Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Суть питання, що вирішується ухвалою. В провадженні суду перебувала вказана цивільна справа. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 07 березня 2025 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. 18 березня 2025 року від представника відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній, просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень, посилаючись на те, що під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання про судові витрати на правничу допомогу, які були понесені відповідачем під час розгляду справи та долучені до відзиву. Позиція учасників справи. Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача Кравченко В.В. до суду надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі відповідача, заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Згідно із ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Мотиви, з яких суд дійшов висновків, норми закону, якими керується суд, постановляючи ухвалу. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України). Згідно з положенням пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 07 березня 2025 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. Як убачається з матеріалів справи, 27 грудня 2024 року представником відповідача [PERSON] Кравченком В.В. подано до суду письмові пояснення, в яких він просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, стягнути з позивача на користь відповідача понесені у даній справі судові витрати в розмірі 6000 грн На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено: копію Договору про надання правової (правничої) допомоги від 15 грудня 2024 року, укладеного між адвокатом Кравченком Володимиром Володимировичем та [PERSON] ; копію ордера на надання правничої допомоги Твердохліб К.М. від 23 грудня 2024 року; акт-розрахунок судових витрат від 23 грудня 2024 року у справі Менського районного суду Чернігівської області за позовом ТОВ «ЮНІП КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості; квитанцію до прибуткового касового ордера від 23 грудня 2024 року на суму 6000 грн. Як вбачається з договору про надання правової (правничої) допомоги від 15 грудня 2024 року, укладеного між адвокатом Кравченком В.В. та [PERSON] , сторони домовилися про те, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу та захищати права клієнта з приводу представництва його інтересів, зокрема, в судових органах усіх рівнів та інстанцій, формувати правову позицію, складати та підписувати документи (клопотання, відзиви, заяви тощо). Також сторони домовились, що клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі та строки обумовлені сторонами. Як вбачається з акту-розрахунку за надання правничої допомоги, складеного від 23 грудня 2024 року у справі за позовом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, який є додатком до договору про надання правничої (правової) допомоги від 15 грудня 2024 року, адвокатом надані Твердохліб К.М. послуги на суму 6000 грн. Квитанцією до прибуткового касового ордера від 23 грудня 2024 року підтверджено, що Твердохліб К.М. на підставі Договору про надання правової (правничої) допомоги, ордера на надання правничої допомоги, акту-розрахунку за надання правничої допомоги від 23 грудня 2024 року сплачено адвокату Кравченку В.В. 6000 грн. У письмових поясненнях представника відповідача Кравченка В.В. від 27 грудня 2024 року зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, складається із витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником позивача не подано до суду заперечень про стягнення витрат на правничу допомогу та заявленого розміру. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до роз`яснень, наведених у п.48 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентованого ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Враховуючи викладене, а також те, що рішенням суду в задоволенні позовних вимог до відповідача відмовлено повністю, витрати відповідача на правничу допомогу адвоката у розмірі 6000 грн документально підтверджені та є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг під час підготовки відзиву на позовну заяву, письмових пояснень, позивачем не подано до суду заперечень щодо стягнення витрат на правничу допомогу та заявленого розміру, суд дійшов висновку, що понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved