Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

10 травня 2023 року керівник Тульчинської окружної прокуратури Вінницької області звернувся в суд в інтересах\~держави в\~особі Головного\~управління Держгеокадастру\~у Вінницькій області з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Приватне акціонерне товариство «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ», у якому просить конфіскувати у [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4686 га, кадастровий номер 0521986200:03:002:0300, яка розташована на території Крижопільської територіальної громади (колишньої Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області) у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що громадянка російської федерації [PERSON] в 2019 році в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521986200:03:002:0300, площею 2,4686 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Крижопільської територіальної громади (колишньої Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області), та 18 лютого 2019 року зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте, всупереч вимог земельного законодавства, протягом року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення (з 18.02.2019 року) й до цього часу не відчужила її, що є підставою для конфіскації земельної ділянки у власність держави. Також встановлено, що [PERSON] 26.06.2020 укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки з ПрАТ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ» (код ЄДРПОУ 33143011). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, право оренди на вищевказану земельну ділянку зареєстровано 29.09.2020 (номер запису 38442951), строк дії договору 10 років, дата закінчення 26.06.2030. З метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави 17.04.2023 Тульчинською окружною прокуратурою Вінницької області в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області було спрямовано лист, яким повідомлено про виявлені порушення. Однак, уповноваженим державним органом заходи щодо конфіскації земельної ділянки в дохід держави не вжито, натомість листом від 25.04.2023 повідомлено окружну прокуратуру про відсутність коштів на сплату судового збору як причину невжиття заходів, що дає підстави прокурору вживати заходи представництва інтересів держави в суді. У даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що [PERSON] порушила визначену ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. 80, 81, 130, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення та як іноземна громадянка не відчужила її упродовж року після набуття права власності. На даний час вона без перешкод володіє спірною земельною ділянкою на території України. Наразі продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України. Окрім цього, воєнні дії, які ведуться на території України, вкрай негативно впливають на продовольчі процеси у державі, зокрема багато земель сільськогосподарського призначення на територіях, де ведуться активні бойові дії, на даний час забруднені та не можуть використовуватись за призначенням, сотні гектарів залишаються окупованими. Це в сукупності призведе до зниження врожайності, тому у цих умовах важливим є те, щоб кожна земельна ділянка, яка використовується з порушенням вимог законодавства, була безумовно повернута у власність держави. З огляду на характер спірних правовідносин, не вбачається невідповідності заходу втручання держави у право власності [PERSON] критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яку [PERSON] незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. 24 травня 2023 року ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 16 червня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 червня 2023 року накладено арешт на спірну земельну ділянку. Протокольними ухвалами Крижопільського районного суду Вінницької області від 30 червня 2023 року та 13 липня 2023 року за клопотаннями представника відповідачки адвоката Купрія О.М. розгляд справи було відкладено. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 29 серпня 2023 року за клопотанням представника відповідачки адвоката Купрія О.М. було зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням в цивільній справі № 134/1224/23 (номер провадження 2/134/22488/2023) за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію права власності, визнання права власності на 1/4 частку земельної ділянки, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне\~товариство «ПРОДОВОЛЬЧА\~КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ», Приватний нотаріус Тульчинського районного нотаріального округу Вінницької області Питель Мотрона Степанівна, Головне управління\~Держгеокадастру у Вінницькій області. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 березня 2025 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 11 год. 00 хв. 17 квітня 2025 року. Протокольною ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 17 квітня 2025 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідачки адвоката Купрія О.М., яке він мотивував необхідністю підготувати та подати клопотання про зупинення провадження у справі. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідачки адвоката Купрія О.М. про зупинення провадження у справі. В судовому засіданні прокурор Бідюк Н.П. підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] \~адвокат Купрій О.М. просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідачка має посвідку на постійне проживання в Україні та через об`єктивні причини у визначений законом строк не відчужила спірну земельну ділянку. На даний час в провадженні Верховного Суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] про визначення додаткового строку для відчуження земельної ділянки. Представник Головного\~управління Держгеокадастру\~у Вінницькій області Римський М.В. через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі представника ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області. Третя особа - Приватне акціонерне\~товариство «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ» в судове засідання свого представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлене у встановленому законом порядку. В матеріалах справи міститься заява, подана представником ПрАТ «ПК «ПОДІЛЛЯ», про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності представників Головного\~управління Держгеокадастру\~у Вінницькій області та ПрАТ «ПК «ПОДІЛЛЯ». Заслухавши пояснення учасників справи, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Вирішуючи питання щодо підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави з даним позовом, суд враховує наступне. Приписи\~ст. 131-1 Конституції України,\~ст. 56 ЦПК України,\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~наділяють прокурора повноваженнями на представництво в суді інтересів держави у випадках, а саме: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Оскільки Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області у відповідності до положень\~ст. 145 Земельного кодексу України,\~Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Положення про Головне управління Держгеокадастру в області» здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, наділене правом на подання такого роду позовів, на лист прокурора про виявлені порушення із вимогою вжити заходів щодо їх усунення, у тому числі в судовому порядку, повідомило окружну прокуратуру про неподання позову щодо усунення даних порушень у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору та не заперечує проти звернення з позовом органів прокуратури, станом на 10.05.2023 року (день надходження позову до суду) самостійно не реалізувало своє процесуальне право, тому у відповідності до положень\~ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»,\~ст. 56 ЦПК України\~маються всі підстави для підтвердження представництва прокурором інтересів держави в суді, що узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26 травня 2020 року в справі № 912/2385/18 за схожих обставин. Судом встановлено, що [PERSON] , будучи громадянкою російської федерації, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521986200:03:002:0300, площею 2,4686 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Крижопільської територіальної громади (колишньої Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області), та 18 лютого 2019 року зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку, про що внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зазначені обставини підтверджуються: інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 329111429 від 13.04.2023, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Крижопільського районного нотаріального округу Вінницької області Питель М.С. 18.02.2019 року за р.№ 359. Згідно повідомлення Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області № 0501.5-2869/05.3-23 від 20.04.2023, громадянка російської федерації [PERSON] , [INFO] , документована посвідкою на постійне місце проживання серії [NUMBER] від 23 червня 2010 року ( [ADDRESS] ). Отже, на момент успадкування спірної земельної ділянки [PERSON] була іноземною громадянкою. Разом з тим, після набуття земельної ділянки у власність [PERSON] , грубо порушуючи вимоги національного законодавства, протягом року її не відчужила. Судом також встановлено, що [PERSON] 26.06.2020 укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки з ПрАТ «ПРОДОВОЛЬЧА КОМПАНІЯ «ПОДІЛЛЯ» (код ЄДРПОУ 33143011). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, право оренди на вищевказану земельну ділянку зареєстровано 29.09.2020 (номер запису 38442951) строк дії договору 10 років, дата закінчення 26.06.2030. Згідно зі статтями 13, 14 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до статті 80\~Земельного кодексу\~України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу\~України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81\~Земельного кодексу\~України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із частиною 3статті 81\~Земельного кодексу\~України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Відповідно до частини п`ятої статті 22\~Земельного кодексу\~України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення. За змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до частин 1, 3\~статті 145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власникам протягом року з моменту переходу такого права. Згідно пункту «е» частини 1\~статті 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. У разі невиконання вимоги щодо відчуження земельної ділянки настають наслідки, передбачені частинами 2, 4\~статті 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18.09.2013 (справа № 6-92 цс 13), зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11.03.2003 «Новоселецький проти України», від 01.06.2006 «Федоренко проти України»). Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1. Зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. З огляду на викладене, оскільки відповідачка [PERSON] , будучи іноземною громадянкою, в порушення вимог частини 4\~статті 81 ЗК України,\~упродовж одного року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення і дотепер добровільно не відчужила її, позов керівника Тульчинської\~окружної\~прокуратури \~Вінницької\~області в\~інтересах держави\~в особі\~Головного управління\~Держгеокадастру\~у Вінницькій\~області підлягає задоволенню у повному обсязі. При цьому, суд враховує, що задоволення даного позову призведе до відновлення порушених прав та законних інтересів держави, виходячи з того, що стан збереження земель сільськогосподарського призначення має загальнонаціональне значення, а відповідачка мала достатньо часу та засобів для реалізації свого права та виконання свого обов`язку, однак у встановлений законом строк спірну земельну ділянку не відчужила, що порушує вимоги земельного законодавства та потребує втручання уповноваженого органу. Згідно ч. 1 ст.\~158\~ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, тому в силу ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути 2684,00 грн. судового збору за подання позовної заяви.

Outcome: approved