Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

21.03.2025 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. [INFO] народилася [PERSON] . За фактом її народження 13 вересня 2012 року виконавчим комітетом Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району здійснено актовий запис про народження № 5 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Відповідно до даного свідоцтва батьками дівчинки є [PERSON] та [PERSON] . На даний час сторони проживають окремо. Донька проживає з позивачкою та фактично перебуває на її утриманні. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення донькою повноліття. 25.03.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилась, однак 07.05.2025 надала до суду письмову заяву, у якій просила розгляд здійснювати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, однак 15.04.2025 надав до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги визнав повністю та просить розгляд справи проводити у його відсутність. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, зокрема, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 5 батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . На даний час дитина проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, на підтвердження даної обставини позивач надала суду копію довідки про зареєстрованих у житловому будинку осіб. Частиною 2 ст. 51 Конституції України визначений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України від 27.02.1991 закріплено що, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.\~150\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1, 3 ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З врахуванням меж позовних вимог, визнання повністю позовних вимог відповідачем суд дійшов висновку, що позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню і вважає встановлення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є справедливим, обґрунтованим, таким що відповідає засадам розумності та виваженості, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та потреб дитини. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. 141, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved