Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася 27 лютого 2025 року в суд із позовом до Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, в якому просить визнати за нею, [PERSON] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги позивач [PERSON] мотивує наступним. Вказує, що вона, [PERSON] , являється власником житлового будинку [ADDRESS] . Зазначає, що 20 серпня 1989 року на підставі рішення зборів уповноважених колгоспників ім. Тімірязєва № 3 їй було виділено у користування земельну ділянку в розмірі 0,08 га. для будівництва індивідуального житлового будинку [ADDRESS] . Вказує, що на підставі згаданого вище рішення Куликівської селищної ради народних депутатів прийнято рішення № 46 від 19.04.1990 «Про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу будівельного паспорта на забудову земельної ділянки гр. [PERSON] » їй було затверджено рішення зборів уповноважених колгоспу ім. Тімірязєва про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в [ADDRESS] площею 0,08 га. Рішенням Виконавчого комітету Нестеровської районної Ради народних депутатів дозволено будівництво індивідуального житлового будинку та надано дозвіл на виготовлення будівельного паспорта [PERSON] в [ADDRESS] . Виконуючи вказані рішення, нею було виготовлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. На підставі будівельного паспорта на забудову земельної ділянки по [ADDRESS] їй було видано свідоцтво на забудову земельної ділянки в сільських населених пунктах Української РСР. 12.12.1990 архітектором було винесено в натуру межі земельної ділянки, про що свідчить акт виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель. 24.01.1991 їй надано дозвіл на закладку фундаментів під індивідуальне будівництво № 11. У 1991 році вона збудувала житловий будинок. Зазначає, що належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. Вказує, що вона, [PERSON] , зверталася до реєстратора з реєстрації речових прав на нерухоме майно із заявою про реєстрацію за ним права власності на житловий будинок в [ADDRESS] , однак реєстратор їй відмовила через неподання правовстановлюючих документів. У зв`язку з тим, що у неї, позивача, відсутнє право власності на житловий будинок у неї немає можливості приватизувати земельну ділянку для обслуговування житлового будинку. Таким чином, [PERSON] змушена звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності на нерухоме майно. Зважаючи на наведене позивач [PERSON] просить позовну заяву задовольнити. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 04 березня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 07 травня 2025 року. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Позовних вимог не заперечив, при вирішення справи поклався на думку суду. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача та представника відповідача, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] в с. Куликів Жовківського району Львівської області, що стверджується копією паспорта громадянина України серія та номер [NUMBER] , виданого 05 грудня 2000 року. Позивач [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] із 27 січня 1997 року, що стверджується арк. 11 паспорта громадянина України. Із виписки із рішення зборів уповноважених колгоспників колгоспу їм. Тімірязєва Нестеровського району, Львівської області (членів уповноважених 130 чоловік, присутніх 110 чоловік) протоколу № 3 від 20 серпня 1989 року вбачається порядок денний: затвердження рішення правлінь та заяв. Слухали: заяву про виділення земельної ділянки [PERSON] під будівництво індивідуального жилого будинку в [ADDRESS] . Розглянувши заяву [PERSON] , яка проживає в смт Куликів, збори уповноважених колгоспників вирішили: 1. У відповідності з погодженим проектом забудови смт Куликів виділити для користування земельну ділянку в розмірі 0.08 га по [ADDRESS] під будівництво індивідуального жилого будинку. 2. Просити виконком селищної ради народних депутатів погодити згадане рішення і підняти клопотання перед виконкомом про надання [PERSON] дозволу на будівництво індивідуального жилого будинку та видачу будівельного паспорту на забудову земельної ділянки. 3. Попередити [PERSON] щодо отримання від районного архітектора дозволу на будівництво фундаменту забороняється проводити будь-які роботи. Із рішення Куликівської ради народних депутатів Нестеровського району Львівської області від 19 квітня 1990 року № 46 "Про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу будівельного паспорту на забудову земельної ділянки [PERSON] " вбачається, що виконком селищної ради народних депутатів вирішив: 1. Затвердити рішення зборів уповноважених колгоспу ім. Тімірязєва про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку [PERSON] в [ADDRESS] площею 0.08 га. 2. Попередити [PERSON] , що проведення будь-яких робіт на даній земельній ділянці без будівельного паспорту на забудову земельної ділянки виданого районним архітектором заболроняється. 3. Просити виконком Нестеровської районної Ради народних депутатів дозволити будівництво житлового будинку і видати [PERSON] будівельний паспорт. 4. Зобов`язати [PERSON] після побудови фундаменту взяти дозвіл в архітектурі на дальше будівництво. Із виписки з рішення виконавчого комітету Нестеровської районної ради народних депутатів від 02 липня 1990 року № 164 "Про надання дозволу на будівництво індивідуального жилого будинку та видачу будівельного паспорту на забудову ділянки гр. [PERSON] " вбачається, що розглянувши клопотання виконкому Куликівської селищної ради народних депутатів від 19.04.1990 № 46 вирішено: дозволити будівництво індивідуального жилого будинку та видати будівельний паспорт [PERSON] в [ADDRESS] . Встановлено, що виконуючи вказані рішення, позивачем було виготовлено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. На підставі будівельного паспорта на забудову земельної ділянки по [ADDRESS] їй було видано свідоцтво на забудову земельної ділянки в сільських населених пунктах Української РСР. 12.12.1990 архітектором було винесено в натуру межі земельної ділянки, про що свідчить акт виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель. 24.01.1991 позивачеві надано дозвіл на закладку фундаментів під індивідуальне будівництво № 11. Встановлено, що у 1991 році позивачем було збудовано житловий будинок. Згідно із абз. 3 п. 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень документ, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів не вимагається. Так, Верховний Суд у своїй Постанові по справі № 1540/3952/19 прийшов до наступних висновків: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Відповідно до додатку № 2 Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на нерухоме майно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав свідоцтво про право на забудову земельної ділянки в сільських населених пунктах Української РСР є правовстановлюючим документом. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок. [PERSON] зверталася до реєстратора з реєстрації речових прав на нерухоме майно із заявою про реєстрацію за ним права власності на житловий будинок в [ADDRESS] , однак реєстратор їй відмовила через неподання правовстановлюючих документів. Із довідки № 1/3909 від 09.12.2024, яка видана позивачеві [PERSON] ЛОР ОКП "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", вбачається, що згідно інтентаризаційних матеріалів ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" станом на 29 грудня 2012 року реєстрація житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , не проводилася. Із копії довідки № 551/04-53 від 12.12.2024, виданої Куликівською селищною радою Львівського району Львівської області вбачається, що погосподарський облік в селищі Куликів не ведеться. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Як встановлено судом, в позивача [PERSON] відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" 09.12.2024 та Витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 09.12.2024 вбачається, що рік завершення будівництва житлового будинку садибного типу 17 А по [ADDRESS] , площа забудови 120.8 м2, загальна площа будівлі 197.7 м2, загальна площв приміщень 197.7 м2, кількість поверхів 2, житлова площа приміщень 126.8 м2, нежитлова площа 70.9 м2, кількість житлових кімнат 5. При житловій будівлі є веранда, л. кухня, сарай, вбиральня, криниця, ворота, ворота, огорожа, хвіртка, погріб, огорожа. Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ст. 80 ЦК України встановлено, що жилий будинок є об`єктом права приватної власності. Згідно із ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] .

Outcome: approved