Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову вказавши наступне. 02.09.2020 року позивачем було здійснено ідентифікацію клієнта та [PERSON] на підставі підписаної ним Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. 01.01.2022 року Відповідач ознайомився із актуальними умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту за допомогою OTP пароля, після чого із Відповідачем за допомогою OTP пароля було підписано Кредитний договір б/н від 01.01.2022 року про надання строкового кредиту у розмірі 62900, 00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 % Додатково із Відповідачем за допомогою OTP пароля підписаний Графік кредиту. Відповідач не надавав своєчасно Позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору та Графіку кредиту, таким чином, у порушення умов Договору зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з неналежним виконанням умов укладеного договору відповідачем, виникла заборгованість, яка станом на 17.02.2025 року становить 45\~090,64 гривень, яка складається з наступного: 37\~542,64 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7 548,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 45 090,64 гривень та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2\~422,40 гривень. Ухвалою судді від 19.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, суду подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, згідно з яким позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у відповідності до ст. 12-1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки у судове засідання відповідач не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Судом встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON] шляхом підписання та подання АТ КБ «ПриватБанк» Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 02.09.2020 року підтвердив свою згоду на те, що приєднався до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», які розміщенні в мережі Інтернет на банківському сайті, в редакції, чинній на дату підписання Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати (а.с. 18-25). Зі змісту заяви вбачається її підписання сторонами з використанням електронних підписів, відповідачем використано ОТП пароль в якості простого електронного підпису. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину. 01.01.2022 року між сторонами було укладено Кредитний договір б/н «Миттєва розстрочку. Кредит готівкою», шляхом підписання відповідачем Паспорту кредиту за допомогою OTP пароля, чим підтверджено ознайомлення із актуальними умовами кредитування, на підставі якого позичальник [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 62\~900,00 грн., шляхом перерахування коштів на його поточний рахунок, строком на 36 місяців (а.с. 46-53). При укладанні договору сторони керувались ст. 634 ЦК України, згідно якої, договір приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що умови кредитного договору Банком були виконані у повному обсязі, шляхом надання кредитних коштів відповідачу [PERSON] , що підтверджується випискою за договором по його рахунку (а.с. 33-34). Згідно з довідкою позивача від 20.02.2025 року, на підставі укладеного Договору, 01.01.2022 року Відповідач [PERSON] , отримав кредитну картку № [NUMBER] , на яку встановлено кредитний ліміт у розмірі 62\~900,00 гривень (а.с. 35). Згідно умов Договору, підписаних [PERSON] , процентна ставка за користування кредитними коштами становить 1,5% на місяць (18% річних). Відповідач не надавав Банку заперечень щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що підтверджується випискою за договором і свідчить про обізнаність відповідача з умовами кредитування. Відповідно до розрахунку позивача у зв`язку із неналежним виконанням умов договору, заборгованість позичальника [PERSON] за наданим кредитом, станом на 17.02.2025 року становить 45 090,64 гривень, яка складається з наступного: 37 542,64 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7 548,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками (а.с. 28-32). Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростований, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів. Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази порушення позичальником умов кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором відповідачем, яким умови кредитного договору не оспорювалися, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення суми заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 45 090,64 гривень. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 гривень, підтверджені платіжною інструкцію № ZZ425В2921 від 25.02.2025 року (а.с. 69).

Outcome: approved