Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

03\~квітня 2025\~року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначено, що 14 листопада 2023 року відповідачка уклала з позивачем кредитний договір № АВН0СТ155101699978973241 та отримала кредит, в розмірі 30000,00 грн. строком на 36 місяців, тобто до 13 листопада 2026 року, зі сплатою процентів, у розмірі 85 % щорічно. Зобов`язання по сплаті кредиту відповідачка належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 03 квітня 2025 року виникла заборгованість, в сумі 55829,25 грн, яка складається з: 30000,00 грн. загальний залишок заборгованості за кредитом, 25829,25 грн. загальний залишок заборгованості за відсотками. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 14 листопада 2023 року, в розмірі 55829,25 грн та судові витрати, в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, причини неявки суд не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник\~позивача надав\~заяву про\~розгляд справи\~за його\~відсутності,\~а відповідачка\~не з`явилася\~в судове\~засідання,\~відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК Українифіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 08 липня 2022 року та заяви про надання послуги «Швидка готівка» від 14 листопада 2023 року, між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір АВН0СТ155101699978973241 про отримання кредиту на картковий рахунок. Договір складається із заяв відповідача, умов та правил надання банківських послуг і паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка», де своїм підписом відповідачка підтвердила, що вона ознайомилася та погоджується із запропонованими банком умовами кредитування (а.с.9,12-15). У відповідності до підписаного відповідачкою паспорту споживчого кредиту за програмою «Швидка готівка», сума кредиту складає 30000,00 грн., строк кредитування 36 місяців, фіксована процентна ставка 85% річних, реальна річна процентна ставка 129,84% річних (а.с.10-11). На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк перерахував відповідачці вказані грошові кошти на її рахунок, про що свідчить копія меморіального ордеру від 14 листопада 2023 року, однак остання не виконала взятих на себе зобов`язань, не сплатила у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом, а тому станом на 03 квітня 2025 року їй нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором, в розмірі 55829,25 грн., з яких: 30000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту та 25829,25 грн. заборгованість за відсотками (а.с.17). Факт отримання кредитних коштів відповідачкою підтверджено також випискою по кредиту (а.с.19-20). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 зазначеної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст.1046 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувалася з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту, в розмірі 30000,00 грн. та заборгованості за нарахованими відсотками, в розмірі 25829,25 грн. є обґрунтованими i підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обов`язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved