Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про оголошення особи померлою, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Миргородський відділ ДРАЦС у Миргородському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, мотивуючи наступним. Його батько [PERSON] призваний за мобілізацією, прийнятий на військову службу 14 червня 2022 року до військової частини [NUMBER] . [INFO] , виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Водяне Ясинуватського району Донецької області, під час артилерійського обстрілу зі сторони Збройних сил рф він зник безвісти. В період з 09 по 11 березня 2023 року [PERSON] звертався до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області із заявою по факту зникнення безвісти батька, після чого йому стало відомо, що у структурному підрозділі ГУНП в Донецькій області знаходиться кримінальне провадження № 120023170550000320 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з додатковою відміткою «зникнення безвісті». [PERSON] здавав свої ДНК-зразки для ідентифікації з тілами загиблих військовослужбовців ЗСУ, однак збігів не знайдено. Актом службового розслідування встановлено, що майстер-номер обслуги самохідної артилерійської гармати 1 самохідного артилерійського взводу 6 самохідно-артилерійської 2 самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини [NUMBER] , старший сержант [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець, призваний за мобілізацією, прийнятий на військову службу 14 червня 2022 року до військової частини [NUMBER] , поблизу населеного пункту [ADDRESS] під час артилерійського обстрілу зі сторони Збройних сил рф зник безвісти 08 березня 2023 року, виконуючи бойове завдання за призначенням в ході ведення бойових дій. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 09 березня 2023 року № 68 старшого сержанта [PERSON] знято з усіх видів забезпечення у зв`язку із відсутністю на військовій службі до повернення військовослужбовця у військову частину або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим. Оголошення батька загиблим потрібно заявнику для подальшого вирішення питання можливості отримання виплат, передбачених законодавством. Ухвалою суду від 06 лютого 2025 року до участі у справі в якості заінтересованої особи залучено військову частину [NUMBER] (а.с. 65). У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги заяви підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в заяві. Представник Миргородського відділу ДРАЦС у Миргородському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав заяву про проведення розгляду справи у його відсутність (а.с. 78). Представник Міністерства оборони України в письмових поясненнях просив провести судовий розгляд у його відсутність, врахувати позицію ВС, викладену в постанові Великої Палати ВС від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22, прийняти рішення в межах чинного законодавства (а.с. 79-82). Вислухавши заявника, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] (а.с. 6). В сповіщенні № 647 від 10 березня 2023 року № 1434 зазначено про факт зникнення безвісти старшого сержанта [PERSON] поблизу населеного пункту Водяне Ясинуватського району Донецької області під час артилерійського обстрілу зі сторони Збройних сил рф 08 березня 2023 року (а.с. 7). Згідно з актом службового розслідування, витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 21 квітня 2023 року [PERSON] визнано таким, що зник безвісті під час бойових дій і було встановлено, що 07 березня 2023 року в період з 16 год 00 хв. до 22 год 00 хв. старший сержант [PERSON] , виконуючи бойове завдання за призначенням в зоні проведення бойових дій, під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів з рф національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку Збройних сил рф на території Донецької області, знаходився на бойовій позиції в бліндажі ВОП «ІНЖЕНЕР» в районі населеного пункту Водяне Ясинуватського району Донецької області, за координатами х:53-31772 у:74-00932. В цей час в бліндаж влучив снаряд зі сторони Збройних сил рф. Зв`язок із старшим сержантом [PERSON] був втрачений. З 07 березня 2023 року по теперішній час місце перебування старшого сержанта не відомо, жодних додаткових відомостей до військової частини [NUMBER] не надходило. Інформація про факт самовільного залишення військової частини, полону або дезертирства старшого сержанта [PERSON] відсутня. В своїх поясненнях оператор-топогеодезист самохідно-артилерійського відділення 1 самохідно-артилерійського взводу 5 самохідно-артилерійської батареї 2 самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини [NUMBER] старший солдат [PERSON] та номер обслуги 3 самохідної артилерійської гармати 2 самохідно-артилерійського взводу 5 самохідно-артилерійської батареї 2 самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини [NUMBER] солдат [PERSON] пояснили, що [INFO] старший сержант [PERSON] , прикомандирований з 2 САДн до 4 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , виконував бойове завдання з захисту суверенітету, незалежності і територіальної цілісності України на позиціях 4 механізованої роти [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] в районі населеного пункту Водяне Донецької області. Під час перебування на ВОП «ІНЖЕНЕР», починаючи з 16 год 00 хв. до 22 год 00 хв., почався артилерійський, мінометний, танковий обстріл з боку збройних сил рф, під час якого один із снарядів влучив в бліндаж, де знаходився старший сержант [PERSON] , в результаті чого зв`язок з ним був втрачений. Службове розслідування завершено, його матеріали направлені до СВ Покровського РУ ГУНП у Донецькій області для внесення відомостей в ЄРДР та до єдиного реєстру осіб, зниклих безвісті за особливих обставин (а.с. 15-20). Згідно з повідомленням ГУНП в Донецькій області від 12 грудня 2024 року № 13332/20/02-2024, ВП № 1 Покровського РЦП ГУНП в Полтавській області від 10 грудня 2024 року № 7004/305/2024, в провадженні слідчого відділення поліції № 1 перебувають матеріали кримінального провадження № 12023170550000320 від 19 березня 2023 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з додатковою відміткою «зникнення безвісті», відносно військовослужбовця в/ч [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , який зник безвісти, перебуваючи поблизу населеного пункту Водяне Донецької області. По вказаному кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, вчинено ряд слідчих дій. 10 серпня 2023 року, 12 червня 2024 року, 10 грудня 2024 року було скеровано запити до Координаційного штабу Національного інформаційного бюро з метою отримання інформації про перебування у полоні військовослужбовця [PERSON] , відповідь не отримано (а.с. 8-14, 44-46). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Фізична особа, яка пропала безвісти у звязку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч.ч. 2,3 ст. 46 ЦК України). Ст. 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Суд зауважує, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою. Водночас ч. 2 ст. 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. За правилами доказування, визначеними ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням приписів ст. 46 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що вищевказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель під час виконання бойового завдання у вказаному районі воєнних (бойових) дій батька заявника та існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення [PERSON] загиблим (померлим) під час виконання військового обовязку із захисту Батьківщини [INFO] в районі населеного пункту Водяне Ясинуватського району Донецької області. Суд зазначає, що з урахуванням конкретних обставин справи оголошення фізичної особи померлою можливе після спливу шести місяців з дня настання відповідної події - загибелі під час виконання бойового завдання, під час виконання якого [PERSON] загинув, що підтверджується належними та допустимими доказами, неведеними вище. Згідно з п.13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин. Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою, не містять жодних суперечностей щодо обставин зникнення військовослужбовця [PERSON] , дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання [INFO] в районі населеного пункту Водяне Ясинуватського району Донецької області. З моменту вказаної події (07 березня 2023 року) до моменту звернення до суду з цією заявою минуло більше шести місяців. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії держави-окупанта проти України залежить виникнення та реалізація спадкових прав, а також особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. У своїй постанові 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 виклала Велика Палата Верховного Суду зазначила що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Так, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, с. Водяне Ясинуватського району Донецької області з 24 лютого 2022 року по теперішній\~часє тимчасово окупованою територією. При цьому судом взято до уваги, що як було встановлено службовим розслідуванням за фактом зникнення безвісти старшого сержанта [PERSON] , безпосереднім місцем бойового зіткнення з ворогом, при якому зник безвісти [PERSON] , є населений пункт Водяне Ясинуватського району Донецької області, який після завершення бойового зіткнення залишився під контролем ворога. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно ст. 309 ЦПК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо буде одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Outcome: approved