Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

У листопаді 2024 року Позивач звернувся до суду з цією позовною заявою, в якій просив встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , із спадкодавцем [PERSON] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спадкова квартира [ADDRESS] , складається з: коридору (1), комори (2), кухні (3), санвузла (7), житлових кімнат (4, 5, 6), кухні (8), веранди (1). Загальна площа квартири становить 75,7 кв.м., житлова площа 31,6 кв.м., що підтверджується технічним паспортом на квартиру, виготовленим Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації станом на 04.11.2005 року. Згідно зі Свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] , виданим 19 серпня 1999 року за розпорядженням № П-2901 ВАТ "ДМЗ ім. Петровського", зазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. Право спільної сумісної власності на цю квартиру було зареєстроване за вказаними особами в КП «ДМБТІ» та записане в реєстрову книгу за № 519п-1630-370. [INFO] помер її чоловік [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26.03.2011 року відділом державної реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 2315. Факт реєстрації шлюбу між нею та померлим [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу, виданим 18 червня 1983 року в Красногвардійському РАЦС м. Дніпропетровська, актовий запис № 500, про що було видане зазначене свідоцтво 18.06.1983 року серії [NUMBER] . Відповідач у справі, [PERSON] , [INFO] , є їх сином, що вбачається із Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.07.1984 року відділом РАЦС Ленінського району м. Дніпропетровська, актовий запис № 2569. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 листопада 2024 року державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. відмовила Позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . У зазначеній постанові вказано, що 27 вересня 2024 року за заявою № 1255 від імені [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом заведено спадкову справу № 481/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Крім того, зазначено, що заява про прийняття спадщини після померлого [PERSON] у встановлений законодавством шестимісячний строк до 26 вересня 2011 року [PERSON] до нотаріальної контори не подавалась. Згідно з листом відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР № 14/5-13842 від 07.10.2014 року, інформація щодо реєстрації або зняття з реєстраційного обліку [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , у розпорядженні Департаменту відсутня. Таким чином, саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. Встановлення зазначеного юридичного факту необхідне для оформлення спадкових прав на спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] . В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представником надано заяву, в якій вона вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Справу просила розглянути за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше надав до суду заяву про визнання позовних вимог. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, раніше представником надано заяву відповідно до якої просив розгляд справи здійснити без участі представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню в повному обсязі по наступним підставам. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Згідно зі Свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] , виданим 19 серпня 1999 року (а.с. 12) за розпорядженням № П-2901 ВАТ "ДМЗ ім. Петровського", на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках. Право спільної сумісної власності на цю квартиру було зареєстроване за вказаними особами в КП «ДМБТІ» та записане в реєстрову книгу за № 519п-1630-370. [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) уклали шлюб 18 червня 1983 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію шлюбу (а.с. 17). У шлюбі у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 листопада 2024 року державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. відмовила Позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , оскільки пропущено шестимісячний строк із зверненням із заявою про прийняття спадщини та відсутня інформація про зареєстроване місце проживання [PERSON] . Проте, згідно з довідкою ОЖКП ЖЕУ № 4, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , проживали 4 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 23). У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вказали, що Позивачка проживала за адресою: [ADDRESS] , з 1996 року, разом з чоловіком та сином. Проживали разом до смерті [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Приписами ч. 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з вимогами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Так, статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Нормами ч. 2 ст.3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи становлять сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Верховний Суд у постанові від 05 жовтня 2023 року у справі № 711/2094/22, зробив висновки про те, що необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем є доведеність факту їх спільного проживання, як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верхового Суду у справі № 522/12709/18 від 25 квітня 2022 року. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність у осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Так, для встановлення факту проживання однією сім`єю, тобто доведення існування передбачених статтею 1264 ЦК підстав для визнання особи спадкоємцем четвертої черги, необхідні докази, які доводили б у всій сукупності факти щодо ведення особами спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, взаємних прав та обов`язків З огляду на вищевикладене, з урахуванням того, що позивачка з 1996 року постійно мешкала разом з [PERSON] та до самої його смерті [INFO] , що підтверджується допустимими, достатніми та достовірними доказами, а також показами свідків, суд доходить висновку, що вимоги заявниці із встановлення факту її сумісного проживання з [PERSON] , на час відкриття спадщини, підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved