася до Хотинської державної нотаріальної контори Чернівецької області із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті сестри [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.155 зворот том 1). 22 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до Хотинської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті своєї бабусі [PERSON] , батько якої (син спадкодавиці) [PERSON] помер [INFO] (а.с.163 том 1). Судом встановлено,\~\~що в липні\~\~2008 року під час перебування за кордоном на заробітках,\~ [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,\~\~отримала важку черепно-мозкову травму, тривалий час лікувалася, що підтверджується медичними документами, зокрема, випискою з операційного відділення лікарні Вітторіо Венето, Італія від 18.10.2008 року, витягом з історії хвороби Чернівецької обласної психіатричної лікарні №4287 про стаціонарне лікування [PERSON] у період з 27.07.2009 по 07.08.2009 року (а.с.11-15 том 1). Організацію повернення [PERSON] з Італії на територію України здійснювала позивач [PERSON] , що підтверджується копіями паспорта для виїзду за кордон на ім`я [PERSON] та посвідченням особи на повернення в Україну на ім`я [PERSON] , виданого 07.10.2008, з відмітками про перетин кордону України на в`їзд в одному пункті пропуску 19.10.2008 р. (а.с.82-83 том 1). Так згідно витягу з історії хвороби Чернівецької обласної психіатричної лікарні №4287 встановлено, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Чернівецької обласної психіатричної лікарні з 27.07.2009 по 07.08.2009 з діагнозом : наслідки перенесеної важкої черепно-мозкової травми (22.07.2008), забій головного мозку, субархноїдальний крововилив; розлад особистості, помірний, змішаного ґенезу (а.с.15 том 1). З матеріалів справи встановлено, що 23 вересня 2009 року\~\~ [PERSON] визнана\~\~інвалідом другої групи. Інвалідність встановлена безстроково. Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 17 лютого 2010 року у справі № 2о-18/10 [PERSON] , 1949 р.н., визнано недієздатною. При розгляді цієї справи судом встановлено, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Чернівецької обласної психіатричної лікарні з 27.07.2009 по 07.08.2009 з діагнозом : наслідки перенесеної важкої черепно-мозкової травми (22.07.2008), забій головного мозку, субархноїдальний крововилив; розлад особистості, помірний, змішаного генезу. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 29 січня 2010 року [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням у формі деменції (недоумства) хронічного походження і за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними вона не може (а.с.40-41 том 1). [PERSON] у період з 20.05.2010 року по 11.11.2013 року та з 18.10.2018 року по 04.04.2021 року була призначена опікуном недієздатної [PERSON] , що підтверджується судовими рішеннями наявними в матеріалах справи (а.с.16-17,19-21 том 1). Судом також встановлено, що в березні 2011 року позивач [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] як опікун, звернулася до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі продажу житлового будинку номер [ADDRESS] , укладений 10.02.2009 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округ Чернівецької області Масловською І.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №444. Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 18.06.2012 року (справа №2-76/12) договір купівлі-продажу від 10.02.2009 року було визнано недійсним, з підстав, що [PERSON] на момент вчинення правочину не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними (а.с.18-20 том 1). Згідно довідки виконавчого комітету Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області за №2171 від 26.07.2021 року, [PERSON] , 1949 року народження, згідно погосподарської книги №10 за 2021-2025 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] з 1969 року по день своєї смерті [INFO] (а.с.29 том 1). Згідно довідки Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області №975 від 20.09.2021, яка наявна в матеріалах спадкової справи № №302/2021, покійна [PERSON] була прописана та проживала одна за адресою [ADDRESS] (а.с.164 зворот, том 1). Згідно акту обстеження житлово побутових умов проживання від 25.06.2024 року, складеного комісією в складі: старости с.Малинці Боярин В., депутата Клішковецької сільської ради Білого А. та сусідів [PERSON] , [PERSON] , було обстежено будинок [ADDRESS] . З акту встановлено, що господарські номери 8 та 8-а розташовані на одному подвір`ї по [ADDRESS] . Зі слів сусідів стало відомо, що [PERSON] , жителька с. Клішківці з 2008 по день смерті [PERSON] разом з нею не проживала (а.с.59 том 1). Згідно довідки виконавчого комітету Клішковецької сільської ради Дністровського району Чернівецької області за №540 від 26.06.2024 року, господарський номер 8 та [ADDRESS] , розташовані на одному подвір`ї. Зі слів сусідів, стало відомо, що [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] та онукою [PERSON] вели спільне господарство та проживали разом з 2008 до квітня 2018 року (а.с.59 том 1). З довідок ОКУ «Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат» від 26.06.2024 №128 та від 04.07.2024 за №140, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебувала в даній установі на повному державному утриманні з 04.04.2018 року по день смерті [INFO] , згідно наказу від 04.04.2018 р. за №21. [PERSON] поступила до установи на підставі путівки Департаменту соціального захисту населення Чернівецької ОДА від 29.03.2018 року №65 із діагнозом: виражені зміни особистості органічного ґенезу, експлозивний варіант, в/лікарняна ремісія, згідно заключення ЛКК Чернівецької обласної психіатричної лікарні від 14.12.2017 №473. Під опікою ОКУ «Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат» не перебувала. Згідно із записами у Журналі реєстрації відвідувань підопічних, які мають опікунів, за період перебування [PERSON] у закладі, опікун [PERSON] неодноразово відвідувала свою підопічну, приносила їй гостинці та додаткові необхідні речі. Також постійно цікавилася її станом здоров`я та умовами перебування у закладі, з відповідальністю виконувала обов`язки опікуна по відношенню до своєї підопічної, що також підтверджується завіреними копіями сторінок із Журналу реєстрації відвідувань підопічних (а.с.58, 92-107 том 1). З відповіді ОКУ «Хотинський психоневрологічний будинок інтернат» за №30 від 06.02.2025 року на виконання ухвали суду від 22.01.2025, встановлено, що питання щодо розподілу грошових коштів (пенсій) осіб, які перебувають на повному державному утриманні у закладах соціального захисту регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно п.1,3 ст. 48 цього закону, під час перебування на повному державному утриманні у відповідній установі особі виплачується 25 відсотків призначеної пенсії. У випадках, якщо розмір його пенсії перевищує вартість утримання, виплачується різниця між пенсією і вартістю утримання, але не менше 25 відсотків призначеної пенсії. Частина пенсії, що залишилася після виплати суми пенсії пенсіонеру та членам його сім`ї, перераховується до установи, де пенсіонер перебуває на повному державному утриманні за його особистою заявою. На рахунок ОКУ «Хотинський психоневрологічний будинок- інтернат» надходило 75 відсотків пенсійних коштів [PERSON] , [INFO] , протягом періоду перебування останньої у закладі (а.с.214 том 1). Згідно відомостей Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 10.12.2025 року, наданих на виконання ухвали суду про витребування доказів від 15.11.2024, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , перебувала на обліку в ГУПФ України в Чернівецькій області, як одержувачка пенсії за віком. За матеріалами пенсійної справи встановлено, що [PERSON] 04.04.2018 року була зарахована на повне державне утримання до Хотинського психоневрологічного будинку інтернат (наказ №21 від 04.04.2018 року). В матеріалах паперової пенсійної справи №9770101585000 [PERSON] наявна її заява від 12.04.2018 про перерахування коштів на її поточний рахунок в ПАТ АТ «Ощадбанк». Заява [PERSON] про перерахування на поточний рахунок частини пенсії (25 відсотків розміру пенсії) [PERSON] та копія рахунку у пенсійній справі відсутня. Згідно заяви від 06.04.2021 [PERSON] про виплату допомоги на поховання органом Пенсійного фонду 08.04.2021 року було нараховано та виплачено допомогу на поховання за померлу [PERSON] (а.с.186-187 том 1). Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, з яких вбачається, що він з позивачем є сусідами, знає її та її родину з дитинства. Йому відомо, що [PERSON] певний час перебувала в Італії та там потрапила в дорожньо- транспортну пригоду. Після аварії її лікували, була дуже хвора. Коли привезли [PERSON] в с. Малинці з Італії, позивач постійно їздила до неї, забезпечувала сестру продуктами харчування, одежею, неодноразово забирала її в с. Клішківці до себе додому, де купала, перевдягала, стригла. Стрижку здійснювала його дружина, яка є перукарем, також вона перешивала одяг [PERSON] . Він неодноразово відвозив позивачку в с.Малинці до сестри, також позивач наймала працівників для проведення поточного ремонту будинку сестри, прибирання в городі, на подвір`ї, яким сплачувала кошти, оплачувала йому бензин за перевезення. [PERSON] після ДТП самостійно рухалася, доглядала себе, могла себе обходити, але була дуже агресивна. Разом з тим, в неї дрижали руки, не могла себе купати, тому постійно потребувала догляду, який здійснювала [PERSON] . В одному господарстві з покійною проживав син [PERSON] , але в іншому будинку. Позивач неодноразово привозила сумку з приготовленою їжею сестрі та її сину, щоб між ними не виникали суперечки за продукти. Свідок [PERSON] в суді показала, що після аварії в [PERSON] були проблеми зі здоров`ям психологічного характеру, у зв`язку з чим, вона періодично проходила лікування в психіатричній лікарні. Позивач відвідувала сестру під час перебування в лікарні, привозила їжу, одяг та інші речі. Так як вона працювала на той час в психіатричній лікарні, то і через неї позивач передавала сестрі всі необхідні речі. Також позивач вирішувала всі побутові потреби сестри, сплачувала комунальні послуги. Після пожежі, яка сталася в будинку сестри позивача, [PERSON] привезла свою сестру до неї додому проживати десь на місяць. У [PERSON] після пожежі були обпечені руки, їй потрібен був сторонній догляд, щоб годувати її, з`явилися прояви загострення хвороби. В подальшому позивач помістила сестру до Клішковецької амбулаторії, а згодом за станом здоров`я сестри до психіатричної лікарні. У зв`язку з даними подіями, у [PERSON] трапився інсульт і вона офіційно відмовилася від опікунства, але незважаючи на це, сестру не залишала, провідувала її, приносила продукти харчування. Також їй відомо, що будинок в якому проживала [PERSON] був проданий її сином [PERSON] , оскільки в нього були борги. Позивач займалася справами по поверненню будинку своїй сестрі. Також зазначила, що під час перебування [PERSON] в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні, її ніхто не відвідував, крім сестри. Під час проживання [PERSON] у неї вдома після пожежі, до неї син та онука не приходили. Вона разом з позивачем тричі відвідувала [PERSON] в Хотинському психоневрологічному будинку- інтернаті. Після смерті [PERSON] позивач забирала тіло покійної та організовувала похорон. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала покази, з яких вбачається, що вона є сусідкою позивача. [PERSON] після аварії спочатку ходила з паличкою, все було добре, з часом її стан погіршився, погано говорила, ставала агресивною, їй потрібно було лікування і опіка. Весь цей час опікою займалася [PERSON] . Коли позивач працювала, то наймала жінку, яка здійснювала догляд за сестрою. В період до поміщення [PERSON] в будинок- інтернат, позивач часто привозила її до себе додому, купала, стригла, переодягала, збирала її речі з дому, прала і відвозила назад. Також позивач часто разом з нею відвідувала сестру в будинку - інтернат, купала її там, привозила продукти, влаштувала їй свято. Свідок [PERSON] пояснила, що позивач наймала її робити ремонти в будинку [PERSON] в с. Малинці, перед поверненням останньої з Італії додому після аварії. Після дорожньо транспортної пригоди стан [PERSON] змінився, вона стала більш агресивною, що було помітно, до всього придиралася. Її чоловік майже кожного місяця відвозив позивача до сестри, яка возила продукти сестрі. Вона теж їздила з позивачем, до місця проживання [PERSON] , купали її там, перевдягали, речі брала прати додому. [PERSON] боялася йти до сестри сама, так як [PERSON] була дуже агресивна. Машину залишали внизу на дорозі, щоб вона її не побила, був випадок, що тікали з будинку. Приступи агресії в [PERSON] були моментами, вона могла себе обслуговувати. Оскільки в с. Малинці належних умов не було, то позивач брала сестру до себе додому, купала її, перевдягала, що було постійно, свідок навіть їй в цьому допомагала. Також свідок повідомила, що позивач провідувала свою сестру в Чернівецькій обласній психіатричній лікарні. В подальшому після пожежі стан [PERSON] погіршився, можливості тримати її вдома не було, тому було вирішено помістити її до Хотинського психоневрологічного будинку інтернат. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, він працює медичним братом в Хотинському психоневрологічному будинку інтернат з 2008 року. [PERSON] перебувала в будинку інтернат на лікуванні до дня смерті. [PERSON] за своїм психічним станом «була нічого», а часом доводилось, робити їй уколи, бо вона не давала жити тим, хто поряд із нею. Під час перебування [PERSON] в будинку інтернат, майже щомісяця її відвідувала сестра [PERSON] , привозила продукти, [PERSON] впізнавала свою сестру, спілкувалася з нею. Факт відвідування відповідачкою [PERSON] хворої не може підтвердити. У судовому засіданні в якості свідків зі сторони відповідачки були допитані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні надав покази, з яких вбачається, що він є депутатом Малинецького старостинського округу Клішковецької сільської ради. Так, йому відомо, що після повернення [PERSON] із-за кордону після аварії, яка сталася там, з нею проживав син [PERSON] , навідувалася онучка [PERSON] . Йому відомо, що [PERSON] часто виходила в село, заходила до його матері, просила про допомогу по господарству, приготувати їжу, доглядати за нею. Не бачив, щоб [PERSON] проживала разом з сестрою. Про те, що [PERSON] була визнана недієздатною та перебувала в будинку-інтернаті йому не було відомо. Свідок [PERSON] показала, що працювала в сільській раді, їй відомо, що [PERSON] проживала зі своїм сином та онучкою [PERSON] , під час навчання в школі займалася онучкою. [PERSON] неодноразово зверталася в сільську раду про допомогу, наголошувала на тому, що не хоче, щоб сестра була її опікуном. Під час спілкування [PERSON] була адекватною, розуміла все, про що говорять. Зі слів [PERSON] їй було відомо, що пенсію отримує сестра, бо вона скаржилася на це. Свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] , після аварії, яка сталася з нею в Італії, проживала в себе вдома в с. Малинці. Стан здоров`я останньої змінився, погано говорила, координація рухів була порушена, проте не була безпорадною, могла сама себе обходити, всюди ходила, приходила часто до неї в гості. Також після дорожньо- транспортної пригоди [PERSON] просила прийти їй допомогти, проживала з сином [PERSON] та онучкою [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка є свекрухою відповідачки, в судовому засіданні пояснила, що після повернення [PERSON] з Італії, разом з нею проживали син та онука [PERSON] . Син [PERSON] певний час перебував в місцях позбавлення волі, то за [PERSON] доглядала онука [PERSON] . Вона особисто приходила допомагати по господарству, на городі, приносила і готувала їжу, але [PERSON] там не зустрічала. Зі слів сина та невістки їй відомо, що [PERSON] перебувала на лікуванні в інтернаті, але з приводу чого невідомо. [PERSON] знала, що її опікуном є рідна сестра, однак зверталася до профспілки колективу школи з питанням, щоб зняли опікуна, при цьому скаржилася, що [PERSON] за нею не доглядає, нічого не робить, казала, що навіщо опікун, якщо в неї є діти, які її доглядають. Позивач не брала свою сестру додому, щоб помити, перевдягнути. До того часу, як [PERSON] помістили в будинок- інтернат, остання розуміла значення своїх дій. Зазначила, що її син одружився з відповідачем в 2013 році і в день розпису в будинку [PERSON] сталася пожежа, причини якої їй невідомі. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працювала головою Малинецької сільської ради з 1987 по 2021 рік, знайома з покійною [PERSON] , яка проживала в с. Малинці з сином [PERSON] і онукою [PERSON] . Онука проживала певний період в Москві, потім бабуся забрала її до себе додому, але вона там постійно не проживала. Їй відомо, що [PERSON] привезли з Італії після дорожньо транспортної пригоди, яка трапилася там, вже хвору. [PERSON] принесла в сільську раду документи, що вона є опікуном сестри [PERSON] , вирішувала це питання через суд, але у зв`язку з чим її визнали недієздатною, їй невідомо. Час від часу позивач приносила сестрі їжу, приходила до неї. [PERSON] навіть після того, як її визнали недієздатною, могла ходити в магазин, робити покупки, сама себе обслуговувати, розуміла значення своїх дій. Часто приходила в сільську раду, вони спілкувалися. Під час бесіди [PERSON] скаржилася, що сестра забирає її пенсію, що їй недостатньо їжі, яку приносить сестра. Їй відомо, що [PERSON] періодично проходила лікування і поверталася додому. В день реєстрації шлюбу [PERSON] , в спірному будинку сталася пожежа. На той час там проживали [PERSON] з сином. [PERSON] , яка була опікуном покійної, там не було, вона приїхала, коли пожежу загасили. Їй відомо, що син [PERSON] відчужив будинок матері, але [PERSON] через суд визнала договір купівлі продажу даного будинку недійсним. Свідок [PERSON] зазначила, що працює в дитячому садочку та є колегою [PERSON] . Була свідком того, як до [PERSON] на роботу приїжджала тітка [PERSON] для розмови щодо спадкування майна [PERSON] . Після розмови з тіткою [PERSON] була засмучена, плакала, повідомила, що тітка просила написати заяву нотаріусу про відмову від спадщини. Свідок [PERSON] , який є чоловіком відповідачки, пояснив, що до моменту укладення шлюбу з [PERSON] , остання проживала з бабусею і батьком і навіть після укладення шлюбу. [PERSON] після аварії проживала в с. Малинці постійно, до того часу як потрапила в будинок- інтернат. [PERSON] була при пам`яті, пам`ятала всі дати, під час ходьби трохи тягнула ногу і їй важко було розмовляти, порушена була мова. Хто був її опікуном йому невідомо. Також йому невідомо, чи забирала [PERSON] сестру до себе додому та чи привозила їй продукти харчування. Ініціатива помістити [PERSON] в будинок інтернат була [PERSON] . Під час перебування [PERSON] в даному закладі, вони з дружиною навідувалися до неї, передавали продукти харчування, спілкувалися з нею, але намагалися цього не афішувати. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Статтею 1216 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - дня смерті спадкодавця (частина друга статті 1220, частина перша\~статті 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України\~визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~статті 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу\~(стаття 1258 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтею 1262\~ЦПК України\~передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша\~статті 1267 ЦК України). В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення (постанова Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 304/1648/14-ц (провадження № 61-6953св18)). Одержання права на спадкування наступною чергою стосується другої-п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. Разом із тим,\~стаття 1259 ЦК України\~передбачає можливість зміни черговості одержання права на спадкування, у тому числі і за рішенням суду. Відповідно до частини другої\~статті 1259 ЦК України\~фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2023 року у справі № 753/16113/20 (провадження № 61-2552св23). Під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду\~від 20 вересня 2022 року у справі № 372/3988/20-ц (провадження№ 61-5062св22), від 22 березня 2023 року у справі № 753/10668/19 (провадження № 61-11248св22). Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів (постанови Верховного Суду від 21 жовтня 2021 року у справі № 401/2614/17 (провадження № 61-14759св20), від 28 червня 2023 року у справі № 691/1559/18 (провадження № 61-1917св23)). Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] мотивувала позов тим, що має право на спадкування разом зі спадкоємцем першої черги, яка закликається до спадкування, тобто з відповідачем, оскільки здійснювала догляд за померлою та утримувала її з липня 2008 року по день смерті останньої, була призначена опікуном сестри. Посилаючись на частину другу\~статті 1259 ЦК України,\~вказує,\~що вона\~протягом тривалого\~часу опікувалася,\~матеріально забезпечувала,\~сплачувала комунальні платежі та надавала іншу допомогу спадкодавцеві, яка через тяжку хворобу була у безпорадному стані. Безпорадний стан [PERSON] підтверджується медичними документами та судовими рішеннями, згідно яких [PERSON] внаслідок перенесеної важкої черепно-мозкової травми від автомобільної аварії 22.07.2008 була визнана у 2009 році інвалідом другої групи безтерміново та у 2010 році недієздатною, це підтверджується медичною випискою з операційного відділення лікарні Вітторіо Венето, Італія від 18.10.2008 року; витягом з історії хвороби [PERSON] . Чернівецької обласної психіатричної лікарні №4287; висновком судово-психіатричної експертизи від 29.01.2010; рішеннями Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.02.2010 (справа №2о-15) та від 18.06.2012 року (справа №2-76/12). Крім того, [PERSON] за своїм психічним станом при укладанні договору купівлі-продажу житлового будинку по [ADDRESS] 10.02.2009 року не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, що було встановлено судом у рішенні Хотинського районного суду Чернівецької області від 18.06.2012 (справа №2-76/12). У зв`язку з наявністю у [PERSON] важкого психічного розладу: виражені зміни особистості органічного (травматичного з 2008 року) ґенезу, експлозивний варіант, остання у 2017 році була примусово госпіталізована до психіатричного закладу та в подальшому 04.04.2018 року поміщена до ОКУ «Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат», у якому постійно проживала та отримувала догляд і медичне лікування до дня смерті [INFO] . Свідок [PERSON] , який працює медбратом Хотинського психоневрологічного будинку-інтернат, в суді підтвердив хворобливий стан [PERSON] , яка за своїм психічним станом «була нічого», а часом доводилось, робити їй уколи, бо вона не давала жити тим, хто поряд із нею. Допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , також підтвердили, що [PERSON] була не зовсім адекватною, часто була агресивною, безпідставно скаржилась, систематично та тривало лікувалась у Чернівецькій обласній психіатричній лікарні. Суд вважає,\~що надані\~позивачем докази\~безспірно встановлюють,\~що [PERSON] \~з липня\~2008\~року по\~день смерті\~ [INFO] перебувала у безпорадному стані та потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування, яку їй тривалий час надавала рідна сестра [PERSON] . Твердження відповідача [PERSON] та свідків сторони відповідача, що [PERSON] була «нормальна», розуміла значення своїх дій, спростовуються вищенаведеними доказами, крім того, вказані свідки, згідно їх показів, не перебували постійно поряд із [PERSON] , не відвідували її у лікарнях, коли вона лікувалась, не займались власне лікуванням [PERSON] . Щодо здійснення\~позивачем опіки\~над [PERSON] ,\~її матеріальне\~забезпечення та\~надання їй\~іншої допомоги\~протягом тривалого\~часу,\~то суд\~зазначає,\~що в\~судовому засіданні\~підтверджено,\~що саме\~позивач [PERSON] ,\~в липні\~2008\~року після\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~яка сталася\~з [PERSON] ,\~поїхала закордон\~до італійської\~лікарні,\~де перебувала\~на лікуванні\~її сестра,\~доглядала за\~нею,\~була поряд\~з нею\~в лікарні\~до жовтня\~2018\~року,\~займалася оформленням\~документів для\~повернення сестри\~в Україну\~та супроводжувала\~під час\~повернення її\~в Україну,\~що підтверджується\~відмітками у\~паспортах про\~перетин кордону,\~медичними виписками\~з італійської\~лікарні. Крім того, суд бере до уваги, що дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та показами свідків підтверджено забезпечення спадкодавця позивачем необхідними ліками, продуктами харчування, одягом, засобами гігієни, сплату комунальних послуг, організація та оплата періодичних косметичних ремонтів, прибирання будинку та господарства, в якому проживала [PERSON] , періодично забирала сестру до себе додому, де купала, переодягала, стригла, возила на обстеження, до лікарень, займалася оформленням інвалідності сестри (а.с.35-39 том 1), що також підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та показами свідка [PERSON] , яка також підтвердила, що позивач періодично приходила і привозила їжу [PERSON] , була її опікуном. Показами свідка [PERSON] підтверджено, що у вересні 2013 року після пожежі за місцем проживання [PERSON] , позивач відвідувала сестру у Клішковецькій лікарні, купувала ліки та все необхідне, та після виписки з лікарні організовувала постійний догляд за сестрою, яка проживала у неї, допомагала їй з переодяганням та гігієнічними процедурами, перев`язками, постійно відвідувала. Також свідок зазначила, що син і онука не провідували [PERSON] під час її тимчасового проживання у неї вдома. Пізніше позивач забезпечила подальшу госпіталізацію сестри до Чернівецької обласної психіатричної лікарні на стаціонарне лікування. Доводи відповідача про те, що пожежу в будинку у вересні 2013 р вчинила [PERSON] і що це свідчить про невиконання позивачем обов`язків опікуна, суд вважає необґрунтованими та жодними доказами не підтверджені. Як встановлено судом, [PERSON] була опікуном своєї сестри [PERSON] у період з 20.05.2010 року по 11.11.2013 року та з 18.10.2018 року по 04.04.2021 року, що підтверджується судовими рішеннями наявними в матеріалах справи (а.с.16-17,19-21 том 1). При цьому, у період звільнення [PERSON] від обов`язків опікуна, за станом здоров`я, з листопада 2013 по жовтень 2018 року інший опікун [PERSON] не призначався. Суд звертає увагу також на те, що саме за зверненням позивача, яка звернулася у березні 2011 року до суду з позовом, як опікун [PERSON] , про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку від 10.02.2009 року, який було укладено [PERSON] , за рішенням суду було визнано даний договір недійсним та повернуто у власність [PERSON] незаконно проданий будинок по [ADDRESS] , який наразі входить до складу спадщини та відносно якого виник спір між сторонами. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] займалася організацією поміщення сестри [PERSON] до ОКУ «Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат», що не заперечується відповідачем та підтверджується показами свідків. Під час перебування [PERSON] в ОКУ «Хотинський психоневрологічний будинок інтернат» у період з 04.04.2018 по 04.042021 рр позивач відвідувала сестру у даному закладі, привозила їжу, одяг, необхідні речі, вітала зі святами, що підтверджується довідкою ОКУ «Хотинський психоневрологічний будинок-інтернат» №140 від 04.07.2024; завіреними копіями сторінок із Журналу реєстрації відвідувань підопічних даного закладу (а.с.58, 92-107 том 1), а також показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Після смерті [PERSON] . 04.04.2021 позивач займалася організацією поховання сестри, що підтвердила свідок [PERSON] та вбачається з інформації наданої ГУ ПФУ в Чернівецькій області від 10.12.2024 про виплату [PERSON] допомоги на поховання за померлу [PERSON] (а.с.186 том 1). Ураховуючи вищевикладені обставини, дослідивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивач опікувалася та матеріально забезпечувала [PERSON] з липня 2008 року по день смерті, надані позивачем докази містять відомості про безпорадний стан спадкодавця та неможливість останньої самостійно здійснювати догляд за собою та задовольняти побутові потреби. Суд критично відноситься до доводів сторони відповідача про спільне проживання відповідача [PERSON] , її батька [PERSON] разом з [PERSON] з 2008 по квітень 2018 року, а також те, що не позивач, а вони здійснювали догляд та матеріально забезпечували [PERSON] , оскільки вони не підтверджуються належними та достовірними доказами. Так, з матеріалів справи вбачається, що син спадкодавиці [PERSON] з 2008 року до дня смерті [INFO] проживав з матір`ю [PERSON] періодично. Так, у період з 24.04.2009 по 03.01.2013 відбував покарання в місцях позбавлення волі за вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 10.06.2010 р (а.с.59-60, 85-86 том 2), після відбуття покарання офіційно працевлаштований не був, матір`ю не піклувався, вчиняв з нею сварки, за що притягувався до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановами суду (а.с.61,63-64 том 2), отже ні фізичної, ні матеріальної допомоги матері не надавав, крім того, з пояснень самої відповідачки, наданих в суді та показів свідків, встановлено, що син померлої мав фінансові труднощі та борги, у зв`язку з чим взяв кредит під заставу будинку по [ADDRESS] . Суд зазначає, що наявні у справи відомості про те, що відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , не свідчить про те, що за даною адресою відповідач фактично проживала, оскільки згідно довідок Клішковецької сільської ради №2171 від 26.07.2021 та №705 від 23.05.2024, [PERSON] на момент смерті була зареєстрована та проживала одна. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили в суді, що в ті моменти, коли вони були на господарстві [PERSON] , там проживала сама [PERSON] та періодами її син [PERSON] . До показів свідків зі сторони відповідача суд відноситься критично, оскільки частина свідків є членами родини відповідача, а решта не змогла однозначно підтвердити, де саме проживала відповідач у період з 2008 по квітень 2018 року, зокрема, свідки плутались у показаннях, то повідомляли, що відповідач проживала з бабусею у малолітньому віці, то до заміжжя, то проживала на два господарства і бабиному і чоловіка, то просто навідувалась до баби. Свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] проживала разом з сином, невісткою та онукою [PERSON] , але у які роки проживала не повідомила. Отже, досліджені в судовому засіданні докази у сукупності не доводять твердження відповідача [PERSON] про проживання, опікування та догляд нею [PERSON] та не спростовують доводи та докази позивача, що саме [PERSON] опікувалась, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу своїй сестрі [PERSON] , яка через тяжку хворобу була неспроможна самостійно забезпечувати себе. Таким чином, судом при розгляді даної справи, було встановлено наявність сукупності обставин, передбачених ч.2 ст.1259 ЦК України, які є підставою для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved