Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та\~ [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 06 квітня 2018 року, між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №06/04, сума позики за цим договором становить 13 000 000 грн. 00 коп., що складає еквівалент 500 000 доларів США 00 центів. [PERSON] зобов`язався повернути всю суму позики до 06.10.2018 року. Крім цього, 06 квітня 2018 року відповідачем [PERSON] власноручно складено розписку на підтвердження того, що ним отримано від позивача грошові кошти готівкою в сумі 500 000 доларів США на виконання договору позики №06/04 від 06.04.2018 року. Проте, зобов`язання за договором позики відповідачем [PERSON] виконано не було, грошові кошти в повному обсязі вчасно не повернуто. У зв`язку із вказаним, 11 серпня 2020 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №11/08, яким сторони домовились про те, що укладений між сторонами договір позики №06/04 від "06" квітня 2018 р. за яким гр. [PERSON] зобов`язаний був повернути до "06" жовтня 2018 р. гр. [PERSON] отримані ним у борг 13 000 000 гривень, що на момент передачі коштів еквівалентно 500 000,00 доларів США згідно комерційного курсу узгодженого сторонами, 1 долар США = 26 гривень, припиняє свою дію і набуває чинності даний договір. Згідно п.1.1 Договору позики від 11.08.2020 року, Позикодавець передав 06 квітня 2018 року у власність Позичальникові грошові кошти в сумі 13 000 000 гривень, що на момент передачі коштів еквівалентно 500 000,00 доларів США згідно комерційного курсу узгодженого сторонами, 1 долар США = 26 гривень. Позикодавцем за період від 06.04.2018 р та до дати заключення цього договору нараховано відсотки за користування позикою в сумі 120 000 доларів США, Позичальником за період з 06.04.2018 року по дату заключення цього договору повернуто відсотків в сумі 45 000 доларів США, таким чином сума позики та відсотків яка є неповернутою на момент підписання договору складає 575 000 доларів США. Згідно п.3 Договору позики від 11.08.2020 року, Позичальник зобов`язався повернути позику та відсотки у сумі 575 000 доларів США, у строк не пізніше як до 30 вересня 2022 року включно. Відповідно до п.12 Договору позики від 11.08.2020 року, позичальник засвідчує, що члени сім`ї першого ступеню, а саме дружина ознайомлені із позикою та взятими зобов`язаннями по цьому договору. Договір позики від 11.08.2020 року підписано сторонами та дружиною позичальника [PERSON] . Вказує, що 01 лютого 2022 року, між Сторонами складено Акт звірки до Договору позики від 11.08.2020 року, яким Сторони погодили та своїми підписами підтвердили, що станом на 01 лютого 2022 року залишок неповернутої суми позики та відсотків по Договору позики становить 395 000 доларів США. 06 червня 2022 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача із листом пропозицією щодо погашення заборгованості в сумі 395 000 доларів США із проханням до відміни воєнного стану в Україні встановити місячну суму погашення в розмірі 5 000 доларів США. У відповідь на вказаний лист позивач повідомив, що враховуючи, що Відповідачем порушено графік сплати позики ще до початку дії воєнного стану, а також враховуючи умови договору позики від 11.08.2020 року, не вбачає за доцільне вносити доповнення чи зміни до Договору позики. Зазначає що, станом на день подання даного позову, відповідач повернув Позикодавцеві отримані грошові кошти лише частково, а відтак борг відповідача становить 355 000 тисяч доларів США. Щодо залучення [PERSON] у якості Відповідача-2 у данній справі. Так, відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. Відповідачка [PERSON] про наявність кредиту була обізнана, та з умовами договору позики від 11.08.2020 року ознайомлена, про що свідчить її підпис в самому договорі позики від 11.08.2020 року, акті звірки до Договору позики №11/08 від 11 серпня 2020 року тощо. За таких обставин, оскільки позичальником за даним Договором позики від 11.08.2020 року виступає фізична особа, яка на момент укладення кредитного договору перебувала в шлюбі, дружина [PERSON] залучена до участі у справі у якості солідарного відповідача. Зазначає, що згідно п. 4.1 Договору про надання юридичної (правничої) допомоги № 178/24 від 27 травня 2024 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Поляк і партнери» та [PERSON] вартість послуг, що надаються адвокатським об`єднанням становить 40 відсотків розміру місячної мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня поточного року, за годину роботи особи, яка надавала правову допомогу, якщо інший порядок розрахунків не зазначений в дорученні (угоді). Враховуючи складність справи, орієнтований розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 60 000 грн. На підставі викладеного, просить суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики №11/08 від 11.08.2020 у сумі 355 000, 00 доларів США. 18.10.2024 року від представника [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником коштів із зобов`язанням їх повернення. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. На моменту укладення договору позики від 06.04.2018 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , за умовами даного договору [PERSON] отримав у позику грошові кошти у розмірі 13000000 гривень, що складає еквівалент 500000 доларів США з терміном повернення до 06 квітня 2018 року, що підтверджується розпискою. У встановлений строк [PERSON] свого зобов`язання не виконав, грошових коштів не повернув, у зв`язку з чим 11 серпня 2020 року між Позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №11/08 згідно з яким договір позики №06/04 від 06 квітня 2018 року припиняє свою дію і набуває чинності даний договір. Договір позики від 11.08.2020 року був підписаний дружиною позичальника у графі «ознайомлена». Разом з тим, вказує, що жодної письмової згоди на укладення даного договору, а також першочергового договору від 06.04.2018 року [PERSON] надано не було, більше того про укладення договору позики №06/04 від 06.04.2018 року [PERSON] стало відомо тільки після ознайомлення з договором №11/08 від 11.08.2020 року. Крім цього зазначає, що позивач у своїй позовній заяві стверджує, що договір позики укладено [PERSON] в інтересах сім`ї, проте до позовної заяви не додано жодного доказу, який би підтверджував, що кошти отримані за договором позики були використані в інтересах сім`ї, а на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України) судове рішення ґрунтуватися не може. Згідно листування, яке відбувалось між [PERSON] та позивачем шляхом переписки електронною поштою сторін в листі від 17.06.2020 року, [PERSON] прямо вказує на мету отримання коштів в позику, а саме на розробку обладнання (лінії) і вказує, що на момент листування дане обладнання не запущене в роботу оскільки потребує ще додаткового фінансування. Зазначає, що на день подачі відзиву до суду, обладнання (лінія) на яке було отримано кошти в позику не запущене в роботу у зв`язку з такими факторами як початок пандемії короновірусу у грудні 2019 року та введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022 року, а тому жодних підстав стверджувати, що дані кошти були взяті в позику в інтересах сім`ї немає. Більше того, [PERSON] взагалі не було відомо про отримані кошти за договором позики №06/04 від 06.04.2018 року. На підставі викладеного, просить суд зменшити витрати на професійну правничу допомогу, надану позивачу та у задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості із [PERSON] за договором позики № 11/08 від 11 серпня 2020 року відмовити за необгрунтованістю та безпідставністю. 22.10.2024 року від представника [PERSON] [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вказує, що з моменту підписання договору позики № 11/08 від 11 серпня 2020 року по вересень 2024 року, відповідач [PERSON] виконував взяті на себе зобов`язання шляхом передачі коштів позивачу. Так, за вказаний період існували прострочення виконання зобов`язання у зв`язку із обставинами, які не залежали від відповідача (повномасштабне вторгнення РФ на території України і як наслідок зменшення доходу). Згідно наданого позивачем графіку погашення, останній платіж здійснений відповідачем [PERSON] становив 10 000,00 дол. США 07.02.2023 року. Проте, дані обставини не відповідають дійсності, оскільки з березня 2023 року по вересень 2024 року Відповідач продовжував передавати Позивачу кошти в розмірі 10 000,00 дол. США, про що робив відмітку у своєму примірнику графіку погашення боргу. Зазначає, що таким діям Позивача, Відповідач не надавав особливого значення, оскільки сподівався на його порядність та добросовісність. Так, згідно оригіналу графіку погашення боргу, який міститься у Відповідача, підписи про отримання коштів Позивач перестав ставити ще у квітні 2021 року. А суду наданий графік з підписами Позивача до необхідної для них дати. Але при цьому з розписки в отриманні коштів від 19.07.2022 р. з підписами обох сторін, вбачається, що Позивач підтвердив отримання коштів цієї дати, але в оригіналі графіку погашення боргу за цю дату підпис Позивача відсутній. Те саме вбачається і з акту звірки до договору позики від 01.02.2022 року. У позивача наявна тільки копія графіку погашення боргу, яку він отримав у Відповідача і використовує на власний розсуд. На підставі викладеного, вважає, що справжня сума боргу Позивачем не доведена у зв`язку з чим, позовні вимоги в заявленій у позові сумі не підлягають до задоволення. Крім цього, просить суд зменшити судові витрати на професійну правничу допомогу надану позивачу. 25.04.2025 року від представника [PERSON] [PERSON] до суду надійшло клопотання про долучення доказів, згідно якого просила суд для підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, які поніс [PERSON] у зв`язку з розглядом справи у розмірі 40\~000 грн. долучити належні докази. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовільнити. Представники відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представників відповідачів та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 06 квітня 2018 року, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №06/04 . Згідно п.1.1 даного Договору, за цим договором, [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у розмірі, визначеному даним договором, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві грошові кошти в розмірі, на умовах, визначених цим договором. Сума позики за цим договором становить 13 000 000 (тринадцять мільйонів) грн. 00 коп., що складає еквівалент 500 000 (п`ятсот тисяч) доларів 00 центів США (п.2.1 даного Договору). Відповідно до п.3.1 даного Договору, [PERSON] зобов`язався повернути всю суму позики до 06.10.2018 року. Згідно п.2.2 Позика передана Позикодавцем Позичальнику безпосередньо при підписанні Сторонами цього договору, готівкою. Підписання цього договору Позичальником є підтвердженням отримання ним грошових коштів від Позикодавця у розмірі, встановленому п.2.1. цього Договору. 06 квітня 2018 року відповідачем [PERSON] власноручно складено розписку на підтвердження того, що ним отримано від позивача [PERSON] грошові кошти готівкою в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) доларів США на виконання договору позики №06/04 від 06.04.2018 року. Проте, зобов`язання за договором позики відповідачем [PERSON] виконано не було, грошові кошти в повному обсязі вчасно не повернуто. 11 серпня 2020 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №11/08, яким сторони домовились про те, що укладений між сторонами договір позики №06/04 від "06" квітня 2018 р., згідно якого [PERSON] зобов`язаний був повернути до "06" жовтня 2018 р. гр. [PERSON] отримані ним у борг 13 000 000 (тринадцять мільйонів) гривень, що на момент передачі коштів еквівалентно 500 000,00 (п`ятсот тисяч) доларів США, згідно комерційного курсу узгодженого сторонами, 1 долар США = 26 (двадцять шість) гривень, припиняє свою дію і набуває чинності даний договір. Згідно п.1 Договору позики від 11.08.2020 року, [PERSON] передав 06 квітня 2018 року у власність [PERSON] грошові кошти в сумі 13 000 000 (тринадцять мільйонів) гривень, що на момент передачі коштів еквівалентно 500 000,00 (п`ятсот тисяч) доларів США, згідно комерційного курсу узгодженого сторонами, 1 (один) долар США = 26 (двадцять шість) гривень. Позикодавцем за період від 06.04.2018 р. та до дати заключення цього договору нараховано відсотки за користування позикою в сумі 120 000 (сто двадцять тисяч) доларів США, Позичальником за період з 06.04.2018 року по дату заключення цього договору повернуто відсотків в сумі 45 000 (сорок п`ять тисяч) доларів США, таким чином сума позики та відсотків яка є неповернутою на момент підписання договору складає 575 000 доларів США, яку позичальник зобов`язався повернути. Згідно п.3 Договору позики від 11.08.2020 року, [PERSON] зобов`язаний повернути позику та відсотки у сумі 575 000 (п`ятсот сімдесят п`ять тисяч доларів США), у строк не пізніше як до 30 вересня 2022 року включно. Відповідно до п.12 Договору позики від 11.08.2020 року, позичальник засвідчує, що члени сім`ї першого ступеню, а саме дружина ознайомлені із позикою та взятими зобов`язаннями по цьому договору. Договір позики від 11.08.2020 року підписано сторонами та дружиною позичальника [PERSON] . Абз. 2 27 п.3 Договору позики від 11.08.2020 року встановлено графік погашення заборгованості за договором. Відповідно до п.4 Договору позики від 11.08.2020 року Повернення позики повинно бути здійснено в місті Чернівці готівкою або шляхом внесення грошових коштів на банківський рахунок Позикодавця, реквізити якого остання зобов`язується довести до відома Позичальника. При кожній сплаті платежу передбаченого п 3. Даного договору: Позикодавець повинен письмово розписатися Позичальнику про підтвердження факту отримання коштів в примірнику Позичальника додатку №1, який є невід`ємною частиною даного договору. Позичальник повинен письмово розписатися Позикодавцю про підтвердження факту повернення (сплати) коштів в примірнику Позикодавця додатку №1, який є невід`ємною частиною даного договору. Фактом повного виконання зобов`язання Позичальника перед Позикодавцем є наявність всіх письмових підписів Позикодавця та Позичальника в додатку №1 до договору. В момент сплати Позичальником останньої суми позики згідно графіку вказаному в додатку №1 цього договору Позикодавець зобов`язаний повернути Позичальнику свій примірник оригіналу цього договору позики та боргову розписку яка є невід`ємною частиною даного договору. Згідно п.5 Договору позики від 11.08.2020 року, Позика вважається повернутою у випадку наявності всіх підписів Позикодавця та Позичальника в додатку №1 або наявності заяви Позикодавця про повний розрахунок, або після зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок Позикодавця. 01 лютого 2022 року, між [PERSON] та [PERSON] складено Акт звірки до Договору позики від 11.08.2020 року, яким погодили та своїми підписами підтвердили, що станом на 01 лютого 2022 року залишок неповернутої суми позики та відсотків по Договору позики становить 395 000 доларів США. 06 червня 2022 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача [PERSON] із пропозицією щодо погашення заборгованості в сумі 395 000 доларів США із проханням до відміни воєнного стану в Україні встановити місячну суму погашення в розмірі 5 000 доларів США. У відповідь на вказаний лист [PERSON] повідомив, що враховуючи, що [PERSON] порушено графік сплати позики ще до початку дії воєнного стану, а також враховуючи умови договору позики від 11.08.2020 року, не вбачає за доцільне вносити доповнення чи зміни до Договору позики. Так, станом на день подання даного позову, відповідач [PERSON] повернув [PERSON] отримані грошові кошти лише частково, а відтак борг відповідача становить 355 000 (триста п`ятдесят п`ять) тисяч доларів США, що підтверджується Додатком до договором позики від 11 серпня 2020 року (графік погашення) та відсутністю заяви про повернення позиченої суми грошей, оформлення якої передбачене умовами Договору позики від 11.08.2020 року у випадку належного виконання Позичальником зобов`язання. Слід заначити, що в судовому засіданні представники сторін не заперечували, що відомості заначені у вказаному додатку відповідають дійсності, в ньому містяться підписи, як позичальника про повернення коштів так і позикодавця про їх отримання, та станом на 02 лютого 2023 року борг становив 355\~000 доларів США. Разом з тим, предстаник відповідача [PERSON] в судовому засіданні посилаючись на свій зразок Додатку 1 до договору позики від 11 серпня 2020 року (графік погашення) вказувала на те, що останій палтіж за довговором позики відбувся 13.09.2024 року і борг становить 265000 доларів США, разом з тим в даному Додатку відстуні підписи позикодавця про отримання грошей, при цьому позивач заперечує отримання коштів після 07 лютого 2023 року. Таким чином суду не подано належних доказів, які б підтверджували повернення позивачльником коштів та їх отримання позикодавцем після 02.02.2023 року. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей. Згідно з вимогами\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.\~\~ Відповідно до ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої\~статті 533 ЦК України\~грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. В своїй позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в іноземній валюті доларах США. Частина друга\~статті 533 ЦК України\~допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Велика Палата ВС, розглянувши справу № 373/2054/16, дійшла висновку, що заборони на виконання грошового зобов`язання в іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Крім цього, судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. Згідно ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (ч.4 ст.65 СК України). Згідно ч. 3 ст. 61 СК України у разі, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. Правова позиція, щодо залучення у якості солідарного відповідача іншого подружжя, у спорах, в яких позичальником виступає фізична особа, яка на момент укладення кредитного договору перебувала в шлюбі, висловлена Верховним судом у постанові № 205/5882/18 від 07.10.2020 р. Так, [PERSON] про наявність кредиту була обізнана, та з умовами договору позики від 11.08.2020 року ознайомлена, про що свідчить її підпис в самому договорі позики від 11.08.2020 року та акті звірки до Договору позики №11/08 від 11 серпня 2020 року тощо. Також суд зверає увагу на ту обставину, що відповідач [PERSON] звертався до позивача [PERSON] з пропозицією щодо погашення боргу шляхом передачі йому майна, яке перебуває у власності дружини відповідача [PERSON] а саме консервного заводу, що розташований смт. Літин Вінницької області, що свідчить про те, остання була обізнана про наявність боргу та кошти були оримані в інтересах сім`ї. Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути в солідарному порядку 355 000 доларів США заборгованості. Щодо судових витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків. Так, частиною 1-3статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, що стосується понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, то суд виходить із вимог ст. 137 ЦПК України, та враховуючи надані представником позивача: договір про надання правничої допомоги № 178/24 від 27.05.2024 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги, копію додаткової угоди № 1 від 24.04.2025 року до договору № 178/24 про надання юридичної (правничої) допомоги від 27.05.2024 року, звіт (акт) про надані послуги у зв`язку із розглядом справи № 715/3289/24 від 24 квітня 2025 року, вартість яких становить 40\~000 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера № 30/25/1 від 24.04.2025 року, згідно якого [PERSON] сплатив на підставі догвору № 178/24 від 27 травня 2024 року АО «Поляк і Партнери» 40 000 грн., а тому вважає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 40 000 грн. було підтверджено та підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подачу позову та заяви про забезпечення позову позивачем сплачено 12 112,00 грн. та 605,60 грн. судового збору, а тому дані суми підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved