Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Адвокат Пащук А. І. звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову представник покликався на те, що 07.04.2016 сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано на підставі рішення Буського районного суду Львівської області від 02.08.2024. За час шлюбу у сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які фактично проживають з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . 08.04.2024 Буським районним судом Львівської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання синів аліментів в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.04.2024 року. На підставі вищевказаного судового наказу № 943/732/24 від 08.04.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І. М. було відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER]. Станом на 15.08.2024 заборгованість по даному виконавчому провадженні становить: 110 634,00 грн. Відтак, діти фактично перебувають на повному утриманні позивачки, оскільки відповідач належним чином не виконує свої батьківські обов`язки та не сплачує аліменти на утримання дітей. Крім цього, рішенням Буського районного суду Львівської області від 26.06.2024 року було вирішено стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 05.04.2024 року і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. На підставі виконавчого листа № 943/742/24, виданого 01.08.2024 Буським районним судом Львівської області, 15.08.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І. М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER]. Станом на 15.08.2024 заборгованість по даному виконавчому провадженні становить: 55 319,00 грн. Адвокат зазначив, що молодший син [PERSON] народився у республіці Польща та наданий час немає зареєстрованого місця проживання. Будинок, у якому позивачка має намір зареєструвати сина належить на праві приватної власності її матері, у ньому також зареєстрований її старший син [PERSON] . Жодного спору щодо визначення місця проживання дитини у сторін немає. З метою реєстрації місця проживання молодшого сина [PERSON] за адресою фактичного проживання позивачка звернулася до управління надання адміністративних послуг, проте останній було відмовлено у реєстрації у зв`язку з відсутністю письмової згоди батька дитини. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати письмову згоду, однак ніяких відповідей останній не надавав. Враховуючи неможливість самостійно здійснити реєстрацію місця проживання малолітнього сина та неможливість отримання дозволу від батька дитини, просить позов задовольнити. Ухвалою Шептицького (Червоноградського) міського суду Львівської області від 14.01.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 07.04.2025 підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. 01.05.2025 сторони у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про розгляд даної справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, у якій зазначив, що позовні вимоги сторона позивача підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити. Відповідач у судові засідання не з`являвся, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та відміткою про вручення із особистим підписом відповідача. Заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не подавав, про причини неявки не повідомляв. Також, відповідачем не було подано відзиву на позов. Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений про розгляд справи належним чином. Від представника третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача: Органу опіки та піклування при Буській міській раді надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Як передбачено ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 12 травня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 01 травня 2025, датою ухвалення даного рішення є саме 12 травня 2025 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 07.04.2016 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Буського районного суду Львівської області від 02.08.2024 (а. с. 83-84). За час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.09.2016 Буським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. У свідоцтві зазначено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). Також, судом встановлено, що [INFO] у м. Нова Демба, республіка Польща, народився син [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією нотаріально завіреного перекладу скороченої копії свідоцтва про народження, виданого управлінням реєстрації актів цивільного стану в м. Нова Демба, воєводства Підкарпатьське республіки Польща (а. с. 11-12). 08.04.2024 Буським районним судом Львівської області було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , проживаючої та зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] на утримання синів аліменти в розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05.04.2024 ( а. с. 13). Рішенням Буського районного суду Львівської області від 26.06.2024 вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , проживаючої та зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, починаючи з 05.04.2024 року і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку (а. с. 14-15). Із листів приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. від 19.08.2024 вбачається, що на виконанні у приватного виконавця перебуває судовий наказ, виданий Буським районним судом Львівської області від 08.04.2024 про стягнення аліментів на утримання дітей, на підставі якого 15.08.2024 було відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER] (заборгованість станом на 15.08.2024 складає 110 634 грн). Також, 15.08.2024 на підставі виконавчого листа від 01.08.2024, виданого Буським районним судом Львівської області про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку було відкрито виконавче провадження ВП [NUMBER] (заборгованість станом на 15.08.2024 складає 55 319 грн). У ході проведення виконавчих дій приватним виконавцем було встановлено, що боржник [PERSON] отримує офіційний дохід у республіці Польща (а. с. 19-20). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка №383034062 від 14.06.2024) вбачається, що квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , перебуває у спільній частковій власності [PERSON] (1/4 частки) та [PERSON] ( 3/4 частки) (а. с.18). Відповідно до копії будинкової книги у будинку [ADDRESS] зареєстровані: позивачка [PERSON] та її старший син [PERSON] (а. с. 21). Відповідно до свідоцтва про право власності на будинок по [ADDRESS] № 244 від 25.12.2001 власником даного будинку є [PERSON] , яка зі слів позивачки, являється її матір`ю (на звороті а. с. 21а). Із висновку щодо доцільності реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] за адресою його фактичного проживання: [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] , без згоди батька від 17.03.2025 вбачається, що 19.02.2025 року службою у справах дітей Буської міської ради та відділенням соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю Буського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) проведено обстеження умов проживання [PERSON] [INFO]. та її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . За наслідками обстеження встановлено, що [PERSON] створює для своїх дітей [PERSON] та [PERSON] належні умови для виховання та розвитку, проживає разом з ними, займається їхнім вихованням, забезпечує усім необхідним для проживання, навчання відпочинку, здійснює за ними належний догляд. Старший син [PERSON] , [INFO]. зареєстрований в будинку за фактичним місцем їхнього проживання разом зі своєю матір`ю [PERSON] . З метою встановлення спроможності матері виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею відділенням соціальної роботи з сім`ями, дітьми та молоддю Буського територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) була проведена оцінка потреб даної сім`ї. 26.02.2025 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Виконавчого комітету Буської міської ради розглядалося питання щодо доцільності реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO]., без згоди батька за адресою фактичного проживання. Таким чином, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, орган опіки та піклування вважав за доцільне реєстрацію місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою його фактичного проживання: [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] , без згоди батька а. с. 63) Рішенням Виконавчого комітету Буської міської ради Золочівського району Львівської області №76 від 17.03.2025 року «Про затвердження висновку щодо доцільності реєстрації місця проживання малолітньої дитини без згоди батька» було затверджено висновок щодо доцільності реєстрації місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , за адресою його фактичного проживання: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , без згоди батька (а. с. 62). Адвокат позивачки, звертаючись до суду з позовом, зазначав, що малолітній син [PERSON] не має визначеного місця реєстрації у зв`язку з відсутністю письмової згоди відповідача на реєстрацію дитини з матір`ю, у зв`язку з чим просить вирішити спір, який виник з цього приводу, в судовому порядку. При ухваленні рішення суд керується наступним. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Як передбачено частиною 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Таким чином до досягнення дитиною 10 років її місце проживання може бути зареєстроване лише за місцем проживання батьків (або одного з них). Судом встановлено, що [INFO] у м. Нова Демба у Республіці Польща народився син [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . Після повернення в Україну у малолітньої дитини [PERSON] зареєстроване місце проживання відсутнє. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] фактично проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Разом із тим позивачка [PERSON] не може зареєструвати місце проживання сина у зв`язку із відсутністю письмової згоди батька [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» задекларованим або зареєстрованим місцем проживання (перебування) дитини віком до 10 років є задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) її батьків або інших законних представників чи одного з них, з яким проживає дитина, за згодою іншого з батьків або законних представників. За приписами частини четвертої статті 7 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» декларування місця проживання дитини віком до 14 років здійснюється одним із її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Згідно з пунктом 16 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ № 265 від 07 лютого 2022 року (далі - Порядок), місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини. Відповідно до абзацу 2 пункту 17 Порядку у разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку. Пунктом 33 Порядку визначено, що подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. У постанові Верховного Суду від 20.10.2021 року у справі №752/2951/20, (провадження №61-11860св21) викладено висновок, згідно з яким при вирішенні спору між батьками щодо реєстрації місця проживання дитини та зняття її з реєстрації за відсутності згоди іншого з батьків з`ясуванню підлягає питання чи була вказана відмова безпідставною, або ж вона викликана певними обставинами. Якщо відсутність згоди відповідача на реєстрацію місця проживання дитини з позивачем обумовлена наявністю спору між сторонами щодо того, з ким із батьків має проживати дитина і остаточне рішення з цього приводу не ухвалене, саме рішення у справі про визначення місця проживання дитини є підставою для реєстрації місця її проживання і буде ефективним способом захисту прав дитини. Згідно з частиною 8 статті 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Отже, в усіх рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому, найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Як встановлено судом, відповідач, який є батьком дитини, однією сім`єю з позивачкою не проживає. Дитина проживає разом із матір`ю, батько зареєстрований за іншою адресою, з позивачкою та сином не спілкується, участі в житті дитини не бере. Протилежного судом не встановлено та суду не доведено. Орган опіки та піклування, виходячи з пріоритету інтересів дитини, вважає доцільним задоволення позовних вимог. Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів, які б спростували доводи позивачки, а також доказів щодо недоцільності реєстрації місця проживання дитини за зареєстрованою адресою позивачки. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини за місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист та виходячи з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення, беручи до уваги висновок Виконавчого комітету Буської міської ради Золочівського району Львівської області, також те, що спір між батьками про місце проживання дитини відсутній, батьки зареєстровані за різними адресами, відповідач не надав суду жодних пояснень щодо суті спору, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Суд відзначає, що надання позивачці права на реєстрацію місця проживання малолітнього сина, без згоди батька, не позбавляє останнього права проявляти турботу та любов до сина, незалежно від того, з ким із батьків, і де саме, проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення судовий збір, сплачений при зверненні до суду з даним позовом, в сумі 1211,20 грн. На підставі ст. ст. 29 ЦК України, 164, 165, 166, 180-183, 192 СК України,

Outcome: approved