Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивач ОСББ "Перекопська 153" 30.09.2020 року звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] , [PERSON] солідарно заборгованість по внескам та платежам станом на 15.09.2020 р. в розмірі 11878,17 грн, судовий збір в розмірі 2102,00 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн. Позов мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] та відповідно є співвласниками багатоквартирного будинку, в якому створено ОСББ «Перекопська 153», що здійснює утримання та обслуговування будинку. Протоколом загальних зборів ОСББ «Перекопська 153» №3 від 04.09.2016 року встановлено оплату послуг на утримання будинку та прибудинкової території (тариф) будинку в розмірі 1,72 грн. за 1 м2 загальної площі житлового приміщення, цим же рішенням встановлено одноразовий внесок в резервний фонд ОСББ в розмірі 200 грн. з кожної квартири. Протоколом загальних зборів №5 від 17.02.2018 р. встановлено оплату послуг на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3,00 грн. за 1 м2 загальної площі житлового приміщення (квартири) з 01.03.2018 р. Протокольним рішенням загальних зборів №6 від 21.10.2018 р. прийнято рішення про встановлення одноразового внеску в ремонтний фонд ОСББ в розмірі 100,00 грн. з кожної квартири. Протокольним рішенням загальних зборів №8 від 26.01.2020 р. встановлено оплату на утримання та обслуговування будинку в розмірі 3,50 грн. за 1 кв.м загальної площі з 01.03.2020 р. [PERSON] та [PERSON] не сплачують внески на утримання будинку, станом на 16.09.2020 р. їх заборгованість складає 11878,17 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.11.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08.04.2021 року цивільну справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. 01.10.2021 року, 04.10.2021 року [PERSON] через канцелярію суду подано відгук, до якого не додано докази його надіслання позивачу. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.03.2025 року залучено до участі у справі правонаступника [PERSON] [PERSON] , судове засідання відкладено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що квартира в якій проживає відповідач ним або будь-яким іншим особами не була приватизована та станом на час розгляду справи перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Херсона, а відповідач є наймачем вказаної квартири. Протоколами загальних зборів ОСББ «Перекопська 153»: - №3 від 04.09.2016 року встановлено оплату послуг на утримання будинку та прибудинкової території (тариф) будинку в розмірі 1,72 грн. за 1 м2 загальної площі житлового приміщення, цим же рішенням встановлено одноразовий внесок в резервний фонд ОСББ в розмірі 200 грн. з кожної квартири;. - №5 від 17.02.2018 р. встановлено оплату послуг на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 3,00 грн. за 1 м2 загальної площі житлового приміщення (квартири) з 01.03.2018 р.; - №6 від 21.10.2018 р. прийнято рішення про встановлення одноразового внеску в ремонтний фонд ОСББ в розмірі 100,00 грн. з кожної квартири; - №8 від 26.01.2020 р. встановлено оплату на утримання та обслуговування будинку в розмірі 3,50 грн. за 1 кв.м загальної площі з 01.03.2020 р. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20.02.1991 року. Згідно довідки ОСББ «Перекопська, 153» заборгованість по внескам на утримання будинку та прибудинкової території по квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] станом на 15.09.2020 р. складає 11178,17 грн., в тому числі: за період з 01.09.2016 р. по 01.03.2018 р. - 2715,12 грн.; за період з 01.03.2018 р. по 01.03.2020 р. 6314,40 грн.; за період з 01.03.2020 р. по 15.09.2020 р. 2148,65 грн.; по внескам до ремонтного фонду 500 рн. За період з листопада 2018 року по квітень 2019 року; по внескам до резервного фонду 200 грн. Загальна сума заборгованості становить 11 878,17 грн. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», дія якого поширюється на ОСББ, співвласники зобов`язані: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом. Відповідно до положення статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». В залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо) (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено розподіл житлово-комунальних послуг за порядком затвердження цін і тарифів на них. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно до положень ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з вимогами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. За ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Згідно з статутом ОСББ "Перекопська 153", затвердженого установчими зборами співвласників будинку [ADDRESS] протокол №2 від 26.03.2016 року об`єднання створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Завданням та предметом діяльності об`єднання є: належне утримання будинку та прибудинкової території, забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном та інше. Отже, з дати реєстрації ОСББ "Перекопська 153" 26.03.2016 року по даний час саме до обов`язку ОСББ "Перекопська 153" належить утримання будинку та прибудинкової території. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] , який є споживачем послуг, зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, оскільки він фактично користувався ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №344/10719/16-ц. Відповідачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів на спростування зробленого позивачем розрахунку щодо розміру заборгованості. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Перекопська 153" до [PERSON] про стягнення боргу є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. Що стосується вимоги позивача про стягнення сум понесених витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно частин 1 та 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 18.09.2020 року між ОСББ «Перекопська 153», з одного боку та адвокатом Білою Т.В., був укладений договір № 13-пд/2020 про надання правничої допомоги. Відповідно до звіту №1 про виконану роботу за договором №13-пд/2020 від 18.09.2020 р., загальна вартість послуг адвоката складає 4000,00 грн З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст. 133, 137 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою на користь позивача у розмірі 4 тис. грн. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні з позовом у сумі 2102,00грн. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 06.05.2025 року.

Outcome: approved