Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позивачка в особі представника адвоката Ремського Є.В., звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати виконавчий напис № 26663 від 08.09.2020 року вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі виконавчого напису №26663 виданого 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД»» заборгованості в сумі 13698 грн 10 к. На підставі зазначеного виконавчого напису відносно позивача було відкрито виконавче провадження № 63341134, стягувачем у якому є відповідач. 15.08.2024 в межах виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною було прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Представник зазначає, що позивачка не отримувала будь яких документів, які б свідчили про прострочення заборгованості та зобов`язання, повідомлень про строки погашення та про початок процедури позасудового стягнення, тобто вважає, що безспірний порядок стягнення грошових коштів в сумі 13198,10 грн. є недопустимим та неправомірним та таким, що суперечить законодавству України, а дії приватного нотаріуса Горая О.С., направленні на винесення виконавчого напису є протиправними, оскільки підстав для винесення зазначеного напису не було. Виконавчий напис №2663 було вчинено 08.09.2020 року, тобто більше ніж через три роки з моменту виникнення права вимоги, та на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, тобто приватний нотаріус не мав права вчиняти такий виконавчий напис. Разом з позовом представник позивача адвокат Ремський Є.В. подав заяву про забезпечення позову. Ухвалою судді від 08.04.2025 заяву про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення коштів у виконавчому провадженні № 63341134 від 15.08.2024, яке перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. та відкрите на підставі виконавчого напису № 26663 від 08.09.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С. Ухвалою від 08.04.2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача - адвокат Ремський Є.В. в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву із клопотанням розглядати справу у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Про слухання справи позивач, відповідач та треті особи повідомленні належним чином, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, будь-яких клопотань проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін від нього не надходило. Треті особи не скористались правом на надання до суду своїх пояснень щодо позовної заяви, будь-яких клопотань від них не надходило. Відповідно до частини першої\~статті 280 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис №26663 про стягнення з\~\~ [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором №007-15001-250313 від 25 березня 2013 року у сумі 13198, 10 грн (а.с15). Також встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. перебуває виконавче провадження № 63341134 з примусового виконання виконавчого напису № 26663 від 08.09.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості у розмірі 13198, 10 грн (а.с.18). Згідно рішення Кодимського районного суду Одеської області (справа №503/2371/13-ц) [PERSON] після розірвання шлюбу змінено прізвище на " [PERSON] " (а.с.11). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат»для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат»нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно з пункту 1постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року в справі № 310/9293/15, яка, відповідно до вимог ч.4ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом. Крім того, на думку Верховного суду в постанові № 750/1627/18/ провадження № 61-43895 св 18/ від 06 червня 2019 року, розрахунок заборгованості, зроблений банком, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи ці обставини та вимоги ст.ст.50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 від 29 червня 1999 року/ в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року /. Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. [PERSON] зазначає, що повідомлень від кредитора не отримувала, жодних листів та претензій щодо несплати боргу їй не надходило. Докази належного направлення та отримання письмової вимоги щодо сплати заборгованості за вказаним договором відсутні. Докази на підтвердження того, що боржниця була належним чином обізнана про порушення нею грошового зобов`язання за кредитним договором та можливі наслідки у разі не усунення вказаних порушень відсутні. При цьому, право боржниці на захист її інтересів забезпечується шляхом направлення їй повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною її місця проживання, однак таких доказів суду не надано. Відповідач не надав жодного доказу, який би спростовував вказані обставини в позовній заяві та вказували на те, що вчинення виконавчого напису відбулось в рамках чинного законодавства. Таким чином вбачається, що в порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено 08.09.2020 року на підставі кредитного договору № 007-15001-250313 від 25.03.2013, який нотаріально не посвідчувався та більше ніж через три роки з моменту виникнення права вимоги . Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження, так як на час вчинення спірного виконавчого напису був відсутній факт безспірності суми заборгованості за кредитним договором та сам виконавчий напис вчинений щодо договору, тобто з недотриманням умов вчинення виконавчого напису. Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Outcome: approved