Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Суть позову У грудні 2024 року [PERSON] , в особі адвоката Ковальчука Андрія Олександровича, звернувся до суду з позовом, у якому уточнивши позовні вимоги (а.с. 54), просить визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після батька [PERSON] , 1948 р. н., який помер [INFO] . Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовано тим, що у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок за померлим [PERSON] йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 часину будинку. Відзив на позовну заяву не надходив. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 27.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду відкрито загальне позовне провадження. Протокольною ухвалою суду від 20.01.2025 за клопотанням представника позивача, до участі в справі залучено співвідповідача [PERSON] та витребувано матеріали спадкової справи до майна [PERSON] . 23.01.2025 представник позивача направив до суду позовну заяву в уточненій редакції, яка ухвалою суду від 12.02.2025 прийнята до розгляду. Ухвалою суду від 04.03.202 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивачки адвокат Ковальчук А. О. у поданій суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав. Від представника відповідача Семенівської сільської ради Семенюк Н. надійшло клопотання у якому вона просить справу слухати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечила. Відповідачка [PERSON] у заяві від 28.01.2025 просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги визнала. У зв`язку із неявкою в судове учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження, висновки суду Судом встановлено,\~що [INFO] помер\~батько позивача\~ [PERSON] (а.с.13 ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки Семенівської сільської ради за №152 від 15.04.2021, згідно погосподарської книги №3 за 2001-2005 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.14) Згідно з довідкою КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" від 12.05.2021 за №485, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 не оформлено, правовстановлюючий документ не зареєстрований (а.с.66, зворот). Відповідно до довідки Семенівської сільської ради за №73 від 15.02.2021, [PERSON] , який помер [INFO] , на день своєї смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті за вказаною адресою зареєстровані: дружина: [PERSON] 1951 р.н., син [PERSON] 1973 р.н., син [PERSON] 1977 р.н. (а.с.15) Із матеріалів спадкової справи №240/2021 до майна померлого [PERSON] вбачається, що із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулися дружина [PERSON] та син [PERSON] 1973 р.н. Постановою Бердичівської державної нотаріальної контори №1016/02-31 від 03.06.2021 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в 1/3 частці на житловий будинок в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок. [PERSON] помер [INFO] в м. Києві (а.с.16). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 01.12.2021 суд визнав за [PERSON] , [INFO] , право власності на 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.17-18). Постановою Бердичівської державної нотаріальної контори №1011/02-31 від 19.11.2024 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку на житловий будинок в [ADDRESS] після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок (а.с.12). На вказане будинковолодіння 08.08.2024 виготовлено технічний паспорт на ім`я [PERSON] , з якого вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] , (літера A за планом) збудовано 1980 року. До будинку належать будівлі та споруди: прибудова «а», веранда «а-1», літня кухня «Б», погріб «б», сарай «В» (а.с. 24-30). Відповідно до договору дарування від 11.09.2024 [PERSON] подарувала [PERSON] 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 19). Згідно з висновком про визначення ринкової вартості майна від 21.11.2024 року, оціночна вартість житлового будинку складає 190 430 гривень (а.с. 7, 8). Норми права, які застосовані судом, висновки суду Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Спадкоємцями першої черги є діти померлого (ст. 1261 ЦК України). На час набуття спадкодавцем права власності на житловий будинок, та за життя спадкодавці, державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виникнення права власності на будинки, що побудовані до 1992 року регулювалось положеннями Цивільного кодексу УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України від 25 грудня 1974 року «Про державний нотаріат», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими 45/5 комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за книги місцевих рад. Згідно з пунктом 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом від 24.06.2011 року № 91, з наступними змінами зазначено, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме 25 грудня 2015 р. № 1127 для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються:1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. У разі коли індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених цим пунктом, можуть бути подані документи, передбачені статтею 31 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Стаття 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначає особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в реєстрі прав. Державному Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. За положеннями частин третьої та четвертої статті 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті. Аналізуючи наведені вище нормативні акти, слід дійти висновку, зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Тому, оскільки позивач позбавлений можливості у нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку будинку, а судом встановлено, що згідно погосподарського обліку будинок рахувався за [PERSON] , за позивачем в порядку спадкування за законом слід визнати право власності на 1/3 часку житлового будинку та господарські споруди, що розташований за адресою: [ADDRESS] ,

Outcome: approved