Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

16 квітня 2025 року через підсистему «Електронний суд» адвокат Герасимчук Олег Олександрович, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 12.04.2025 року звернувся до суду в інтересах [PERSON] до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрований 16 липня 2016 року Підгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №24. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В подружньому житті постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя. У зв`язку з цим припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Просить розірвати шлюб та не надавати строк на примирення. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася. Ухвалою від 17.04.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та представник позивача у судове засідання не прибули, однак подали письму заяву від 18.04.2025 про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, такий зареєстрований 16 липня 2016 року Підгаєцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №24. У шлюбі\~у подружжя\~народилося двоє\~дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження, копії яких містяться в матеріалах справи /арк.спр.5 зворот, 13/. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Суд установив, що сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім`ю. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дітям, що має істотне значення. \~ \~ \~ На підставі ст.109, 110, 112, Сімейного кодексу України та

Outcome: approved