Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

04 лютого 2025 року ТОВ «Холд Лімітед» звернулося до Придніпровського районного суду м. Черкаси із вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути із [PERSON] заборгованість за спожитий природний газ, 3 % річних, інфляційні втрати та судові витрати. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що [PERSON] , через уповноважену ним особу, приєднався до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам шляхом підписання заяви-приєднання від 04.10.2016 та йому, як суб`єкту ринку природного газу, присвоєно ЕІС-код 56ХМ38A15424396U. Пунктом 2.1 розділу ІІ Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2500 від 30.09.2015, визначено, що постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигаз Збут» здійснило постачання природного газу боржнику за адресою: [ADDRESS] , для використання в побуті. У порушення умови Типового договору та Правил постачання відповідач оплату за послуги з газопостачання здійснював не у повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за поставлений природний газ, за період 01.11.2020 до 30.04.2022, в сумі 25\~282,05, що, станом на день подачі позовної заяви, відповідачем лишається несплаченою. 05 липня 2024 року між ТОВ «Черкасигаз Збут» та ТОВ «Холд Лімітед» укладено договір про відступлення права вимоги №05/07-24, відповідно до умов якого, Первісний кредитор (ТОВ «Черкасигаз Збут») відступає, а Новий кредитор (ТОВ «Холд Лімітед») приймає право вимоги заборгованостей, строк оплат яких настав (Право вимоги), які виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз Збут» та побутовими споживачами за переліком та у сумах, які зазначені у додатку 1 до цього Договору. Відповідно до Акту та Реєстру боржників - Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги, ТОВ «Холд Лімітед» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 25\~282,05 грн. Ураховуючи вищевикладене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути із відповідача [PERSON] заборгованості за спожитий природній газ у сумі 33\~923,08 грн, з яких: 25\~282,05 грн основний борг, 1913,98 грн - 3 % річних, 6727,05 грн - інфляційних втрат, та суму сплаченого судового збору у розмірі 3028 грн. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10 лютого 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Холд Лімітед» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті о 08 год 30 хв 06 березня 2025 року в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 березня 2025 року відкладено розгляд справи за позовом ТОВ «Холд Лімітед» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ до 14 год 00 хв 31 березня 2025 року у зв`язку із відсутністю у діях відповідача повторності (ч.4 ст.223 ЦПК України), з якою законодавець пов`язує можливість ухвалення заочного рішення за умови відсутності заперечень позивача та/або його представника проти заочного розгляду справи (п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України). Водночас у пункті 3 резолютивної частини ухвали від 06.03.2025 судом роз`яснено відповідачу наслідки повторної неявки, передбачені ч.4 ст.223 ЦПК України, а саме: суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судове засідання, що було призначене о 14 год 00 хв 31 березня 2025 року, було відкладене до 08 год 30 хв 02 травня 2025 року у зв`язку із замінуванням будівлі Придніпровського районного суду м. Черкаси (а.с.59-60). Представник позивача Тітаренко І.А. в судове засідання, що призначено о 08 год 30 хв 02 травня 2025 року, не з`явився, причин не прибуття у судове засідання суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду до електронного кабінету безпосередньо позивача в підсистемі «Електронний суд», що була отримана цим учасником справи 31.03.2025 о 23 год 40 хв 31 сек (а.с.62 зворот). Водночас представник позивача Тітаренко І.А., 01 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд», подав заяву, в якій виявив волю на розгляд справи №711/952/25 без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю і не заперечує проти ухвалення заочного рішення (вхідний №12601/25 від 01.04.2025, а.с.63). Відповідач [PERSON] у судове засідання 02 травня 2025 року о 08 год 30 хв не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про місце, день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про проведення судового засідання без його участі до суду не подав, відзиву до суду не направив (ч.8 ст.178 ЦПК України передбачено, що разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами). У зв`язку із цим, 02 травня 2025 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Холд Лімітед» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. У цьому судовому рішенні суд детально виклав підстави для проведення заочного розгляду справи, а тому повторно їх зазначати у судовому рішенні по суті спору суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа розглядалась у відсутність всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторони представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що у грудні 2019 року ТОВ «Холд Лімітед» зареєстровано як юридична особа, код ЄДРПУО: 43421864, основним видом економічної діяльності якої є діяльність у сфері права, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 03.07.2024, який безпосередньо досліджений судом (а.с. 16). Суд дослідив типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, затверджений\~постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500\~(далі Типовий договір, а.с. 5-6). Згідно з п. 1.2. Типового договору визначено, що умови цього договору розроблені відповідно до\~Закону України «Про ринок природного газу»\~та Правил постачання природного газу, затверджених\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року №2496, та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Відповідно до п. 1.3. Типового договору визначено, що цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей\~633,\~634,\~641,\~642 ЦК України\~на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Пунктом 2.1 розділу II Типового договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені типовим договором. Згідно з положеннями п. 4.3, 4.6 Типового договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць, крім випадків зміни постачальника природного газу. При здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. При здійсненні постачання природного газу в рамках комерційної пропозиції постачальника строк оплати рахунка постачальника визначається комерційною пропозицією постачальника. Пунктом п. 5.2 розділу V Типового договору, визначено, що споживач зобов`язується: укласти договір постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору припинити відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи, забезпечувати своєчасну та повну оплачу послуг Постачальника (вартість природного газу) згідно з умовами цього Договору. Згідно з положеннями п. 8.1 розділ VIII Типового договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену Типовим Договором та чинним законодавством. Із заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Черкасигаз Збут» від 04.10.2016 суд встановив, що відповідач [PERSON] , в інтересах якого діяла представник згідно нотаріально посвідченої довіреності [PERSON] , приєднався до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Черкасигаз Збут» для постачання останнім природного газу до об`єкту нерухомості за адресою: [ADDRESS] (а.с.4, 10). Як встановлено судом із розрахунку боргу по особовому рахунку № [NUMBER] , що належить споживачу [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підготовлений ТОВ «Черкасигаз Збут», відповідач має заборгованість за спожитий природний газу, за період із листопада 2020 року до грудня 2024 року включно, в розмірі 25282 грн 05 коп, водночас, починаючи із квітня 2022 року, сума боргу є незмінною і становить 25\~282,05 грн. Крім того, із означеного письмового доказу суд встановив, що відповідач [PERSON] частково сплачував борг за спожитий природний газ, зокрема: у листопаді 2020 року 233,01 грн, у травні 2021 року 1394,76 грн, у жовтня 2021 року 5000 грн, у лютому 2022 року 5000 грн, що позивачем враховано під час визначення кінцевої суми боргу (а.с. 8). Аналогічний розрахунок боргу підготовлений позивачем і долучений до матеріалів позовної заяви (а.с.7). Із договору про відступлення права вимоги №05/07-24 від 05 липня 2024 року, що укладений між ТОВ «Черкасигаз Збут» та ТОВ «Холд Лімітед», суд встановив, предметом даного правочину (п.1.1) є те, що Первісний кредитор (ТОВ «Черкасигаз Збут») відступає, а Новий кредитор (ТОВ «Холд Лімітед») приймає право вимоги заборгованостей, строк оплат яких настав (Право вимоги), які виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз Збут» та побутовими споживачами за переліком та у сумах, які зазначені у додатку 1 до цього Договору (а.с.11-12). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 09.09.2024 до акту приймання-передачі Права вимоги від 09.09.2024 до договору про відступлення права вимоги №05/07-24 від 05 липня 2024 року, суд встановив, що ТОВ «Холд Лімітед» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 25\~282,05 грн (а.с14). Також судом встановлено, що позивач у грудні 2024 року звертався до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення із [PERSON] боргу за спожитий природній газ, однак ухвалою суду від 10.12.2024 в справі №711/9479/24 у видачі судового наказу було відмовлено з підстав, передбачених ч.9 ст.165 ЦПК України (а.с.17). Із розрахунку індексу інфляції та 3% річних, що нараховані [PERSON] на суму заборгованості за спожитий природній газ, суд встановив, що за період із 26.05.2022 до 02.12.2024 позивачем нараховано відповідачу 6727,05 грн інфляційних втрат та 1913,98 грн 3% річних, у зв`язку із порушенням виконання грошового зобов`язання (а.с.9). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі Закон №2189), до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч.2 ст.6 Закону №2189 передбачено, що \~виконавцями послуги з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу»\~№ 329-VIII від 09.04.2015 (далі Закон №329) передбачено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Згідно ч.2\~ст.\~13\~Закону №329, споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Взаємовідносини між постачальниками та споживачами природного газу регулюються також Правилами постачання природного газу, затвердженими\~постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 2496 від 30 вересня 2015 року (далі Правила №2496). Абзацами 1, 2 п.3 Розділу І Правил №2496 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, передбачено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному\~Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Абзацом 5 п.5 Розділу І Правил №2496 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин, встановлено, що заява-приєднання - письмова заява-приєднання споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, складена відповідно до вимог цих Правил. Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил №2496 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Особливості здійснення постачання природного газу побутовому споживачу постачальником «останньої надії» визначені розділом VI цих Правил. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням\~статей 633,\~634,\~641\~та\~642\~Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов\~Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.633 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України), публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Частиною 1 ст.634 ЦК України\~визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.. Таким чином, із досліджених у судовому засіданні матеріалів цивільної справи суд встановив, що відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу в розумінні положень Законів №2189 та №329, що йому надавало ТОВ «Черкасигаз Збут», за адресою: м. Черкаси, вул. Кривалівська, 36. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1\~ст.1077\~ЦК України\~передбачено,\~що за\~договором факторингу\~(фінансування\~під відступлення\~права грошової\~вимоги)\~одна сторона\~(фактор)\~передає або\~зобов`язується\~передати грошові\~кошти в\~розпорядження другої\~сторони (клієнта)\~за плату\~(у\~будь-який\~передбачений договором\~спосіб),\~а клієнт\~відступає або\~зобов`язується\~відступити факторові\~своє право\~грошової вимоги\~до третьої\~особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно з ст. 1082 ЦК України,\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув право грошової вимоги до відповідача за договором постачання природного газу побутовим споживачам, до умов якого відповідач приєднався шляхом підписання заяви-приєднання від 04.10.2016, на підставі договору про відступлення права вимоги №05/0724 від 05.07.2024. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] , який, станом на момент виникнення заборгованості, був і продовжує бути зареєстрованим, станом на день розгляду справи, за адресою: [ADDRESS] , мав право на проживання у цьому об`єкті нерухомості, був споживачем комунальної послуги, що надавалася ТОВ «Черкасигаз Збут» до вказаного будинку, проте своєчасно та у повному обсязі не вносив плату за надані комунальні послуги з постачання природного газу, тому, згідно з розрахунком ТОВ «Черкасигаз Збут», що узгоджується із відповідним розрахунком, що підготовлений позивачем як новим кредитором, розмір заборгованості по оплаті вказаної комунальної послуги, за період із 01.11.2020 до 30.04.2022, становить 25282,05 грн (а.с.8). Вказаний розрахунок є зрозумілим, чітким та об`єктивним, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом існування заборгованості відповідача перед позивачем як новим кредитором у розмірі, що становить 25282,05 грн. Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідачем не надано доказів на спростування наявної заборгованості по сплаті комунальної послуги, а також своїх контррозрахунків заборгованості, або ж доказів про повне погашення заборгованості, що виникла в зв`язку із неналежним виконанням ним зобов`язань з оплати за отриману комунальну послугу. Крім того, відповідачем не доведено наявності розбіжності між здійсненими сплатами та тими сплатами, що відображені позивачем у розрахунку боргу по особовому рахунку № [NUMBER] . Також у матеріалах справи відсутні докази, що ТОВ «Черкасигаз Збут» як первинний кредитор неналежно надавав комунальну послугу у спірний період в часі, або відповідач відмовився від отримання вказаної послуги. З огляду на встановлені факти і безпосередньо досліджені докази, які їх підтверджують, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Холд Лімітед», в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 25282,05 грн, підлягають до задоволення. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача 3 % річних у сумі 1913,98 грн та інфляційних втрат у сумі 6727,05 грн, за період із 26 травня 2022 року до 02 грудня 2024 року, суд зазначає про таке. Положеннями\~ст. 611 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Відповідно до наведеної норми матеріального права, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Передбачене частиною другою\~статті 625 ЦК України\~нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки, щодо застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України, містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц та від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц. Також суд враховує положення ч.1 ст.901 та ч.1 ст.903 ЦК України, відповідно до яких,\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, спірні правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника (відповідача) покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша\~статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Ураховуючи те, що спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобов`язанням, тому суд дійшов висновку, що на них поширюється дія\~ст.625 ЦК України. Водночас,\~Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні»\~на території країни введено воєнний стан, який триває на даний час. Згідно п. 1\~Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»\~встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набрала чинності з дня опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року. Пунктом 3\~Постанови КМУ № 1405 від 29.12.2023 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30\~грудня 2023 року, абз. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану»\~внесено зміни, які полягають в тому, що з 30.12.2023 заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги стосується виключно територій, де ведуться бойові дії (можливі бойові дії) або тимчасово окупованих територій. Суд встановив, що нерухоме майно, до якого первинним кредитором надавалась комунальна послуга, заборгованість за якою є предметом розгляду судом позову, знаходиться на території, на якій не ведуться бойові дій та не є тимчасово окупованою. Таким чином, суд зробив висновок, що ТОВ «Холд Лімітед», під час розрахунку індексу інфляції та 3 % річних, не врахувало положення\~постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05.03.2022, здійснивши розрахунок за період з 26 травня 2022 року до 02 грудня 2024 року. Окрім того,\~суд зазначає, що позивач має право на нарахування відповідачу індексу інфляції та 3 % річних лише після набуття ним права вимоги до відповідача, а саме з 09 вересня 2024 року (тобто з часу підписання між первісним кредитором ТОВ «Черкасигаз збут» та новим кредитором ТОВ «Холд Лімітед» акту приймання передачі, за яким останнім отримано документи, що підтверджують право вимоги до відповідача [PERSON] , а.с.13, 14). Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості щодо індексу інфляції та 3 % річних, за період з 26 травня 2022 року до 02 грудня 2024 року, з точки зору допустимості та належності, суд дійшов висновку, що такий проведено без урахування вказаних положень закону,\~а також проведено за період, який передував набуттю позивачем права вимоги до відповідача, відтак такий розрахунок є частково необґрунтованим та немотивованим, відтак задоволення таких вимог позивача в повному обсязі буде суперечити вимогам закону. З урахуванням наведеного, в межах заявлених позивачем вимог, періодом за який підлягає стягненню 3% річних та інфляційні втрати, є: з 09 вересня 2024 року (тобто з часу підписання між первісним кредитором ТОВ «Черкасигаз збут» та новим кредитором ТОВ «Холд Лімітед» акту приймання передачі, за яким останнім отримано документи, що підтверджують право вимоги до відповідача [PERSON] ) до 02 грудня 2024 року (а.с.9). За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми, нараховані на суму заборгованості в загальному розмірі 25\~282,05 грн за період з 09 вересня 2024 року\~до 02 грудня 2024 року. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, що викладений в п.43 постанови від 07.04.2020 в справі № 910/4590/19, зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення у їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Виходячи з викладеного, інфляція нараховується на суму основного боргу, яка існувала на кінець місяця, в якому допущене прострочення і за наступні повні місяці, в яких сума боргу не була сплачена. При розрахунку інфляційних втрат для суми основного боргу, яка існувала декілька місяців, індекси інфляції за кожний повний місяць прострочення перемножуються між собою та визначається середній показник, який застосовується до суми боргу. Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції виконується шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості. Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою: ІІс = (ІІ1 / 100) х (ІІ2 / 100) х (ІІ3 / 100) х ... (ІІZ / 100), де ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення; ІІ2 - індекс інфляції за другий місяць прострочення; ІІ3 - індекс інфляції за третій місяць прострочення; ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення. Розрахунок інфляційних витрат розраховується за формулою: [Сума боргу] х [Сукупний індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу] Розрахунок інфляційних витрат у даній справі є наступним: у період з 09 вересня 2024 року\~до 02 грудня 2024 року, індексація на суму 25\~282,05 грн становить: індекс інфляції за весь період становить 1,05290 (101,50%\~(рівень інфляції у вересні 2024 року ) ? 101,80% (рівень інфляції у жовтні 2024 року)\~? 101,90% (рівень інфляції у листопаді 2024 року). Інфляційне збільшення за вказаний період становить 1\~337,42 грн (25282,05 грн х 1,05290 = 26\~619,47 грн; 26619,47 грн 25282,05 грн = 1337,42 грн). Таким чином, сума інфляційних втрат за період з 09 вересня 2024 року\~до 02 грудня 2024 року, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача, становить 1337,42 грн. Три проценти річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, помноженої на кількість днів прострочення, помноженого на 3%, поділеного на 100 та поділеного на 365 (кількість днів у році). Розрахунок 3 % річних здійснюється за такою формою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. За період з 09.09.2024\~до 02.12.2024 кількість становила 85 днів. Всього сума нарахованих трьох процентів річних за період з 09.09.2024\~до 02.12.2024 становить\~176,80 грн (25282,05 х 3% = 758,46 грн (3% річних від суми боргу в розмірі 25282,05 грн); 758,46 грн / 365 днів = 2,08 грн (3 % річних у розрізі 1 дня прострочення); 2,08 грн х 85 (кількість днів прострочення у період з 09.09.2024 до 02.12.2024) = 176,80 грн)), яку слід стягнути з відповідача на користь позивача. Суд перевіривши наведені розрахунки позивача щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних прийшов до висновку, що вони мають розбіжності з розрахунком зробленим судом, оскільки позивачем невірно визначено період прострочення. Таким чином, позовні вимоги щодо відшкодування 3% річних та інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню, а саме: за період з 09 вересня 2024 року\~до 02 грудня 2024 року, що складає: інфляційні втрати у розмірі 1337,42 грн, та три проценти річних у розмірі 176,80 грн. Що стосується стягнення із відповідача на користь позивача витрат по оплаті судового збору, то суд зазначає про таке. Частиною 1 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Водночас ч.1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із досліджених судом платіжних інструкцій №411 від 19.11.2024 та №685 від 28.01.2025 встановлено, що позивачем сукупно сплачено 3028 грн в рахунок оплати судового збору за подачу позовної заяви (а.с.18,19). Водночас із матеріалів справи судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення із відповідача заборгованість у загальному розмірі 33923,08 грн, проте судом позовні вимоги ТОВ «Холд Лімітед» задоволено частково, в розмірі 26\~796,27 грн, що складає 79% від ціни позову (26796,27/33923,08), тому із відповідача на користь позивача,

Outcome: partial