Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року прийнято відмову Приватного акціонерного товариства «Еталон» від позовних вимог до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Провадження у справі закрито, у зв`язку з відмовою позивача від позову і прийняття її судом. Відмовлено у задоволенні вимог Приватного акціонерного товариства «Еталон» про стягнення з [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу. Постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2024 року та ухвалою Київського апеляційного суду від 24 березня 2025 року, скасовано ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, та в цій частині справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. В судове засідання учасники справи не з`явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що 28 червня 2023 року між позивачем та АО «Дісп`ютс» було укладено договір про надання професійної правової допомоги У п. 5.2. Договору вказано, що виплата винагороди за цим Договором здійснюється Клієнтом протягом 5 банківських днів з моменту підписання Сторонами Акту про надані послуги (Додаток 1 до цього Договору) згідно з цим Договором. Акт про надані послуги повинен містити дані (по кожному боржникові окремо): ПІБ, дата надходження коштів, суму грошових коштів, що надійшли в погашення заборгованості за звітний місяць, ставку винагороди та підсумкову суму винагороди за звітний місяць (суму авансової винагороди). 24 липня 2023 року між сторонами було підписано додаткову угоду № 1 до договору про надання професійної правової допомоги від 28 червня 2023 року. У пунктах 2, 3, 6, 9 Додаткової угоди № 1 вказано, що у разі звернення Адвокатського об`єднання до суду в інтересах Клієнта у справах пов`язаних із регресним стягненням заборгованості та суброгацією, що є предметом Договору, Адвокатське об`єднання має право заявляти вимоги про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу. Сума витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції залежить від суми позову та складає фіксований гонорар (70000,00 грн. і більше - 20000 грн.). Очікуваним результатом є ухвалення судом рішення про задоволення позову, поданого в інтересах Клієнта. Клієнт сплачує винагороду (гонорар) за надання професійної правничої допомоги одночасно із виплатою винагороди, відповідно до п. 5.2. Договору. Відповідно до Додаткової угоди №1 передбачено, що сума витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції є диференційованою та залежить від суми позову та складає фіксований гонорар: до 10000 грн. суми позову - 6000 грн.; від 10000 до 19999 грн. суми позову - 8000 грн.; від 20000 до 39999 грн. суми позову - 10000 грн.; від 40000 до 69999 грн. суми позову - 15000 грн.; 70000 грн. та більше суми позову - 20000 грн. Пунктом 4 Додаткової угоди №1 передбачено, що зазначений в пункті 3 цієї додаткової угоди фіксований гонорар включає в себе виконання будь-якої роботи, необхідної для досягнення очікуваного результату, зокрема: складення та подання позову про стягнення суми регресної заборгованості; участі у судових засіданнях, в тому числі у режимі відеоконференції (у разі, якщо справа слухається з викликом учасників); подання клопотань, заяв, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, пояснені.) тощо до компетентного суду першої інстанції, який розглядатиме справу. Відповідно до пункту 7 вказаної Додаткової угоди винагорода (гонорар) виплачується Адвокатському об`єднанню виключно за одночасного виконання наступних умов: суд задовольнив позов та стягнув витрати на професійну правничу допомогу в резолютивній частині рішення або в додатковому рішенні; рішення суду в примусовому або добровільному порядку виконане боржником; кошти на виконання рішення суду надійшли на рахунок клієнта. Тобто, договором та додатковою угодою про надання правничої допомоги було визначено фіксований розмір витрат на правничу допомогу. У відзиві на позовну заяву представник відповідача, адвокат Шмаров О.В. просить відмовити заявнику у стягненні витрат на правову допомогу у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю, мотивуючи тим, що представником позивача не надано доказів витрат на правничу допомогу. Вказав, що враховуючи характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також невстановленим часом, витраченим на їх виконання, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, відсутності доказів оплати наданих послуг виходячи із заявленої суми яка є надмірною та неспівмірною зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст. 133 ЦПК України правнича допомога є складовою судових витрат. Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Тобто, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18, від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. За таких обставин, з урахуванням вищенаведеного, а також складності справи, яка є малозначною, об`єму наданих послуг, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 гривень.

Outcome: partial