Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі Позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує, тим що 12.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та відповідачем за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено Договір № 3628071 про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір), згідно з яким товариство надало Відповідачу кредит у розмірі 20000 грн на строк 15 днів зі сплатою комісії та процентів за користування кредитом. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, перерахувавши на банківську картку відповідача грошові кошти в сумі 20000 грн. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту, нарахованих процентів та комісії не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 83700 грн, що складається: 20000 грн тіло кредиту; 61500 грн заборгованість за нарахованими процентами, 2200 грн заборгованість за комісіями. 26.07.2024 між ТОВ «Мілан» та Позивачем укладено Договір факторингу № 26-07/2024, згідно з яким ТОВ «Мілан»» відступило Позивачу право грошової вимоги за кредитним договором № 3628071 від 12.12.2021. У зв`язку з цим, Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість у розмірі 83700 грн, судовий збір у розмірі 2442,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн. Відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого підтвердив укладення кредитного договору в електронній формі, не заперечував виникнення зобов?язань за ним та розміру заборгованості. Водночас, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв?язку з пропуском позивачем позовної давності. Також зазначив, договір факторингу укладено без його згоди. Представник Позивача подав відповідь на відзив, у якій зазначив про безпідставність посилання Відповідача на пропуск строку позовної давності, оскільки такий строк продовжувався на період дії карантину з метою запобігання коронавірусній хворобі (з 12.03.2020 по 01.07.2023) та з 24.02.2022 зупинений на період дії воєнного стану. Крім того, представник позивача вказав, що заміна кредитора у зобов?язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з договором факторингу обов?язок щодо повідомлення покладається на первісного кредитора. Відповідачем не надано доказів погашення заборгованості за кредитним договором ні первісному, ні новому кредитору. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 12.12.2021 між Відповідачем та ТОВ «Мілоан» укладено кредитний договір № 3628071. Договір Відповідачем підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 186324, що підтверджується довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію. Укладення кредитного договору також не заперечується Відповідачем. За цим договором кредитодавець зобов`язався надати позичальникові, яким є Відповідач, кредит у розмірі 20000 грн зі сплатою комісії та процентів за користування кредитом на строк 15 днів з 12.12.2021. Дата повернення кредиту, сплати комісії за його надання, процентів - 27.12.2021 (п. 1.1 1.4). Пунктом 1.5 кредитного договору передбачено, що загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5950 грн в грошовому виразі та 56,430 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п. 1.5.1 - 1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 25950.00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п. 1.4 Договору (27.12.2021). Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Згідно з п. 15.1, 1.5.2. кредитного договору, комісія за надання кредиту становить 2200 грн та нараховується за ставкою 11 % від суми кредиту одноразово (пп. 1.5.1), проценти за користування кредитом складають 3750 грн і нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (пп. 1.5.2.). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 кредитного договору). Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. Пунктом 2.2 договору встановлено: пп. 2.2.1 - позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1, 1.5.2 договору, в термін (дату) вказаний в п. 1.4. У випадку, якшо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 Договору (15 днів), він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 договору, в сумі та на умовах визначених п. 2.3 договору; пп. 2.2.2 - \~ \~ \~ \~нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених пп. 2.2.3 договору; пп. 2.2.3 - \~ \~ \~ \~проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, крім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування, визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову ставку встановлену п. 1.6 Договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах згідно з п. 2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно з п. 1.6 договору. Стандартна (базова процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6 та процентною ставкою визначеною п. 1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної (базової) ставки не може бути збільшено товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника. З п. 2.3 кредитного договору убачається: пп. 2.3.1. - \~ \~ \~ \~продовження вказаного в п. 1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: - пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку \~ \~ \~ \~кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору. - пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у такий спосіб, загальний період пролонгації на стандартних (базових умовах) перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації і пільгових умовах. Згідно із п. 7.1 кредитного договору, він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. Між ТОВ «Мілоан» та Відповідачем підписано Додаток № 2 до кредитного договору, а саме паспорт споживчого кредиту № 3628071, в якому також визначені загальні умови кредитування. Анкета-заява на кредит № 3628071 від 12.12.2021 містить відомості щодо погодження отримання кредиту Відповідачем. Згідно з довідкою ТОВ ФК «Елаєнс», 13.12.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок Відповідача [NUMBER] кошти у розмірі 20000 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 3628071. Отримання кредитних коштів не оспорюється відповідачем. 26.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 26-07/2024, згідно з яким ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» права грошової вимоги до боржників строк виконання зобов"язань за якою настав, або яке виникне у майбутньому. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло право грошової вимоги до Відповідача на загальну суму 83700 грн, з яких: 20000 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 61500 грн - сума заборгованості за процентами за користування кредитом; 2200 грн - заборгованість за комісією. В підтвердження наявності заборгованості Відповідача надано відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 3628071, згідно з якими станом на 04.03.2022 заборгованість Відповідача перед кредитором ТОВ «МІЛОАН», а в подальшому - перед ТОВ «Факторинг Партнерс» становить 83700 грн. Виникнення заборгованості та її розмір Відповідачем не оспорюється. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За положеннями ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що Відповідач користувався наданими фінансовою установою кредитними коштами, не виконуючи зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення наданих грошових коштів та сплати відсотків, інших передбачених договором платежів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Щодо доводів відповідача про укладення договору факторингу без його згоди суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов?язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Відповідачем не надано жодних доказів погашення ним заборгованості як первісному, так і новому кредитору. Щодо застосування позовної давності. Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Зазначений карантин в Україні введений 12.03.2020 та діяв по 30.06.2023 включно. Також, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Запровадження на території України карантину та, у подальшому, воєнного стану припадає на період, у який позивач мав би реалізувати своє право на звернення до суду. Відповідно строк позовної давності позивачем не пропущено, а тому підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності відсутні. Відповідно до приписів ст.\~141\~ЦПК України підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2422,40 грн та понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн, які підтверджуються договором про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, заявкою на надання юридичної допомоги № 12 від 02.12.2024, витягом з акту № 3 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024. Приймаючи рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд ураховує, що Відповідачем не подавалося клопотання про зменшення їх розміру. На підставі викладеного та

Outcome: approved