Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 25 лютого 2025 року до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська надійшла вищевказана позовна заява. В обґрунтування своїх вимог представник позивача у позовній заяві посилався на те, що ПрАТ «СГ «ТАС» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AP 7264562. Забезпеченим ТЗ за полісом є ВАЗ 2103, д.н. [NUMBER] . 07 січня 2021 року о 20:00 год., на перехресті пр. Будівельників та вул. Матросова у м. Маріуполь, відбулася дорожньо-транспортна пригода (за участю ВАЗ 2103, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ТЗ Audi A4, д.н. [NUMBER] . Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 18 лютого 2021 року у справі № 263/1478/21 відповідача визнано винною у вчиненні зазначеного ДТП. У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ Audi A4, д.н. [NUMBER] , що підтверджується вказаною постановою. Враховуючи наявність полісу, власник пошкодженого Audi A4, д.н. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Audi A4, д.н. [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію №01180_38 від 28 січня 2021 року, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого ТЗ дорівнює 26 954,99 грн. Також, отримано товарний чек №701 від 07 січня 2021 року та акту здачі-приняття робіт №701 від 07 січня 2021 року щодо транспортування пошкодженого ТЗ. Внаслідок цього, позивачем, на підставі заяви власника пошкодженого ТЗ про страхове відшкодування та зібраних документів складено страховий акт № 06387/38/921 від 03 березня 2021 року на суму 21 863,00 грн., яку виплаченого в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним доручення № 165336 від 05 березня 2021 року. Постановою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 18 лютого 2021 року по справі № 263/1478/21 встановлено, що відповідачка відмовилась від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України. Враховуючи наведене, позивач вважає що відповідачка зобов`язана відшкодувати позивачу шкоду в порядку регресу в розмірі 21 863,00 грн. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 лютого 2025 року указана позовна заява передана для розгляду судді Федоріщеву С.С. Згідно із вимогами ч. 8 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. До суду 26 лютого 2025 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді від 26 лютого 2025 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у\~судове засідання\~не з`явилась,\~про день,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлялась\~належним чином,\~про причини\~неявки суд\~не повідомила.\~ Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановлені судом. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про страхування», страхування може бути добровільним або обов`язковим. Частиною 1 ст. 6 вказаного вище Закону визначено, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. 05 липня 2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» та [PERSON] було укладено поліс № АР 7264562 обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до умов якого застраховано транспортний засіб ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] , від збитків внаслідок ДТП. Строк дії вказаного договору з 05 липня 2020 року по 04 липня 2021 року (включно). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 07 січня 2021 року о 20:00 год., рухаючись на перехресті проспекту Будівельників та вулиці Матросова у Центральному районі міста Маріуполя, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак [NUMBER] , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем «Audi A4», державний номерний знак [NUMBER] , чим порушила п. п. 12.1, 13.1 ПДР України, та вичинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказані вище обставини встановлені в постанові Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2021 по справі № 263/1478/21, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Статтею 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком. Враховуючи наявність полісу, власник пошкодженого Audi A4, д.н. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Audi A4, д.н. [NUMBER] було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію №01180_38 від 28 січня 2021 року, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого ТЗ дорівнює 26 954,99 грн. Також, отримано товарний чек №701 від 07 січня 2021 року та акту здачі-прийняття робіт №701 від 07 січня 2021 року щодо транспортування пошкодженого ТЗ. Внаслідок цього, позивачем, на підставі заяви власника пошкодженого ТЗ про страхове відшкодування та зібраних документів складено страховий акт № 06387/38/921 від 03 березня 2021 року на суму 21 863,00 грн., яку виплаченого в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним доручення № 165336 від 05 березня 2021 року. Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Також, як вбачається з постанови Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 лютого 2021 по справі № 263/1478/21, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, [PERSON] 07 січня 2021 року о 20:00 год., рухаючись на перехресті проспекту Будівельників та вулиці Матросова у Центральному районі міста Маріуполя, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2103», державний номерний знак [NUMBER] , будучи учасником ДТП, на вимогу працівника поліції відмовилась від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Згідно із п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Таким чином, судом встановлено, що позивач сплатив регламентну виплату потерпілим від дорожньо-транспортної пригоди, винним у вчинені якої був відповідачка у справі, а тому до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача в межах сум регламентної виплати. Як встановлено судом, відповідачка добровільно не сплатила витрати, понесені АТ «СГ «ТАС» (приватне) під час відшкодування матеріальної шкоди в загальному розмірі 21 863,00 грн. За таких обставин, враховуючи те, що позивач має право зворотної вимоги (регресу) в розмірі виплаченого страхового відшкодування до відповідачки, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] 21 863,00 грн. сплаченого страхового відшкодування є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому є такими, що підлягають задоволенню. У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved