Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

І. Зміст позовних вимог ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЕЙС" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 937389471 від 07.07.2020 у розмірі 136361,02 грн та покладення на відповідача судових витрат. Позовна заява мотивована тим, що 07.07.2020 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 937389471 у формі електронного документа. На виконання умов договору, відповідачу було надано кредит у сумі 20000,00 грн. Позивач стверджує, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилася заборгованість. Право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та витягу з реєстру прав вимоги № 145 від 03.08.2021. У подальшому, право вимоги було відступлено ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 та витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023. 07.11.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу № 0711/24/Е, за яким позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача, що підтверджується реєстром боржників та актом прийому-передачі. Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 136361,02 грн, яка складається з: 19753,07 грн - заборгованість по кредиту та 116607,95 грн - заборгованість по несплачених процентах за користування кредитом та понесені судові витрати у розмірі 8422,40 грн. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27 грудня 2024 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Відповідач, скориставшись своїм правом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечує факту укладення кредитного договору № 937389471 від 07.07.2020 на суму 20000,00 грн зі строком дії 30 днів між ним та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Разом з тим, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими в частині нарахування заборгованості за Договором. Відповідач зазначає, що позивачем неправильно нараховано заборгованість за відсотками, оскільки, на його думку, нарахування мало здійснюватися з урахуванням укладених між сторонами додаткових угод про встановлення дисконтної процентної ставки на певні періоди. Відповідачем надано власний розрахунок заборгованості за відсотками, згідно з яким загальна сума нарахованих відсотків становить 58240,00 грн. Також відповідач не заперечує здійснення ним часткового погашення заборгованості на загальну суму 31989,07 грн. На підставі власного розрахунку, відповідач вважає, що його реальна заборгованість перед Позивачем становить 46250,93 грн. Крім того, відповідач просить суд зменшити розмір процентів річних, нарахованих відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, посилаючись на їх не співмірність та компенсаційний характер цивільно-правової відповідальності. Також відповідач вважає завищеним розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Позивач подав відповідь на відзив, в якій наполягає на стягненні повної суми заборгованості, зазначеної у позовній заяві. Позивач стверджує, що розрахунок заборгованості здійснено правильно, з урахуванням умов Кредитного договору та додаткових угод до нього. Позивач детально розписує формули нарахування відсотків за кожним періодом дії різних процентних ставок. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 07 липня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 937389471 у формі електронного документа на суму 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок зі строком дії 30 (тридцять) днів. Умовами пункту 1.3 Договору передбачено нарахування процентів за дисконтною ставкою 0,34% від суми кредиту за кожен день користування протягом 30 днів. Пунктом 1.4 Договору передбачено застосування базової процентної ставки 1,70% від суми кредиту за кожен день користування у випадку користування кредитом понад встановлений строк. Протягом дії договору між сторонами укладалися додаткові угоди, які змінювали розмір дисконтної процентної ставки на певні періоди. Право вимоги за вказаним кредитним договором було відступлено ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та витягу з реєстру прав вимоги № 145 від 03.08.2021. У подальшому, право вимоги було відступлено ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на підставі договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 та витягу з реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023. 07.11.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем було укладено договір факторингу № 0711/24/Е, за яким позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача, що підтверджується реєстром боржників та актом прийому-передачі. Позивач, ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», є новим кредитором за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу № 0711/24/Е від 07.11.2024, укладеного з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», якому, в свою чергу, право вимоги перейшло за попередніми договорами факторингу. Станом на дату подання позовної заяви, за розрахунком Позивача, заборгованість Відповідача за кредитним договором становить 136361,02 грн (сто тридцять шість тисяч триста шістдесят одна гривня 02 копійки), з яких 19753,07 грн (дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят три гривні 07 копійок) становить заборгованість за основною сумою кредиту та 116607,95 грн (сто шістнадцять тисяч шістсот сім гривень 95 копійок) - заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом. Судом встановлено, що відповідач протягом дії кредитного договору здійснював часткові платежі на погашення заборгованості, що підтверджується випискою з особового рахунку. Цей факт свідчить про обізнаність відповідача з умовами договору та визнання своїх зобов`язань за ним. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно з вимогами ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд критично оцінює розрахунок заборгованості, наданий відповідачем, оскільки він не враховує часткове погашення тіла кредиту, яке мало місце протягом періоду дії договору. Розрахунок позивача, натомість, детально відображає зміну суми заборгованості внаслідок часткових погашень як тіла кредиту, так і відсотків. Зокрема, позивачем зазначено, що відповідач здійснював часткові платежі, які частково погашали основну суму кредиту. Це, в свою чергу, впливало на подальший розрахунок відсотків, оскільки відсотки нараховуються на залишок основного боргу. Суд погоджується з розрахунком позивача, який враховує часткові погашення тіла кредиту та, відповідно, правильно визначає суму заборгованості за відсотками. Розрахунок відповідача, хоча і враховує зміну процентних ставок відповідно до додаткових угод, є некоректним, оскільки не відображає динаміку заборгованості внаслідок часткових погашень як основної суми кредиту, так і нарахованих відсотків. Натомість, розрахунок позивача є більш детальним та послідовним. Позивач у відповіді на відзив чітко простежує рух заборгованості, враховуючи кожний платіж Відповідача та його вплив на залишок основної суми кредиту, на яку в подальшому нараховувалися відсотки. Зокрема, Позивачем наведено формули розрахунку відсотків за кожним періодом дії відповідної процентної ставки, а також зазначено суми та дати часткових погашень як відсотків, так і тіла кредиту Суд вважає обґрунтованим підхід позивача до розрахунку заборгованості, оскільки він відповідає умовам Договору та додаткових угод, а також враховує фактичні платежі відповідача. Таким чином, суд погоджується з розрахунком позивача щодо суми заборгованості за основною сумою кредиту у розмірі 19753,07 грн та заборгованості за відсотками у розмірі 116607,95 грн станом на дату подання позовної заяви. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували правильність розрахунку позивача або підтверджували повне погашення заборгованості. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 136 361,02 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн підлягає стягненню з відповідача. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги, додатковою угодою та актом прийому-передачі наданих послуг. З урахуванням складності справи та обсягу наданих послуг, суд вважає заявлену суму витрат на правничу допомогу розумною та співмірною, а тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача..

Outcome: approved