Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

У жовтні 2024 року Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі\~АТ «ПУМБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 78200,51 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено 07.03.2020 кредитний договір № 20115710188, за яким позичальнику видано кредит у сумі 3000 грн. За вказаним договором неодноразово збільшувався кредитний ліміт, востаннє до 42268 грн. У порушення умов вказаних договорів відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим станом на 21.08.2024 утворилась заборгованість: по кредитному договору 78200,51 грн., з яких: 41209,26 грн. заборгованість за кредитом, 36991,25 грн. заборгованість за процентами. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.10.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справи за відсутності представника Банку, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в порядку п.19 Перехідних положень ЦПК України, ч.1 ст.12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до\~статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 07 березня 2020 року між сторонами було укладено кредитний договір №20115710188, шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Паспорту споживчого кредиту, за умовами якого Банк надав, а відповідач отримав Споживчий кредит в сумі 3 000,00 грн. шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого кредитного ліміту на картковому рахунку, строком на 12 місяців, з можливістю продовження на такий же строк, з фіксованою процентною ставкою - 47,88% річних. Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту, сума кредитного ліміту збільшувалась та з 03.03.2022 складала 42268 грн. Так, зі змісту Паспорта споживчого кредиту вбачається, що сторони погодили основні умови кредитування (тип кредиту, суму/ліміт кредиту, строк кредитування), розмір процентної ставки та орієнтовну вартість кредиту для споживача, а також порядок повернення кредиту. Позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти на умовах передбачених договорами. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 21.08.2024 утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 78200,51 грн., з яких: 41209,26 грн. заборгованість за кредитом; 36991,25 грн. заборгованість за процентами. Зі змісту виписок за особовим рахунком та розрахунками позивача вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість. Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогійний висновок наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц. Отже, відповідачем були порушені умови договорів щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Згідно з положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 526,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.\~629\~ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що між [PERSON] та АТ «ПУМБ» укладено кредитний договір, що позивач надав відповідачу кредитні кошти, якими відповідач користувався та частково сплачував заборгованість по кредиту, а також, що відповідач був обізнаний з умовами кредитного договору, що відображені у заяві № 20115710188 від 07 березня 2020 року. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості заборгованість за кредитним договором в сумі 78200,51 грн., з яких: 41209,26 грн. заборгованість за кредитом; 36991,25 грн. - заборгованість за процентами. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved