Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

позивач звернувся до суду з цивільним позовом до відповідача, в якому просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] . (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) відносно синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття дитини. Позов мотивує тим, що позивач є батьком двох синів, [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтв про народження іх матір`ю є відповідач [PERSON] . Личаківським районним судом м. Львова від 24.11.2017 року по справі №463/3697/17 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до відомостей з реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 121012 за адресою [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом із синами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що відповідач участі у вихованні та забезпеченні синів не приймає, не цікавиться їхніми успіхами у навчанні, їхнім духовним та фізичним розвитком. Звертає увагу суду, що позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У даному випадку і має місце така винна поведінка та свідоме нехтування своїми обов`язками зі сторони [PERSON] , оскільки вона не бере ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні синів, не проявляє щодо них материнської уваги та турботи, не піклується про фізичний та моральний розвиток синів, не цікавиться їхніми побутовими умовами. У судове засідання з`явився позивач, [PERSON] , та його представник, [PERSON] . Відповідно до заяви [PERSON] від 21.11.2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, Коцюрубою Л.Я., зареєстрованої в реєстрі № 4164, відповідач просить усі судові засіданні проводити без її участі. Третя особа, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, підтримує поданий до суду висновок органу опіки та піклування та просить винести законне та обгрунтоване рішення із забезпеченням найкращих інтересів дітей. Просить судовий розгляд справи здійснювати у відсутності представника Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Ухвалою Личківського районного суду м. Львова від 29.07.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20.12.2024 року підготовче провадження в справі було закрито та призначено до судового розгляду. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім вимог встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя. У відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно до ч. ч. 2, 3, ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України вказаного кодексу, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно шостого принципу Декларації ООН прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею дев`ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Згідно правовим положенням, викладених у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.01.2008 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.11.2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, вбачається, що матір`ю [PERSON] є [PERSON] . Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 24.11.2017 року по справі №463/3697/17 було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до відомостей з реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб № 121012 за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом із синами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до характеристики №96 від 16.05.2023 року СШ І-ІІІ ступенів №7 м. Львова [PERSON] навчається у вказаному закладі з першого класу, батько [PERSON] цікавиться навчальними досягненнями сина, завжди відвідує батьківські збори, реагує на звернення вчителів. Матір дитини, [PERSON] , впродовж трьох років навчання жодного разу не була присутньою на батьківських зборах не цікавилась навчальними досягненнями сина. Відповідно до характеристики СШ І-ІІ №20 м. Львова [PERSON] навчається у вказаному закладі з першого класу, батько приділяє належну увагу навчанню та вихованню сина, постійно цікавиться шкільним життям сина. Матір дитини не приймає участь у вихованні сина. З довідки від 01.05.2024 року № 02-258 вбачається, що 01.09.2023 року поступив на навчання у Державний професійно-технічний навчальний заклад «Львівське вище професійне технічне комп`ютерних технологій та будівництва. Відповідно до характеристики від 01.05.2024 року виданої ДПТНЗ «ЛВПУ КТБ» вбачається [PERSON] навчається в училищі з 01 вересня 2023р. за спеціальністю «Оператор з обробки інформації та програмного забезпечення, електромеханік з ремонту та обслуговування лічильно-обчислювальних машин». Уроків без поважних причин не пропускає. Учень з хорошими здібностями. Всі доручення майстра виконує вчасно та добросовісно. Учень цілеспрямований, в групі дружній, дорожить прожить думкою інших. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29.05.2024 року, складеного працівниками відділу «Служба у справах дітей» Личаківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (надалі відділ), за адресою проживання сім`ї [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , що квартира розміщена на 2 поверсі 2 поверхового будинку, складається з двох кімнат, кухні, коридору, санвузла (суміжно). Умови проживання належні, діти мають спальні місця, шафу для одягу, письмовий стіл, комп`ютер, телевізор, одяг по сезону. За цією адресою проживають та зареєстровані: [PERSON] батько, [PERSON] , [PERSON] . З висновку органу опіки і піклування від 19.12.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Личаківська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заяви [PERSON] від 21.11.2024 року, посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, Коцюрубою Л.Я., зареєстрованої в реєстрі № 4164, відповідача підтверджує, що з 2016 року проживає окремо. На даний час перебуває у шлюбі з іншим чоловіком, тому не має можливості брати участь у вихованні дітей. Також, цією заявою не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] . З показань свідка, [PERSON] , наданими у судовому засіданні, вбачається, що з 2002 року проживає разом з батьком позивача, зазначає, що [PERSON] зловживала спиртними напоями. Коли народилась 2-га дитина, вона постійно випивала, приходила і годувала так дитину, також постійно проводила час з подругами у кафе. Дитина була брудна і погано їла, вона пропадала постійно, ми шукали її постійно по району. Зі школи та з садочку постійно ми її забирали. Зазанчає, що мама ходила постійно по дискотеках, приходила зранку, потім знову пропадала на пару днів. Сім років назад вона останній раз бачила дітей. З показань свідка [PERSON] , наданими у судовому засіданні, вбачається, шо відповідач не приходила до дітей, проживає в одному будинку з сестрою і мамою позивача. Зі слів свідка, 5-6 років ніхто не бачив відповідача, як вона залишила сина. Свідок постійно бачила її в нетверезому стані. Позивач є хорошим батьком. Старший син сказав, що в мами немає часу на них. З показань свідка [PERSON] , наданими у судовому засіданні, вбачається, що позивача знає з самого дитинства. Зазначає, що він є її сусідом. Жінка пішла, коли самому молодшому було 2 роки. Жінку бачила останній раз 3 роки назад в центрі. З показань свідка [PERSON] , наданими у судовому засіданні, вбачається, що позивача знає давно, приблизно 20 років. Вказала, що є сусідкою його матері. Діти росли на її очах, мати залишила їх, вона казала, що не нагулялась. Бачила відповідачку 10 років назад, більше не бачила, [PERSON] сильно зловживала алкогольними напоями. Таким чином, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, виходячи з принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, з урахуванням балансу інтересів сторін, меж дозволеного втручання, вирішуючи позови у межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про позбавлення батьківських прав обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своїх дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатного віку, наявність у нього рухомого та нерухомого майна та інші обставини, що мають істотне значення. Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та діти перебувають на утриманні позивача, відповідач як матір також зобов`язана приймати участь в утриманні своїх дітей нарівні із батьком, суд вважає за необхідне одночасно стягнути аліменти з відповідача на утримання своїх дітей. Враховуючи, вказані обставини справи, надані позивачем докази, враховуючи судову практику, що склалася, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Даний розмір аліментів суд вважає, достатнім, обґрунтованим та законним. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved