Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою у порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження про встановлення факту смерті її бабусі - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у віці 87 роки в смт. Каланчак Скадовського району Херсонська області. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона є онукою [PERSON] , яка народилась [INFO] у селищі Каланчак Каланчацького району Херсонської області, та померла [INFO] в селищі Каланчак, яке є тимчасово окупованою територією. Смерть бабусі настала за таких обставин: перебуваючи вдома за адресою: [ADDRESS] , вночі 25.03.2025 у [PERSON] наступила смерть внаслідок захворювання «Біологічна смерть», що підтверджується протоколом встановлення смерті людини. Отримати свідоцтво про державну реєстрацію смерті у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан». Встановлення факту смерті необхідно заявниці для оформлення спадкових справ. Ухвалою від 11.04.2025 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд такої. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні від 22.04.2025 надала згоду та була допитана про відомі їй обставини справи як свідок. У судове засідання 05.05.2025 [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала в повному обсязі, просива таку задовольнити. Представник заінтересованої особи Сихівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, судом було повідомлено заінтересовану особу про дату, час та місце розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] народилася [INFO] у смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Каланчацьким РВ УМВС України у Херсонські області 07.03.1996. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , місце народження: смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області. Як слідує із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 15.04.2025 № 00050654759, 02.06.1984 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Каланчацького районного управління юстиції Херсонської області складено актовий запис про шлюб № 43, укладений між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружині присвоєне « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , а також паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Каланчацьким РВ УМВС України у Херсонські області 13.05.2005, [PERSON] народилась [INFO] у смт. Каланчак Каланчацького району Херсонської області, її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Так, наданим суду документами підтверджується, що заявниця [PERSON] є онукою [PERSON] . Відповідно до інформації, наявної у документі під назвою «Протокол установления смерти человека» від 25.03.2025, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , причина смерті - біологічна смерть. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] , виданого 27.03.2025 так званим Каланчацьким районним відділом записів актів цивільного стану Управління ЗАГС Херсонської області, [PERSON] померла [INFO] у селищі Каланчак Каланчацького району Херсонської області. Як видно листа Сихівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 04.04.2025 № 416/33.24-01-08, заявниці [PERSON] на підставі пред`явлених документів відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки свідоцтво про смерть видане на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень та будь-який документ, виданий цими органами, є недійсний і не створює правових наслідків. Згідно із ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Статтею 49 ЦК України встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України). Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Статтею 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану (ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). До набрання чинності вказаної норми закону, аналогічні положення були визначені статтею 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час. 17.07.2020 відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» Каланчацький район було ліквідовано, а населені пункти Каланчацької селищної територіальної громади (з адміністративним центром в смт. Каланчак) увійшли до Скадовського району. При цьому, судом враховано, що Скадовський район Херсонської області, в тому числі Каланчацька селищна територіальна громада, із 24.02.2022 є тимчасово окупованою територією України, відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 №376, яким затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Допитана 23.04.2025 в ході судового розгляду справи заявниця [PERSON] в якості свідка з приведенням до присяги надала показання про те, що вона є онукою [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказала, що смт. Каланчак було окуповане в перший день війни, її матір та бабуся [PERSON] залишились на вказаній території. З урахуванням наданих заявницею доказів та встановлених обставин справи, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявницею, та наданих письмових доказів стосовно того, що її бабуся [PERSON] , [INFO] , померла на тимчасово окупованій території України. Заявницею доведено, що встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть згідно з чинним законодавством України та оформлення спадкових прав. Отже, враховуючи те, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об`єктивні перешкоди, суд вважає, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON] , яка настала [INFO] у віці 87 роки, в смт. Каланчак, Скадовського району Херсонської області. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved