Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІОЛАН» (далі - ТОВ «МІОЛАН») та [PERSON] укладено Кредитний договір №102917934. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6 Кредитного договору, Порядок (технологія) укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. ТОВ «МІОЛАН» надало клієнту грошові кошти у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної карти, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 16.07.2024 між ТОВ «МІОЛАН» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 16072024, відповідно до умов якого ТОВ «МІОЛАН» передало (відступило) позивачу за плату належні йому права вимоги, а позивач прийняв належні ТОВ «МІОЛАН» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до вказаного Договору факторингу, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15474,52 грн., з яких: 9584 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5890,52 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн.\~сума заборгованості за комісією, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. На підставі зазначеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором № 102917934 від 30.12.2021 в розмірі 15474,52 грн. Водночас 21.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРАУКРАЇНА» (далі-ТзОВ «ЛІНЕУРАУКРАЇНА») та [PERSON] укладено кредитний договір №2716928. Договір підписано електронним підписом позичальника з використанням одноразового ідентифікатора, що надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно із п.п. 2.1. кредитного договору кредит надано у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті. Підписанням цього договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору. Відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. 11.08.2023 між ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №11082023, згідно з умовами якого ТзОВ «ЛІНЕУРАУКРАЇНА» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ЛІНЕУРАУКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 11.08.2023 до договору факторингу №11082023 від 11.08.2023, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 76643,15грн, з яких: 15000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 61643,15 грн - сума заборгованості за процентами. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №2716928 в розмірі 76643,15 грн, яку просить стягнути. Ухвалою від 12.02.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. У визначений в ухвалі суду строк відповідач подала відзив на позовну заяву. Просила суд відмовити у задоволенні позовної заяви. Відзив обґрунтовано тим, 12 грудня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено кредитний договір №2716928 та 30 грудня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН», укладено кредитний договір №102917934. Позивач зазначає, що використала кредитні кошти, надані за кредитним договором. Пояснює, що через введення в Україні 24 лютого 2022 року військового стану її матеріальне становище погіршилося, вона не мала можливості вчасно вносити платежі, що призвело до нарахування заборгованості, за Кредитним договором №2716928 та Кредитним договором №102917934. Разом із вказаними обставинами відповідач також утримує неповнолітнього сина та зазначає, що не має роботи, через що у неї відсутні прибутки для виконання кредитних зобов`язань у повному обсязі, відповідно до раніше обумовлених умов. Повідомляє, що ця проблема є тимчасовою і активно нею вирішується. Також відповідач повідомила, що не погоджується з вимогою позивача щодо нарахування суми заборгованості за процентами за Кредитним договором №2716928 у розмірі 61643,15 грн., оскільки вказана сума значно перевищує тіло кредиту, а розрахунок заборгованості є спірним та таким, що не відповідає правовим нормам у сфері кредитування. При отриманні грошових коштів позивач мала дохід, для того, щоб забезпечити повернення кредиту з мінімальними ризиками. Однак, через життєві обставини, [PERSON] не має можливості виконати взяті на себе зобов`язання, разом із цим - не відмовляється від виконання зобов`язань по договору, але враховуючи матеріальне становище, просить взяти до уваги зазначені обставини та готова виплатити тіло кредиту в розмірі, передбаченому кредитним договором. 21.03.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій підтримано позовні вимоги та спростовано доводи відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Щодо кредитного договору №102917934 від 30.12.2021. Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що 30.12.2021 між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №102917934. Порядок укладення цього договору визначено п. 6, відповідно до якого, цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно із п.1.2 сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн. Відповідно до п. 1.3 Кредит надається строком на 30 днів з 30.12.2021, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 29.01.2022 (п.1.3, п.1.4 кредитного договору). Також, п.1.5 у кредитному договорі узгоджено загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуваним та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 30.00 грн. в грошовому виразі та 4.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 10030,00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 30.00 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Пунктом 1.6. Договору визначено, що стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Відповідно до п.2.1. зазначеного кредитного договору, кредитні кошти надаються TзOB «Мілоан» позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Підписанням зазначеного кредитного договору, відповідач підтвердив, що ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє та зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання коштів у позику. В тому числі і на умовах Фінансового кредиту Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору (п.6.3 Договору). Матеріали цивільної справи містять графік платежів за договором про споживчий кредит №102917934 від 30.12.2021 та паспорт споживчого кредиту. Згідно із платіжним дорученням №37359961 від 30.12.2021 перераховано суму 10000 грн. Отримувач коштів - [PERSON] ; призначення платежу - кошти згідно договору 102917934. Між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 16.07.2024 укладено Договір факторингу №16072024, згідно з умовами якого TзOB «Мілоан» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а TзOB «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 16.07.2024 до Договору факторингу №16072024, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №102917934 в сумі 15474,52 грн, з яких: 9584 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5890,52 грн - сума заборгованості за відсотками. В матеріалах справи також міститься відомість ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення коштів за кредитним договором №102917934. Позивач не оспорювала факт укладення зазначеного договору та отримання коштів від ТОВ «Мілоан» у відзиві на позовну заяву. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №102917934 від 30.12.2021 року в розмірі 15474,52 грн. Щодо кредитного договору №2716928 від 21.12.2021. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРАУКРАЇНА» (далі-ТзОВ «ЛІНЕУРАУКРАЇНА») в особі директора Пшеничного А.І., який діє на підставі Статуту, з однією сторони та [PERSON] з другої сторони 21.12.2021 укладено кредитний договір № 2716928 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Укладення даного кредитного договору здійснювалось Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснювалась при вході Клієнта в Особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства (п. 1.1 кредитного договору). Відповідно до п. 9.7 кредитного договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. У п. 10 кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» відповідач [PERSON] зазначила свої номера мобільних телефонів, а також міститься інформація про підписання електронним підписом кредитного договору о 13:33:18 год. 21.12.2021 Під час укладення зазначеного кредитного договору, відповідач [PERSON] та первісний кредитор ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» погодили: суму кредиту: 15000 грн; строк кредиту - 360 днів; порядок та умови надання кредиту; порядок обчислення процентів; порядок повернення (виплати) кредиту та сплати процентів; інші умови договору (п.1.2, п. 1.3, п.1.4, п.1.5, п.1.6 кредитного договору). Згідно з додатком 1 до договору, в якому відображено обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту, де міститься інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. Вказані документи підписано електронним підписом С095 [PERSON] 21.12.2021 13:33:18 год. Підписавши цей договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови кредитного договору. Відповідач підтвердив, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися Між ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 11.08.2023 укладено договір факторингу №11082023, згідно з умовами якого ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТзОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 11.08.2023 до договору факторингу №11082023 від 11.08.2023, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] 76\~643,15 грн, з яких: 15000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 61643,15грн - сума заборгованості за процентами. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором №2716928 в розмірі 76643,15 грн. Матеріали справи не містять інформації щодо перерахування коштів відповідачу за цим договором. Однак суд бере до уваги, що відповідач не заперечувала у своєму відзиві факт укладення цього договору та отримання нею суми коштів, зазначеної позивачем. Посилання відповідача у відзиві на незаконність та необґрунтованість нарахування процентів у розрахунку по договору №2716928, суд вважає помилковим з таких підстав. Велика Палата Верховного Суду у постанові №910/4518/16 від 05.04.2023 вказала, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за користування кредитом поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Судом встановлено, що з моменту отримання права вимоги до відповідача за вказаними вище договорами, позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій, що підтверджується розрахунками заборгованості, які містяться в матеріалах справи. Щодо посилання відповідача на її скрутне становище, зумовлене введення воєнного стану та території України, потрібно зазначити таке. Згідно із статтею 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлюється Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами Регламентом засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами. Відповідно до ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Листом Торгово-промисловою палатою України від 28.02.2022, на підставі статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Статуту ТПП України, засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Проте, у постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17, від 14.06.2022 у справі №922/2394/21 суд звертав увагу, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Отже, сам факт введення воєнного стану на території України не є імперативною підставою для звільнення всіх боржників від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання за час існування форс-мажорних обставин. У кожному конкретному випадку у конкретних відносинах боржник має довести безпосередній вплив непереборної обставини на можливість виконання ним зобов`язання. Тобто, обставини невиконання свого зобов`язання повинні бути саме такими, що об`єктивно унеможливлюють вчинення відповідних дій. Відповідачем не доведено суду наявність причинно-наслідкового зв`язку між воєнним станом та невиконанням ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також суд звертає увагу, що відповідач до відзиву не додала доказів, які належним чином підтверджували б викладені у ньому обставини. Зокрема, докази щодо утримання нею малолітньої дитини чи відсутність працевлаштування, доходу тощо. Згідно з п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~(далі Закон) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до змісту ч. 1-5 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідно до ч. 6 ст. 11 цього Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону, електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно із\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~(далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2\~ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.\~205,\~207 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1\~ст. 514 ЦК\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Право вимоги за кредитними договорами № 102917934 від 30.12.2021 та №2716928 від 21.12.2021, укладених між первісними кредиторами та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно на підставі договорів факторингу №16072024 від 16.07.2024 та №11082023 від 11.08.2023. Судом установлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами щодо повернення кредитів та процентів за користування ними, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку вона повинна сплатити на користь позивача. Отже, на підставі викладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача за кредитними договорами підтверджені належними та допустимими доказами, тому суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 гривні.

Outcome: approved