Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

[PERSON] (далі [PERSON] , позивач) в інтересах якого діє адвокат Соляник Дмитро Петрович (далі адвокат Соляник Д.П, представник позивача) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про зміну (зменшення) розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою [PERSON] позивач проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2013 року. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Після народження доньки сторони продовжували проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Проте спільне життя з відповідачкою у позивача не склалося внаслідок взаємного непорозуміння, а тому з грудня 2016 року позивач залишив сім`ю і став проживати окремо. Позивач зазначає, що судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2022 у справі №755/8870/22 за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на [PERSON] , [INFO] у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, починаючи з 12.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 01.03.2023 відкрито виконавче провадження №71153018 та розпочато примусове виконання судового рішення. Позивач зазначає, що ухвалюючи вищезазначене рішення та визначаючи аліменти у розмірі 1/4 частки від доходів платника суд виходив із тих обставин, що інших зобов`язань по сплаті аліментів позивач немає, проте станом на теперішні обставини, які мають враховуватися судом при визначенні розміру аліментів суттєво змінились і без урахування цих нових обставин істотно ускладняється можливість сплати позивачем аліментів у попередньо визначеному судом розмірі, а саме: 15.12.2022 позивач створив нову сім`ю, уклавши шлюб з [PERSON] . Від зазначеного шлюбу [INFO] у позивача народився син [PERSON] . Позивач проживав з дитиною та дружиною однією сім`єю. Проте спільне життя з дружиною у відповідача не склалося і вже з березня 2024 року він залишив сім`ю. З того часу спільного господарства вони не вели, шлюбних відносин не підтримували. Судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 15.04.2024 у справі №755/6450/24 за заявою [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення аліментів з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, щомісячно, починаючи з 02.04.2024року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 11.12.2024 відкрито виконавче провадження №76758682 та розпочато примусове виконання судового рішення. Позивач зазначає, що ухвалюючи вищезазначене рішення, суд розглянув справу у наказному провадженні, без виклику боржника та не врахував тих обставин, що позивач вже мав інші зобов`язання по сплаті аліментів (сплачував аліменти на дитину), що істотно ускладнило можливість сплати позивачем аліментів на двох дітей у попередньо визначених судами розмірах, який у сумі становить 1/2 частку від усіх видів заробітку (доходу). З огляду на вищенаведені обставини, вважає що в даному випадку існують правові підстави для зменшення раніше визначеного судом розміру аліментів згідно з ст. 192 СК України та просить зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2022, та стягувати з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу). Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.02.2025 відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. 10.03.2025 через систему «Електронний суд» відповідач [PERSON] направила відзив, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Відзив обґрунтовує тим, що позовні вимоги позивача спрямовані на уникнення батьківських обов`язків ,зокрема позивач не виконує належним чином судове рішення про сплату аліментів та останній платіж в січні 2025 року в незрозумілому розмірі та позивач приховує від суду даний факт. Відповідач зазначає, що подача позову про зменшення розміру аліментів в даному випадку здійснюється для уникнення виконання батьківських обов`язків видаючи нібито розлучення та сплату аліментів на другу дитину для зменшення розміру аліментів першій дитині. Ч.1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про зменшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті отримувача або платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Відповідач зазначає, що позивач звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилається на те, що у нього народилася дитина від іншого шлюбу та він утримує ще одну дитину та дружину від другого шлюбу. Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Та, обставина, що у позивача народилась дитина , сама по собі не свідчить про погіршення матеріального стану позивача. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19. Відповідач також просить суд врахувати, що витрати на новонароджену дитину та дитину 11 років є різними. Оскільки спільна дитина сторін займається танцями, займається англійською мовою з репетитором та відвідує басейн. Зазначає, що позивач виконує свій батьківський обов`язок кепсько та неякісно та не надавав суду належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, та що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.03.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.04.2025. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Соляник Д.П. у судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Соляник Д.П. направив на адресу суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» направила заяву про розгляд справи без її участі, щодо позовних вимог заперечує в повному обсязі. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи та подані докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Відповідно до судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2022 у справі №755/8870/22 з [PERSON] на ім`я [PERSON] стягуються аліменти на [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Згідно з судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 15.04.2024 у справі №755/6450/24 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). З постанови про відкриття виконавчого провадження №71153018 від 01.03.2023 вбачається, що Державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі судового наказу №755/8870/22 виданого 27.01.2023 з позивача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Відповідно до постанови Державного виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Галай В.М. №76758682 від 11.12.2024 з позивача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). У судовому засіданні встановлено, що 15.12.2022 [PERSON] уклав другий шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12) та в нього народився син [PERSON] .. Зазначені докази свідчать про зміну сімейного стану [PERSON] після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з народженням у нього сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до ч.1\~ст.180 СК України\~та\~ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти] присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до вимог ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1\~ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.4\~ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни обставин, що впливають на визначений розмір платежів, має право звернутися до суду з відповідним позовом. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином платник аліментів вправі звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру у випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення їх розміру. До таких висновків дійшов Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 та Верховний Суд в постанові від 09.09.2021 у справі № 554/3355/20. Відповідно до ч.3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2\~ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При вирішенні справи суд виходить з того, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження [INFO] сина [PERSON] не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. При цьому, зазначена обставини виникла вже після ухвалення судового рішення, яким визначено розмір аліментів на утримання першої дитини. У постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19 вказано, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження іншої дитини, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Адже позивач повинен належними та допустимими доказами підтвердити погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 28.05.2021 у справі №715/2073/20. Відтак, саме по собі утримання ще однієї дитини позивача не є підставою для зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання першої дитини. Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів погіршення майнового стану позивача, зокрема, останнім не надано суду доказів щодо зміни розміру його доходів у бік погіршення. Таким чином, позивачем не доведено погіршення його майнового стану, а також того, що у зв`язку з утриманням другої дитини він не має можливості сплачувати аліменти, визначені наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2022. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Приймаючи до уваги, що [PERSON] \~\~не довів підстави позову про зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 21.09.2022, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed