Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

19.09.2024 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ», Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», [PERSON] , [PERSON] про визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.03.2019 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 265, виданий 19.03.2019 посвідченого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Швидкою Іриною Миколаївною [PERSON] придбав у власність земельну ділянку за кадастровим номером 3222485901:01:004:0031. У подальшому, згідно заяви Зуєвої Н.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, щодо нотаріальних дій, пов`язаних із виконанням зобов`язань [PERSON] за договором позики від 10.04.2020 року, вбачається, що 31.07.2023 року в депозит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. внесено грошові кошти у сумі 55 500 доларів США [PERSON] , що діяв як представник [PERSON] на підставі довіреності, в якості виконання зобов`язань [PERSON] за договором позики від 10.04.2020 року перед кредитором [PERSON] . Грошові кошти було внесено представником готівкою в доларах США на депозит нотаріуса Зуєвої Н.В. та поміщено нотаріусом в готівковому вигляді у сейфову скриньку АТ «РАДАБАНК» № 291, про що [PERSON] особисто підтвердила в заяві вих. № 21/01-161 від 08.09.2023 року. Згідно п.п. 1.1. п. 1 Глави 21 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України державні та приватні нотаріуси у випадках, передбачених законодавством України, приймають у депозит грошові суми та цінні папери. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Глави 21 Порядку про вчинення нотаріальних дії нотаріусами України Унесення особою грошових сум у депозит нотаріуса проводиться будь-яким шляхом внесення переказу готівки через банки або безготівковим перерахуванням сум з рахунку особи на окремий поточний рахунок приватного нотаріуса тощо. При здійснення своєї нотаріальної діяльності приватні нотаріуси в першу чергу керуються Порядком про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Законом України «Про нотаріат». Згідно ст. 24 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус вправі мати контору. укладати цивільно-правові та трудові договори, відкривати поточні та вклади (депозитні) рахунки в банках. Наявність сейфових скриньок у банках та інших структурах, що оформлені на приватного нотаріуса, не передбачено Законом України «Про нотаріат» та іншими законодавчими актами України. Сейфова скринька може бути відкрита тільки як на фізичну особу. Таким чином Зусва Н.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу прийняла грошові кошти у сумі 55 500 доларів США від [PERSON] , що є представником [PERSON] , з порушенням чинного законодавства України, а саме Порядку про вчинення нотаріальних дій нотарусами України, Закону України «Про нотаріат», тому що дані грошові кошти були прийняті нею готівкою, а не на депозитний рахунок приватного нотаріуса. Банківське законодавство не передбачає відкриття валютних рахунків приватному нотаріусу для виконання депозитних операцій, що підтверджує те, що нотаріус не вправі приймати в депозит грошові кошти у іноземній валюті. Також відповідно до п.п. 9.2. п. 9 Глави 21 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача банками грошових сум депонентам проводиться на підставі платіжних доручень приватних нотаріусів шляхом безготівкового перерахування на рахунок депонента або переказу коштів для виплати депоненту готівкою в банку. Таким чином, приватний нотаріус [PERSON] не зможе видати депоненту [PERSON] депозиту у сумі 55 500 доларів США, оскільки вони не знаходять у неї на рахунку і дана нотаріальна дія вчинена з грубим порушення чинного законодавства України, що призводить до порушення прав фізичної особи [PERSON] , оскільки вони поміщені в сейфову скриньку відкриту на ім`я [PERSON] і не с власністю [PERSON] . Крім того, згідно п.п. 10.2. п. 10 Глави 21 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України невитребувані з депозиту грошові суми та цінні папери, що підлягають передачі фізичним та юридичним особам, зберігаються в депозиті державної нотаріальної контори або приватного нотаріуса протягом одного року, після спливу якого підлягають перерахуванню до Державного бюджету України в порядку, установленому чинним законодавством України. Згідно чинного законодавства перерахування до Державного бюджету здійснюється на гривневий рахунок, а тому приватний нотаріус [PERSON] не зможе перерахувати до Державного бюджету депозит у валюті, якщо громадянин [PERSON] не звернеться до неї на протязі одного року, що грубо порушує чинне законодавство України та принесе збитки Державі. А тому зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] вважаються не виконаними, так як приватний нотаріус [PERSON] незаконно прийняла і помістила в свою сейфову скриньку грошові кошти у розмірі 55 500 доларів США, а в подальшому зняла заборону з іпотечного договору від 13.04.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., видала листа про виконання зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] , що призвело до того, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В., знаючи, що приватний нотаріус Зуєва Н.В. прийняла готівкою і у валюті та помістила до себе в сейфову скриньку банку грошові кошти у сумі 55 500 доларів США, що є порушенням чинного законодавства припинила з порушенням заборону та іпотеку з земельної ділянки, кадастровий номер: 3222485901:01:004:0031, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, в якому будуються квартири, які придбали позивачі, сплативши [PERSON] повну суму вартості своїх квартир. В подальшому це призвело до переоформлення права власності з земельної ділянки, кадастровий номер: 3222485901:01:004:0031, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, з [PERSON] на [PERSON] , що є порушенням, так як заборона та іпотека не повинна була бути припинена. 25.08.2023 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В. посвідчила договір про припинення зобов`язання переданням відступного, серія та номер: 375. 30.08.2023 приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Деребера Тетяна Олександрівна прийняла рішення № 69125475 та внесла виправлення інформації щодо об`єкту будівництва (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2790390032224) видаливши інформацію про загальну площу 2932,3 кв.м. Крім того, відповідно до рішення № 69125475 приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Деребера Т.О. припинила право власності [PERSON] на підставі договору про припинення зобов`язання переданням відступного, серія та номер: 375, виданий 25.08.2023 приватним нотаріусом Коротюк О.В. 01.09.2023 на підставі акту приймання-передачі, серія та номер: 1789, 1790, виданий 30.08.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Войтовським. В.С. (рішення перо передачу майна, речових прав на майно як внесок (внесення майна до статутного (складеного) капіталу) (статутного фонду), вступні, членські, цільові внески членів кооперативу. тощо), серія та номер: 1779, виданий 29.08.2023, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Деребера Тетяна Олександрівна прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69143899 та зареєструвала право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 3222485901:01:004:0031 та нерухоме майно на ній (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2790390032224) за ТОВ «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», ЄДРПОУ 45200402. 08.09.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лігун Андрієм Івановичем посвідчено іпотечний договір, серія та номер: 5935 між Іпотекодавцем: ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ», ЄДРПОУ 44280576 та Іпотекодержателем ТОВ «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», ЄДРПОУ 45200402, відповідно до якого обтяжено майно, а саме: земельну ділянку за кадастровим номером 3222485901:01:004:0031 та нерухоме майно на ній (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2790390032224). 08.09.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лігун Андрієм Івановичем посвідчено договір купівлі-продажу серія та номер: 5932 відповідно до якого ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ», ЄДРПОУ 44280576 придбало у ТОВ «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», ЄДРПОУ 45200402 земельну ділянку за кадастровим номером 3222485901:01:004:0031 На даний час право власності на земельну ділянку оформлене на ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ», код ЄДРПОУ: 44280576 разом з правом власності на незавершене будівництво готовністю 80%. оскільки [PERSON] передав це майно в статутний капітал ТОВ «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», код ЄДРПОУ: 45200402, без зазначення того, що до [PERSON] згідно договору про припинення зобов`язання переданням відступного, посвідченого Коротюк О.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.08.2023 року, р/№ 375, перейшли всі права і обов`язки Замовника будівництва, які попередньо були покладені на [PERSON] , а потім ТОВ «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», код ЄДРПОУ: 45200402 уклало договір купівлі-продажу з ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ», код ЄДРПОУ: 44280576 земельної ділянки, кадастровий номер: 3222485901:01:004:0031 та об`єкта незавершеного будівництва, готовністю 80%, за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу, посвідченого Лігун А.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 08.09.2023 року, р/№ 5932 не вказавши в договорі, що До ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ», код ЄДРПОУ: 44280576 перейшли всі права і обов`язки Замовника будівництва, які попередньо були покладені на [PERSON] , а потім [PERSON] . Також договір купівлі-продажу, посвідчений Лігун А.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 08.09.2023 року, р/№ 5932 укладено з відстрочкою платежу, і дане майно передано назад в іпотеку ТОВ «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС», код ЄДРПОУ: 45200402. Однак, вказані реєстраційні дії та відповідно відчуження майна у громадянина [PERSON] с неправомірною, на думку сторони позивача, а об`єкти нерухомості належать позивачам, через наступне. 24.12.2020 між [PERSON] укладено Попередній договір з громадянином Республіки Білорусь [PERSON] , [INFO] . Зазначений договір було посвідчено Тріфоновою Т.А., приватним нотаріусом Кисво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, р/№ 2761 (надалі Попередній договір). Згідно з умовами Попереднього договору, посвідченого Тріфоновою Т.А., приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, р/№ 2761, [PERSON] Продавець і [PERSON] - Покупець, зобов`язалися не пізніше 3-го кварталу 2021 року укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Квартира розташована на другому поверсі будинку, загальною проектною площею 50,54 кв.м. Згідно п. 2.1. Попереднього договору, посвідченого Тріфоновою Т.А., приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, р/№ 2761, Сторонами погоджено, що орієнтовна загальна вартість Нерухомого майна, за яку воно буде продано Покупцю згідно Основного договору, становитиме не менше: 992 670 (дев`ятсот дев`яносто дві тисячі шістсот сімдесят) гривень 00 копійок, що с еквівалент 34 800 (тридцяти чотирьох тисяч вісімсот) доларів США 00 центів згідно з готівковим долара США до гривні, встановленим на веб-порталі https://minfin.com.ua/ua/currency/banks/, розділ «Середній курс», в правій колонці під назвою «Продаж» станом на «24» грудня 2020 року (надалі за текстом готівковий курс станом на день укладання цього Попереднього договору). Відповідно до п. 2.3. Попереднього договору Сторони домовились, що загальна вартість Квартири станом на поточну дату становить 992 670 (дев`ятсот дев`яносто дві тисячі шістсот сімдесят) гривень 00 копійок, що є еквівалент 34 800 (тридцять чотирьох тисяч вісімсот) доларів США 00 центів за Готівковим курсом станом на день укладання цього Попереднього договору, при цьому Сторони домовились, що ціна продажу Квартири може бути змінена в будь-яку сторону, але не менше орієнтовної загальної вартості Нерухомого майна зазначеної у п. 2.1. цього договору на час укладення Основного договору та не більше розміру забезпечувального платежу. що передається на умовах цього Попереднього договору. Згідно пункту 2.4. Попереднього договору. Покупець на підтвердження власної платоспроможності та наміру щодо укладення Основного договору та виконання інших обов`язків, що покладені на нього згідно Попереднього договору, зобов`язаний на умовах та в строки, визначені Попереднім договором, сплатити Продавцю, грошові кошти в якості забезпечувального платежу, розмір якого становить 142 625 (сто сорок дві тисячі шістсот двадцять п`ять) гривні 00 копійок, що є еквівалент 5 000 (п`яти тисяч) доларів США 00 центів згідно Готівкового курсу валют станом на дату укладення Попереднього договору (надалі за текстом «Забезпечувальний платіж»). Згідно п.п. 2.8.1., 2.8.2. та 2.8.3. Попереднього договору, посвідченого Тріфоновою Т.А., приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, р/№ 2761, Перша частина Забезпечувального платежу в розмірі 142 625 (сто сорок дві тисячі шістсот двадцять п`ять) гривні 00 копійок, що є еквівалент 5000 (п`яти тисяч) доларів США 00 центів згідно Готівкового курсу валют станом на лату укладення Попереднього договору, була сплачена Покупцем Продавцю, в момент укладення Сторонами Попереднього договору. Друга частина Забезпечувального платежу в розмірі 713 125 (сімсот тринадцять тисяч сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок, що є еквівалент 25 000 (двадцять п`яти) доларів США 00 центів згідно Готівкового курсу валют станом на дату укладення Попереднього договору, буде сплачена Покупцем Продавцю, до моменту укладення Сторонами Основного договору, а саме до 28 грудня 2020 року (включно). Третя частина Забезпечувального платежу в розмірі 136 920 (сто тридцять шість тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 00 копійок, що є еквівалент 4 800 (чотирьох тисяч вісімсот) доларів США 00 центів згідно Готівкового курсу валют станом на дату укладення Попереднього договору, буде сплачена Покупцем Продавцю, до моменту укладення Сторонами Основного договору, а саме до 24 травня 2021 року (включно). Відповідно до розписки від 26.12.2020 [PERSON] отримав від [PERSON] в рахунок виконання умов попереднього договору від 24.12.2020 грошові кошти в розмірі 741 650 (сімсот сорок одна тисяча шістсот п`ятдесят) гривень, 00 копійок, що с еквівалент 26 000 (двадцяти шість тисяч) доларів США 00 центів згідно готівкового курсу валют станом на дату на 26 грудня 2020 року. Відповідно до розписки від 20.07.2021 [PERSON] отримав від [PERSON] в рахунок виконання умов попереднього договору від 24.12.2020 грошові кошти в розмірі, що є еквівалент 3 800(три тисячі вісімсот) доларів США 00 центів згідно з готівковим курсом долара США до гривні, встановленим на веб-порталі https://minfin.com.ua/ua/currency/banks/, розділ «Середній курс», в правій колонці під назвою «Продаж» станом на 20 липня 2021 року. Таким чином, Покупець виконав свої зобов`язання передбачені п.п. 2.8.1., 2.8.2. та 2.8.3. Попереднього договору від 24.12.2020. Відповідно до пункту 1.3. вказаного Договору, багатоквартирний житловий будинок будується на земельній ділянці, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а саме земельна ділянка загальною площею 0,1617 га, кадастровий номер 3222485901:01:004:0031, цільове призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, належить Продавцю на праві приватної власності, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис про право власності № 34463112 від 04.12.2019. Однак, у встановлений Договорами строк та спосіб Відповідач не передав Позивачу майнові права на об`єкти інвестування, натомість майно протиправно вибуло на користь інших осіб, внаслідок чого виникла необхідність для звернення до суду для відновления порушених прав. На підставі зазначеного, позивач просив суд задовольнити позов та визнати за [PERSON] ( [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт громадянина України № [NUMBER] ) майнове право на об`єкт незавершеного будівництва квартиру [ADDRESS] загальною проектною площею 50,54 кв.м., яка розташована на другому поверсі багатоквартирного будинку (об`єкт незавершеного будівництва, відсоток готовності 80%, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2790390032224), розташованого за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці за кадастровим номером 3222485901:01:004:0031, згідно з Попереднім договором від 24.12.2020 посвідченого, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тріфоновою Т.А. за № 2761. Судові витрати покласти на Відповідачів. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.09.2024 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 25.10.2024 року до суду представником відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ» - адвокатом Огульковою А.М. подано відзив (зареєстрований 25.10.2024 року за вх. № 47921), в якому сторона відповідача 2 просила суд відмовити у задоволені позову на підставі наступного. Як вбачається із позовної заяви, 24.12.2020 між [PERSON] (надалі Покупець) та громадянином Республіки Білорусь [PERSON] (надалі Продавець) укладений попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тріфоновою Т.А., зареєстрований в реєстрі за номером 2761 (надалі Попередній договір). У позовній заяві на сторінці 6 Позивач підкреслює, виділивши жирним шрифтом: «Однак, у встановлений Договорами строк та спосіб Відповідач не передав Позивачу майнові права на об`єкти інвестування, натомість майно протиправно вибуло на користь інших осіб, внаслідок чого виникла необхідність звернення до суду». Тут, на думку сторони відповідача 2, Позивач навмисно підміняє поняття, оскільки жодним пунктом вищезазначеного договору не встановлено обов`язку Відповідача-1 передати Позивачу майнові права на об`єкти інвестування. Взагалі в жодному пункті договору немає такого словосполучення. Так, відповідно до п. 4.1. Продавець зобов`язувався укласти із Покупцем Основний договір на визначених Попереднім договором умовах. У позовній заяві Позивач стверджує, що Попередній договір нібито є попереднім договором купівлі-продажу майнових прав (інвестиційний договір) на Нерухоме майно, і відповідно, останній, як інвестор, набуває майнові права на цей об`єкт нерухомого майна. Позивач та його представник при обґрунтуванні своєї позиції посилаються лише на ті положення Попереднього договору та норми Цивільного кодексу України, які підтримують їх позицію стосовно того, що Попередній договір є договором купівлі-продажу майнових прав. Однак, Позивач та його представник свідомо та навмисно,на думку сторони відповідача 2, замовчують положення п.п. 9.4 п. 9 Попереднього договору, де чітко зазначено, що даний Попередній договір закріплює лише зобов`язання Сторін укласти основний договір у майбутньому, та за своєю суттю не с договором про продаж майнових прав і не с правовстановлюючим документом на Нерухоме майно, не закріплює право власності Покупця на Нерухоме майно. Відтак, посилання Позивача на норми цивільного законодавства з метою зміни правової природи Попереднього договору, на думку відповідача 2, є безпідставними та не відповідають умовам, узгодженим сторонами. Більше того, такі дії Позивача свідчать про спробу маніпулювати фактами з метою досягнення бажаного результату, всупереч очевидним умовам, погодженим сторонами. Представник відповідача 2 вважає, що Попередній договір купівлі-продажу від 24.12.2020р., як головна підстава вимог Позивача, закріплює лише право вимагати повернення коштів у Відповідача-1 [PERSON] у разі порушення ним умов цього договору. Представник відповідача 2 зазначила, що Позов про визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва як спосіб захисту може застосовуватись лише щодо об`єктів, не введених в експлуатацію. ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ» є добросовісним набувачем земельної ділянки кадастровий номер 3222485901:01:004:0031, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та розташованого на ній незавершеного будівництва, які придбало за договором купівлі-продажу 08 вересня 2023 року у Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Ріал Естейт Груп». Станом на день придбання земельної ділянки та розташованого на ній незавершеного будівництва, жодних прав третіх осіб, які перешкоджали б укладенню правочину між ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ» і ТОВ «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано не було. За цих обставин ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ» не знало і не могло знати про будь-які претензії третіх осіб. В подальшому будинок було введено в експлуатацію та йому присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . Позивач, на переконання відповідача 2, вводить суд в оману, говорячи про те, що цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 3222485901:01:004:0031 було для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Насправді, цільовим призначенням було «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». Тому Товариству з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ» наразі невідомо, яким чином [PERSON] та Позивач домовлялися на присадибній ділянці отримати квартири. В цьому контексті укладений між Позивачем та Відповідачем 2 попередній договір має ознаки такого, що порушує публічний порядок, оскільки в момент його укладення обидві сторони розуміли, що порушують закон. Викладені обставини підтверджуються Витягом з реєстру будівельної діяльності. який додається до цього відзиву. За таких обставин, а саме введення в експлуатацію житлового будинку, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером 3222485901:01:004:0031, робить неможливим застосування такого способу захисту, як визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва. Представник відповідача 2 наголосила, що у позовній заяві немає даних про те, що Позивач після настання строку для укладення основного договору купівлі-продажу Нерухомого майна зверталася до [PERSON] з пропозицією щодо його укладення. Така бездіяльність Позивача, на її думку, свідчить про відсутність у неї наміру укласти основний договір купівлі-продажу Квартири. Наразі ж, позиція Позивача суперечить умовам п.п. 9.4 п. 9 Попереднього договору, які вона особисто визнала, підписавши Попередній договір, що знову ж таки є проявом недобросовісної поведінки. Крім того, сторона відповідача 2 вважає, що Позивачем обрано не належний спосіб захисту. На підставі зазначеного представник відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ» - адвокат Огулькова А.М. просила суд відмовити у задоволенні позовної заяви. 22.11.2024 року до суду представником відповідача 1 [PERSON] адвокатом Расторгуєвим О.В. подано відзив (зареєстрований 22.11.2024 року за вх. № 52505), в якому сторона відповідача 1 просила суд відмовити у задоволені позову на підставі наступного. [PERSON] впродовж 2016-2021 рр. займався будівництвом житлових будинюв невеликого класу наслідків в с. Петропавлівська Борщагівка Київської області. Грошові кошти на свій найперший будівельний проект по [ADDRESS] [PERSON] позичив у [PERSON] (який є Відповідачем-4 у цій справі) в сумі 400 тис. доларів США в зобов`язався йому повернути 800 тис. доларів США. Ці обставини підтверджуються рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2023р у справі № 757/9341/23-ц. Також [PERSON] позичав у [PERSON] додатково 260 тис доларів США. В подальшому [PERSON] також залучав позикові кошти від [PERSON] (який є Відповідачем-5 у цій справі) та [PERSON] під заставу тих об`єктів, які вже знаходились у нього у власності. 04 грудня 2019 року Відповідач-1 придбав земельну ділянку кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 в [ADDRESS] у гр. [PERSON] . 10 квітня 2020 року [PERSON] укладено договір позики, згідно якого [PERSON] разом з дружиною [PERSON] як Позичальники отримали у власність від [PERSON] як Позикодавця грошові кошти в сумі 55 500 доларів США, які зобов`язалися повернути не пізніше 13 квітня 2021 року. Натомість [PERSON] передав [PERSON] в іпотеку належну йому земельну ділянку по [ADDRESS] на підставі договору іпотеки від 13.04.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 649. 24 грудня 2020 року між Відповідачем-1 та Позивачем було укладено Попередній договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Згідно пункту 3.2., Сторони взяли на себе обов`язок укласти Основний договір не пізніше III кварталу 2021 року, але в будь-якому випадку не раніше настання усіх наступних обставин: сплатою Покупцем грошових коштів, у обсязі 100% розміру Забезпечувального платежу. згідно умов, встановлених Попереднім договором та з урахуванням усіх можливих коригувань розміру Забезпечувального платежу у передбачених Попереднім договором випадках: державної реєстрації за Продавцем права власності на Нерухоме майно, у порядку визначеному законодавством України; повного та належного виконання Покупцем усіх своїх зобов`язань, визначених в розділі 4 «Зобов`язання сторін» Попереднього договору: повне та належне виконання Покупцем усіх своїх зобов`язань, визначених в розділі 6 «Відповідальність сторін» Попереднього договору у випадку невиконання або неналежного виконання Покупцем умов Попереднього договору, що спричинило наявність відповідного зобов`язання; повідомлення Продавцем Покупця про готовність укласти Основний договір із зазначенням місця та часу його підписання, згідно умов п. 9.2. Попереднього договору. Згідно пункту 4.1.1. Відповідач-1 зобов`язався укласти з Позивачем Основний договір на визначених Попереднім договором умовах. Таким чином, на думку відповідача 1, укладаючи цей попередній договір купівлі-продажу, Відповідач-1 брав на себе виключно обов`язок укласти основний договір купівлі-продажу Нерухомого майна у передбачений договором строк, оскільки у випадку невиконання боргових зобов`язань перед [PERSON] (Відповідачем-5) і земельна ділянка, і розташований на ній об`єкт будівництва могли бути звернені у власність останнього. Про передачу майнових прав у Попередньому договорі не йшлося. Внаслідок збігу несприятливих для Відповідача-1 обставин, повернути позичені кошти Відповідачу-5 [PERSON] та Відповідачу-4 [PERSON] , виявилося неможливо. У день початку повномасштабного воєнного вторгнення 24 лютого 2022р. [PERSON] покинув територію України. Проте, через значний тиск з боку кредиторів, зокрема, звернення [PERSON] з позовом до суду про стягнення коштів за договором позики (справа № 757/9341/23), був змушений піти на поступки та погодитись на пропозицію [PERSON] прийняти кошти задля погашення боргу перед [PERSON] зняття іпотеки та передачі йому земельної ділянки та розташованого на ній незавершеного будівництва в якості відступного Представник відповідача 1 зазначив, що саме через те, що укладений між [PERSON] та Позивачем Попередній договір купівлі-продажу квартири не являвся договором про продаж майнових прав, під час передання земельної ділянки та об`єкта будівництва в якості відступного. [PERSON] не повідомляв [PERSON] що будь-як треті особи можуть мати права на це майно (окрім [PERSON] , про якого [PERSON] и так було відомо). Через настання несприятливих для Відповідача-1 обставин, зазначених вище, Основний договір не міг бути укладений, оскільки право власності на обумовлену Попереднім договором квартиру вже не могло бути зареєстровано за Відповідачем-1. Таким чином, не могли настати усі умови, необхідні для укладення Основного договору, що були передбачені пунктом 3.2. Попереднього договору. Будівництво житлового будинку на земельній ділянці кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 в [ADDRESS] здійснювалось Відповідачем-1 на підставі повідомлення про початок будівельних робіт КС 061201060633 та Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва №10 затверджених Наказом начальника відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради №10 від 26.02.2020 року. Передаючи Відповідачу-4 [PERSON] земельну ділянку та розміщений на ній об`єкт будівництва за договором про передання відступного від 25.08.2023р.. [PERSON] передавались [PERSON] права та обов`язки замовника будівництва, передбачені [PERSON] умовами, а саме: Максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки 45%; Граничнодопустима висота будівлі 10,5 м.; Відстань від об`єкта, що проектується, до червоної лінії житлової вулиці мінімальна 3.0 м., магістральної вулиці 6,0 м., від червоної лінії до лінії регулювання забудови 3,0 6,0 м. Проектування вести відповідно до генерального плану села відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», з врахуванням діючих ДБН В.2.2-12-2019 «Планування і забудова територій». ДБН В.2.3-5-2018 «Вулиці та дороги населених пунктів». Забезпечити виконання глави 17 Земельного кодексу України, в тому числі щодо забезпечення рівних прав на забудову власників або користувачів суміжних земельних ділянок Огорожа ділянки не повинна виступати за червоні лінії вулиць: Передбачити розміщення об`єктів та споруд з урахуванням існуючої містобудівної ситуації, з дотриманням санітарно-захисних, екологічних та пожежних норм, згідно функціонального призначення об`єкта будівництва; Витримати охоронні зони від існуючих і запроектованих інженерних комунікацій або тих, що не підлягають перенесенню згідно діючих державних будівельних норм; Розміщення інженерних мереж та збереження охоронних зон від існуючих та запроектованих комунікацій витримати згідно Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, ДБН В.2.3-5-2018 «Вулиці та дороги населених пунктів», ДБН В.2.5-74:2013 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди», ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди», ДБН В.2.5-30:2008 «Теплові мережі», ДБН В.2.5-20:2001 «Газопостачання» та інші нормативно-правові акти; Одержати відповідні ТУ у балансоутримувачів (власників) інженерних мереж для інженерного забезпечення запроектованого об`єкта. Таким чином, відповідач 1 [PERSON] не може погодитись з твердженням Позивача про те, що йому та іншим особами належить об`єкт нерухомості, а також і з тим, що разом з земельною ділянкою Відповідач-1 передав Відповідачу-4 які небудь обов`язки перед Позивачем та іншими особами. На підтвердження додається копія Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва № 10. Також представник відповідача 1 зазначив, що зі змісту позовної заяви не вбачається, яка конкретно позовна вимога спрямована до [PERSON] , з огляду на те що він наразі не є власником земельної ділянки кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 в [ADDRESS] , та розташованого на ній недобудованого житлового будинку. На підставі зазначеного представник відповідача 1 [PERSON] адвокат Расторгуєв О.В. просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви. 23.11.2024 року до суду представником відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» - адвокатом Коротюком М.Г. через підсистему «Електронний суд» подано відзив (зареєстрований 25.11.2024 року за вх. № 52825) в якому сторона відповідача 3 просила суд відмовити у задоволені позову на підставі наступного. Майнові права Позивача щодо нерухомого майна в будинку за адресою: [ADDRESS] не зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі за текстом ДРРП). Натомість Відповідач 3 правомірно набув право власності на нерухоме майно та в подальшому відчужив його ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ», відомості про що відображено в ДРРП. Товариство з обмеженою відповідальністю «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» набуло право власності на земельну ділянку - кадастровий номер 3222485901:01:004:0031, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та розташований на ній об`єкт незавершеного будівництва (80% готовності) на підставі акту приймання передачі вказаного майна [PERSON] в статутний капітал Товариства (акт від 30.08.2023 року, посвідчений ПН КМНО Войтовським В. С. 30.08.2023 року реєстрові №1789, 1790) та рішення засновника №1 від 29.08.2023 року (посвідчений ПН КМНО Войтовським В. С. 29.08.2023 року за реєстровим номером 1779). На підставі вищевказаного правочину право власності ТОВ «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» було зареєстровано в ДРРП: на земельну ділянку 3222485901:01:004:0031 30.08.2023 року (номер відомостей про речове право - 51584667); на об`єкт незавершеного будівництва (80% готовності) 01.09.2023 року (номер відомостей про речове право - 51600705). На момент реєстрації права власності ТОВ «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» в Державному реєстрі речових прав:- вищевказане нерухоме майно було зареєстроване на праві власності за [PERSON] , а тому він мав право відчужувати вищевказане нерухоме майно (об`єкт незавершеного будівництва та земельну ділянку);- станом на момент укладення правочину (акту про внесення майна в статутний капітал Товариства) в ДРРП не було зареєстровано жодних обтяжень, які перешкоджали вчиненню відповідного правочину та реєстрації відповідних об`єктів нерухомого майна на праві власності за ТОВ «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС»;- станом на момент укладення правочину (акт про внесення нерухомого майна в статутний капітал Товариства від 30.08.2023 року) в ДРРП не було зареєстровано жодних речових прав третіх осіб (в тому числі і Позивача [PERSON] ) щодо нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . В подальшому ТОВ «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» було укладено з ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ» договір купівлі-продажу від 08.09.2023 року, посвідчений ПН КМНО Лігуном А. І. за реєстровим №5932. У відповідності до вказаного договору, ТОВ «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» було відчужено на користь ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ». 08.09.2023 року у відповідності до відомостей ДРРП право власності на земельну ділянку - кадастровий номер 3222485901:01:004:0031, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та розташований на ній об`єкт незавершеного будівництва (80% готовності) перейшло до ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ». Рішення Суду про визнання недійсним правочину щодо відчуження ТОВ «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» на користь ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ» нерухомого майна (земельної ділянки та об`єкта незавершеного будівництва), - відсутнє. Наданий Позивачем попередній договір від 24.12.2020 року не породжує виникнення у нього майнових прав на квартиру [ADDRESS] в будинку, який розташований на земельній ділянці - кадастровий номер 3222485901:01:004:0031. Відповідно до наданого Позивачем попереднього договору від 24.12.2020 року, зокрема п. 9.4, даний попередній договір закріплює лише зобов`язання Сторін укласти Основний договір у майбутньому, та за своєю суттю не є договором про продаж майнових прав і не є правовстановлюючим документом на нерухоме майно, не закріплює право власності Покупця на нерухоме майно. Тобто сам Позивач [PERSON] , укладаючи з Відповідачем-1 [PERSON] , попередній купівлі-продажу Продавцем нерухомого майна, погодив з ( [PERSON] ), що укладений договір не є договором купівлі продажу майнових прав та не породжує виникнення у Покупця ( [PERSON] ) майнових прав на нерухоме майно. Даний попередній договір від 24.12.2020 року є класичним попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна з відкладальною обставиною, який не містить ознак інвестиційного договору. Оскільки за інвестиційним договором, інвестор набуває майнові права на майбутній об`єкт нерухомості і після уведення будинку в експлуатацію, здійснює первинну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за собою (за інвестором), натомість умови даного договору (зокрема п. 3.2.2 Договору) передбачають, що квартира [ADDRESS] , спочатку на праві власності реєструється за продавцем ( [PERSON] ), а лише потім укладається основний договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] . Тобто мають місце не інвестиційні правовідносини, а правовідносини щодо укладання попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна з відкладальною обставиною. Однак право власності на об`єкт нерухомого майна «квартира [ADDRESS] », - у [PERSON] не виникло та в ДРРП за ним не зареєстровано та ніколи не було зареєстровано. Відповідно з вини [PERSON] попередній договір не було реалізовано, оскільки не настали умови, визначені в п. 3.2 Попереднього договору, при настанні яких [PERSON] та [PERSON] отримують право на укладення основного договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . На даний момент, укладення основного договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] між [PERSON] та [PERSON] , - є неможливим. Відповідно до п. 6.3 та п. 6.4 Попереднього договору чітко визначено наслідки не укладення основного договору купівлі-продажу з вини Покупця ( [PERSON] ) або Продавця ( [PERSON] ), - це РОЗІРВАННЯ ПОПЕРЕДНЬОГО ДОГОВОРУ, повернення коштів та сплата штрафних санкцій, але аж ніяк не виникнення у Покупця якихось «майнових прав» та виникнення права звертатись за їх захистом до суду. На думку сторони відповідача Позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав та законних інтересів. Позивач [PERSON] та Відповідач-1 [PERSON] укладаючи спірний договір обопільно порушили вимоги законодавства, а тому Позивач не вправі вимагати судового захисту на підставі попереднього договору від 24.12.2020 року. У відповідності до попереднього договору від 24.12.2020 року, Позивач та Відповідач-1 [PERSON] домовились про укладення договору купівлі продажу квартири [ADDRESS] . Однак, станом на момент укладення попереднього договору від 28.01.2021 року:- земельна ділянка (кадастровий номер 3222485901:01:004:0031) має цільове призначення «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)», відповідно на вказаній ділянці можуть бути збудовані виключно індивідуальні житлові будинки, а не багатоквартирні будинки. В попередньому договорі в п. 1.3 сторони ( [PERSON] та [PERSON] ) умисно спотворили відомості щодо цільового призначення земельної ділянки, вказавши цільове призначення «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» - декларація про початок будівельних робіт КС061201060633 від 15.04.2020 року була зареєстрована на підставі містобудівних умов та обмежень (затв. Наказом відділу містобудування та архітектури виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради №10 від 26.02.2020 року). Вказаними містобудівними умовами (копія яких подавалась [PERSON] разом з відзивом у даній справі) було визначено, що функціональне призначення земельної ділянки (кадастровий номер 3222485901:01:004:0031) індивідуальна житлова забудова відповідно до генерального плану села. Таким чином, на думку сторони відповідача 3, [PERSON] та [PERSON] спільно уклали попередній договір від 24.12.2020 року, зміст якого суперечив публічному порядку та порушував вимоги законодавства щодо цільового використання земельної ділянки кадастровий номер 3222485901:01:004:0031. Відповідач 3 вважає, що Позивач просить визнати майнові права на об`єкт нерухомого майна, який не існує. Об`єкт нерухомого майна з наступними індивідуальними ознаками: «квартира [ADDRESS] », - не існує та ніколи не існував. Зокрема:- В травні 2023 року на замовлення [PERSON] було проведено технічну інвентаризацію об`єкта незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до вищевказаної технічної інвентаризації ТІ01:0228-6457-4709 9547 (відомості про що зареєстровані в ЄДЕСБ) складено технічний паспорт об`єкта незавершеного будівництва з відсотком готовності 80%, у відповідності до експлікації приміщень 2-го поверху в будинку по [ADDRESS] , приміщення «квартира [ADDRESS] загальною площею 50,54 кв. м.», - не існує.- У відповідності до технічного паспорту 2024 року, складеного на замовлення ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ», зокрема згідно журналу підрахунку площ багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , приміщення «квартира [ADDRESS] . Укладений між [PERSON] та [PERSON] попередній договір порушував умови чинного станом на 24.12.2020 року договору іпотеки. Ще задовго до попереднього договору від 24.12.2020 року між [PERSON] та [PERSON] , земельна ділянка кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 та всі об`єкти незавершеного будівництва, які на ній знаходяться, перебували в іпотеці у гр. [PERSON] відповідно до договору іпотеки від 13.04.2020 року, відомості про що (на відміну від так званих «майнових прав» [PERSON] ) було внесено до ДРРП (записи №36247183 та №36247570 від 13.04.2020 року). Таким чином, гр. [PERSON] не міг передати жодні майнові права [PERSON] без згоди іпотекодержателя [PERSON] . Матеріали позовної заяви не містять відомостей про те, що іпотекодержатель [PERSON] надавав згоду [PERSON] на передання майнових прав на частину об`єкта незавершеного будівництва (зокрема на так звану квартиру [ADDRESS] ) на користь [PERSON] . Таким чином сторони договору від 24.12.2020 року ( [PERSON] та [PERSON] ) діяли обопільно недобросовісно, порушуючи вимоги ст. ст. 9, 12 Закону України «Про іпотеку». На підставі зазначеного представник відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» - адвокат Коротюк М.Г. просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. 26.11.2024 року до суду представником відповідача 4 [PERSON] - адвокатом Лисенком С.М. через підсистему «Електронний суд» подано відзив (зареєстрований 28.11.2024 року за вх. № 53431), в якому сторона відповідача 4 просила суд відмовити у задоволені позову на підставі наступного. 04.12.2019 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки р.н. 1631 набув у власність земельну ділянку кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1617 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 10.04.2020 між [PERSON] (позичальник), [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (позикодавець) було укладено договір позики, у відповідності до якого [PERSON] передав в борг [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в сумі 55 500 доларів США. 13.04.2020 з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики, було укладено договір іпотеки р.н. 649, посвідчений ПН КМНО Анохіною В.М., у відповідності до якого [PERSON] передав в іпотеку [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 та всі об`єкти незавершеного будівництва, які на ній будуть знаходитись. 27.04.2023 [PERSON] , [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулися до [PERSON] з заявою надати реквізити для погашення боргу за договором позики від 10.04.2020, яка була вручена особисто [PERSON] засобами поштового зв`язку 02.05.2023. На вказану заяву [PERSON] не відреагував, відповідні банківські реквізити свого рахунку не надав, що перешкоджало виконання боргового зобов`язання. 31.07.2023 між [PERSON] (позичальник) та [PERSON] (позикодавець) було укладено договір позики на суму 55 500 доларів США. 31.07.2023, у зв`язку з не наданням [PERSON] своїх банківських реквізитів, що унеможливлювало виконання умов договору позики від 10.04.2020, в депозит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Наталії Василівни представником [PERSON] за довіреністю [PERSON] було внесено грошові кошти в сумі 55 500 доларів США в якості виконання зобов`язань за договором позики від 10.04.2021 року перед кредитором [PERSON] . Тобто виконано грошове зобов`язання в повному обсязі. 31.07.2023 після внесення вищевказаних грошових коштів в депозит нотаріуса, нотаріусом Зуєвою Н.В. було видано довідку вих. № 9/02-231 про повне і безумовне виконання зобов`язання шляхом внесення коштів у депозит нотаріуса. 01.08.2023 ПН КМНО Зуєва Н. В. за зверненням представника боржника [PERSON] направила заяву № 35 на адресу [PERSON] щодо необхідності зняття накладеного обтяження. 22.08.2023, у зв`язку з не реагуванням [PERSON] на попередні заяви та звернення, в газеті Урядовий кур`єр №168 приватним нотаріусом Зуєвою Н. В. було опубліковане оголошення щодо отримання грошових коштів в сумі 55 500 доларів США та необхідності кредитора [PERSON] з`явитися для їх отримання. У зв`язку з тим, що грошове зобов`язання за договором позики від 10.04.2020 було виконане в повному обсязі, то обмеження, встановлені договором іпотеки, підлягали зняттю. Однак [PERSON] не виконав свій обов`язок та не звернувся до нотаріуса з заявою про скасування обмежень, встановлених іпотекою. У зв`язку з цим з такою заявою звернувся представник [PERSON] - [PERSON] . 25.08.2023 представник [PERSON] [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В. із заявою про зняття обтяжень у вигляді заборони відчуження та іпотеки. До заяви було подано документи, що свідчать про виконання зобов`язання за договором позики від 10.04.2020 року. Відповідно державна реєстрація припинення вищевказаних обтяжень була вчинена нотаріусом Коротюк О. В. у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з дотриманням принципу повноти та достовірності відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. 25.08.2023 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про припинення зобов`язання переданням відступного р.н. 375. За умовами договору [PERSON] передав у приватну власність [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1617 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 29.08.2023 [PERSON] створив ТОВ СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС та вніс до статутного капіталу набуту ним земельну ділянку та приміщення, що було розташоване на ній. 01.09.2023 листом за вих. №20/01-16/ ПН КМНО Зуєва Н. В. повідомила [PERSON] , що заборону та іпотеку знято та він може прибути 22.09.2023, 27.09.2023, 02.10.2023 до нотаріуса для отримання коштів. 08.09.2023 ТОВ СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС продало, а ТОВ Адоніс Кріейт придбало земельну ділянку кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1617 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та об`єкт незавершеного будівництва на ній готовністю 80 %. 27.09.2023 [PERSON] прибув до нотаріуса та у відповідності до розписки від 27.09.2023 року отримав грошові кошти в сумі 55 500 дол. США, які були внесені в депозит ПН КМНО Зуєвої Н.В. Таким чином, [PERSON] 27.09.2023 прийняв виконання зобов`язання за договором позики від 10.04.2020 та отримав від нотаріуса грошові кошти в сумі 55 500 доларів США, про що склав власноручну розписку. Таким чином в період з 31.07.2023 по 08.09.2023 [PERSON] був учасником подій, що є предметом дослідження в цій справі. Наразі [PERSON] не є ні власником, ні володільцем земельної ділянки та об`єкта нерухомості, що на ній розміщено. У зв`язку з чим не зрозуміло, яка вимога позивача звернута саме до [PERSON] . На думку відповідача 4 Правовідносини між [PERSON] та [PERSON] відбулися у повній відповідності з законом. У [PERSON] існувала заборгованість перед [PERSON] за договором позики від 31.07.2023р. на суму 55 500 доларів США. Крім того, у [PERSON] перед [PERSON] існувала ще й інша значна заборгованість. Ці обставини підтверджуються рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2023 в справі № 757/9341/23-ц. На підставі ч. 1 ст. 600 ЦК України, 25.08.2023 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про передання відступного кредитору [PERSON] у вигляді земельної ділянки 3222485901:01:004:0031 в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором позики від 31.07.2023. На підставі договору про припинення зобов`язання переданням відступного від 25.08.2023 р.н. 375, право власності на земельну ділянку 3222485901:01:004:0031 перейшло від [PERSON] до [PERSON] . Вказаний договір є дійсним, ніким не оспореним та не визнаний недійсним в судовому порядку. Таким чином, він породив певні права та обов`язки для сторін та став підставою для зміни правовідносин. На момент проведення вищевказаних реєстраційних дій в ДРРП, права жодних інших осіб ні на земельну ділянку 3222485901:01:004:0031, ні на об`єкти нерухомого майна (існуючі або майбутні) за адресою : [ADDRESS] , - зареєстровані не були. Державна реєстрація переходу права власності на земельну ділянку 3222485901:01:004:0031 від [PERSON] до [PERSON] була вчинена у повній відповідності до вимог Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Закону України Про нотаріат. Таким чином, припинення права іпотеки [PERSON] відбулось у зв`язку з повним виконанням зобов`язання, а подальший перехід права власності на предмет іпотеки від [PERSON] до [PERSON] відбувся на підставі чинного та ніким не оспореного правочину. Правочини щодо припинення іпотеки та передання права власності на земельну ділянку та об`єкту незавершеного будівництва в якості відступного на користь [PERSON] , є чинними та не оспорювались ні сторонами правочинів, ні особами, прав та законних інтересів яких вони можуть стосуватись. Сторона відповідача 4 зазначила, що з аналізу наданого позивачем договору вбачається, що він дійсно є саме попереднім договором, а не будь-яким іншим. Цим же договором сторони встановили відповідальність кожної з сторін за не виконання зобов`язання. І за цим розділом сторони не передбачили право позивача вимагати визнати за ним право власності на будь-який об`єкт. Цей розділ передбачає виключно порядок і умови розірвання договору та вирішення майнових питань між сторонами. Таким чином, єдине, що має право вимагати позивач, це виконання умов договору, а не визнання права власності на те, що не належало відповідачу 1. Отже, на думку сторони відповідача 4, вимоги позивача не ґрунтуються на законі та договорі, який він сам надає, як підставу для своїх вимог; ґ) слід акцентувати увагу, що у позивача не могло виникнути жодних майнових прав на нерухоме майно на земельній ділянці 3222485901:01:004:0031, оскільки вказана земельна ділянка та всі об`єкти незавершеного будівництва, які на ній знаходяться, перебували в іпотеці у гр. [PERSON] відповідно до договору іпотеки від 13.04.2020 року, відомості про що (на відміну від так званих майнових прав позивача) було внесено до ДРРП (записи №36247183 та №36247570 від 13.04.2020 року). Таким чином, гр. [PERSON] не міг передати жодні майнові права позивачу без згоди іпотекодержателя [PERSON] . На підставі зазначеного представник відповідача 4 [PERSON] - адвокат Лисенко С.М. просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі, а судові витрати, які були понесені [PERSON] стягнути з [PERSON] 28.11.2024 року представником позивача [PERSON] адвокатом Начиняним Д.С. через підсистему «Електронний суд» подано (зареєстровано 02.12.2024 року за вх. № 54061), відповідь на відзив відповідача 4 [PERSON] в якому представник позивача зазначив наступне. Щодо порушень під час вчинення нотаріальних дій представник позивача зазначив, що, як зазначалось у позовній заяві, 19.03.2019 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 265, виданий 19.03.2019 посвідченого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Швидкою Іриною Миколаївною [PERSON] придбав у власність земельну ділянку за кадастровим номером 3222485901:01:004:0031. У подальшому, згідно заяви Зуєвої Н.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу, щодо нотаріальних дій, пов`язаних із виконанням зобов`язань [PERSON] за договором позики від 10.04.2020 року, вбачається, що 31.07.2023 року в депозит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. внесено грошові кошти у сумі 55 500 доларів США [PERSON] , що діяв як представник [PERSON] на підставі довіреності, в якості виконання зобов`язань [PERSON] за договором позики від 10.04.2020 року перед кредитором [PERSON] . Грошові кошти було внесено представником готівкою в доларах США на депозит нотаріуса Зуєвої Н.В. та поміщено нотаріусом в готівковому вигляді у сейфову скриньку АТ «РАДАБАНК» № 291, про що [PERSON] особисто підтвердила в заяві вих. № 21/01 161 від 08.09.2023 року. Згідно п.п. 1.1. п. 1 Глави 21 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України державні та приватні нотаріуси у випадках, передбачених законодавством України, приймають у депозит грошові суми та цінні папери. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 Глави 21 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України Унесення особою грошових сум у депозит нотаріуса проводиться будь-яким шляхом внесення переказу готівки через банки або безготівковим перерахуванням сум з рахунку особи на окремий поточний рахунок приватного нотаріуса тощо. При здійснення своєї нотаріальної діяльності приватні нотаріуси в першу чергу керуються Порядком про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Законом України «Про нотаріат». Згідно ст. 24 Закону України «Про нотаріат» приватний нотаріус вправі мати контору, укладати цивільно-правові та трудові договори, відкривати поточні та вкладні (депозитні) рахунки в банках. Наявність сейфових скриньок у банках та інших структурах, що оформлені на приватного нотаріуса, не передбачено Законом України «Про нотаріат» та іншими законодавчими актами України. Сейфова скринька може бути відкрита тільки як на фізичну особу. Таким чином Зуєва Н.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу прийняла грошові кошти у сумі 55 500 доларів США від [PERSON] , що є представником [PERSON] , з порушенням чинного законодавства України, а саме Порядку про вчинення нотаріальних дій нотарусами України, Закону України «Про нотаріат», тому що дані грошові кошти були прийняті нею готівкою, а не на депозитний рахунок приватного нотаріуса. Банківське законодавство не передбачає відкриття валютних рахунків приватному нотаріусу для виконання депозитних операцій, що підтверджує те, що нотаріус не вправі приймати в депозит грошові кошти у іноземній валюті. Законом України «Про нотаріат» та Порядком про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не передбачено прийняття в депозит грошових коштів готівкою, у іноземній валюті та розміщення іх у сейфових скриньках банку. Також дана функція не передбачена і банківським законодавством України. Нотаріуси України не мають права робити будь-які операції з іноземною валютою, вони можуть вчиняти нотаріальні дії тільки в українській гривні. Також відповідно до п.п. 9.2. п. 9 Глави 21 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача банками грошових сум депонентам проводиться на підставі платіжних доручень приватних нотаріусів шляхом безготівкового перерахування на рахунок депонента або переказу коштів для виплати депоненту готівкою в банку. Таким чином, приватний нотаріус [PERSON] не зможе видати депоненту [PERSON] депозиту у сумі 55 500 доларів США, оскільки вони не знаходять у неї на рахунку і дана нотаріальна дія вчинена з грубим порушення чинного законодавства України, що призводить до порушення прав фізичної особи [PERSON] , оскільки вони поміщені в сейфову скриньку відкриту на ім`я [PERSON] і не є власністю [PERSON] . Крім того, згідно п.п. 10.2. п. 10 Глави 21 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України невитребувані з депозиту грошові суми та цінні папери, що підлягають передачі фізичним та юридичним особам, зберігаються в депозиті державної нотаріальної контори або приватного нотаріуса протягом одного року, після спливу якого підлягають перерахуванню до Державного бюджету України в порядку, установленому чинним законодавством України. Згідно чинного законодавства перерахування до Державного бюджету здійснюється на гривневий рахунок, а тому приватний нотаріус [PERSON] не зможе перерахувати до Державного бюджету депозит у валюті, якщо громадянин [PERSON] не звернеться до неї на протязі одного року, що грубо порушує чинне законодавство України та принесе збитки Державі. А тому зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] вважаються не виконаними, так як приватний нотаріус [PERSON] незаконно прийняла і помістила в свою сейфову скриньку грошові кошти у розмірі 55 500 доларів США, а в подальшому зняла заборону з іпотечного договору від 13.04.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., видала листа про виконання зобов`язання [PERSON] перед [PERSON] , що призвело до того, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В., знаючи, що приватний нотаріус Зуєва Н.В. прийняла готівкою і у валюті та помістила до себе в сейфову скриньку банку грошові кошти у сумі 55 500 доларів США, що є порушенням чинного законодавства припинила з порушенням заборону та іпотеку з земельної ділянки, кадастровий номер: 3222485901:01:004:0031, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, в якому будуються квартири, які придбали позивачі, сплативши [PERSON] повну суму вартості своїх квартир. В подальшому це призвело до переоформлення права власності з земельної ділянки, кадастровий номер: 3222485901:01:004:0031, на якій розташований об`єкт незавершеного будівництва, з [PERSON] на [PERSON] , що є порушенням, так як заборона та іпотека не повинна була бути припинена. Щодо порушення принципу співмірності зобов`язань [PERSON] перед [PERSON] та вартістю коштів, сплачених при підписанні попереднього договору представник позивача зазначив, що вартість квартири за попереднім договором Позивача у даній справі становить 34 800 (тридцяти чотирьох тисяч вісімсот) доларів США 00 центів. При цьому, майно побудоване на земельній ділянці за кадастровим номером 3222485901:01:004:0031 за кошти понад 30 інвесторів, а тому у будівництво інвесторами сплачено кошти, які перевищують суму боргових зобов`язань [PERSON] перед [PERSON] . З витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, наданого до відзиву, вбачається, що будівництво будинку, в якому знаходиться придбана Позивачем квартира, розпочато 15.04.2020 а датою звершення будівництва є 01.03.2024. При цьому, слід зазначити, що ряд робіт у багатоквартирному будинку [ADDRESS] тривалий час є невиконаними. Упродовж 2022-2024 років жодних робіт виконавцем будівництва не здійснювалось, що може бути підтверджено показами свідків. Дата завершення будівництва 01.03.2024 є технічною та внесеною до Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва з метою реєстрації об`єкту нерухомого майна. Водночас, будинок у поточному стані побудований за кошти інвесторів, у тому числі Позивача, жодних відомостей про проведення будь яких будівельних робіт Відповідачами 2, 3, 4 та 5 немає. Таким чином, багатоквартирний будинок [ADDRESS] побудований за кошти Позивача та інших інвесторів. Згідно з п. 5.3 Попереднього договору [PERSON] , гарантує, що майнові права на нерухоме майно на момент укладання Попереднього договору нікому не продані, не подаровані, іншим способом не відчужені, під арештом, податковою заставою не перебувають, судові спори чи претензії зі сторони третіх осіб щодо них відсутні. Тобто, станом на укладення Попереднього договору, майнові права на земельну ділянку за кадастровим номером 3222485901:01:004:0031 належали виключно Відповідачу 1, тому подальше відчуження такої ділянки без згоди інвесторів є неправомірним, а укладені договори між Відповідачами є нікчемними. Водночас, до перехід боргових зобов`язань, від [PERSON] [PERSON] відбулось без повідомлення та згоди інвесторів. На час укладення оспорюваних договору іпотеки та угод про внесення змін до іпотечного договору у частині передачі в іпотеку майнових прав на зазначену земельну ділянку стаття 5 Закону України «Про іпотеку» не визначала майнові на майбутні об`єкти будівництва, як предмет іпотеки. Представник позивача зазначив, що майнові права на вказану квартиру Позивача та майбутні об`єкти нерухомості , відповідно до положень Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, не могли бути предметом іпотеки. Таким чином, договір іпотеки та додаткові до нього угоди на які посилається Відповідач є недійсними з підстав, передбачених статтями 203, 215 ЦК України, як такі, що укладені у порушення частини другої статті 583 ЦК України та статті 5 Закону України «Про іпотеку». Щодо боргових зобов`язань [PERSON] перед [PERSON] та нікчемності, на думку представника відповідача попереднього договору представник позивача зазначив, що у своєму відзиві представник відповідача 4 зазначає, що у [PERSON] перед [PERSON] існувала ще й інша значна заборгованість. Ці обставини підтверджуються рішенням Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2023 в справі № 757/9341/23-ц. Однак, слід зазначити, що інвестори будинку, який побудований на земельній ділянці за кадастровим номером 3222485901:01:004:0031 не мають жодного відношення до зобов`язань [PERSON] перед іншими особами. Вчинення дій відносно майна, яке побудоване за кошти інвестора, що безпосередньо впливає на його майновий інтерес та у такому випадку позбавляються можливості реалізувати набуте за попереднім договором, є безпідставним, оскільки фактично порушує права осіб, яка не є учасниками справи. При цьому, станом на дату укладення попереднього договору купівлі продажу квартири, будь яке майно не було обтяжене [PERSON] , та у відповідних реєстрах така інформація відсутня. А тому, укладений між [PERSON] та позивачем договорів не порушував жодних прав інших осіб, а також не може бути визнаний нікчемним. Представник позивача зазначив, що, інвестор наділений правом вимагати повернення належного йому об`єкта інвестування від будь-якої іншої особи. Зважаючи на той факт, що об`єкт нерухомості побудовано за кошти Позивача, найбільш ефективним способом захисту прав є визнання права власності на такий об`єкт. При цьому, зважаючи на факт не співмірності боргових зобов`язань [PERSON] перед [PERSON] , а також той факт, що позивач не може відповідати за боргові зобов`язанням [PERSON] перед [PERSON] своїм майном, на думку позивача, наявні всі правові підстави для визнання майнових за позивачем. На підставі зазначеного представник позивача [PERSON] адвокат Начиняний Д.С. просив суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі. 10.02.2025 року на адресу суду надійшло клопотання представник відповідача 4 [PERSON] - адвокат Лисенко С.М. про долучення висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2512/24 від 07.02.2025 року. 10.02.2025 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче судове засіданні та призначення справи до розгляду по суті. 15.04.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» звернувся представник відповідача 4 [PERSON] - адвокат Лисенко С.М. з заявою про покладення витрат на правничу допомогу, в якому він просив суд покласти судові витрати відповідача 4 [PERSON] на позивача та стягнути витрати на оплату правничої допомоги 40\~000,00 грн; витрати на оплату послуг експерта 11\~000,00 грн, а всього 51 000 грн. 21.04.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» звернулася представник відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ» - адвокат Огулькова А.М. з клопотанням про покладення витрат на правничу допомогу, в якому вона просила суд покласти судові витрати відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ» на позивача. 24.04.2025 року у судовому засіданні представником відповідача 1 [PERSON] адвокатом Расторгуєвим О.В. подано клопотання про покладення витрат на правничу допомогу, в якому він просив суд покласти судові витрати відповідача 1 [PERSON] на позивача. У судовому засіданні 24.04.2025 року представника позивача [PERSON] адвокат Начиняний Д.С. позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні 24.04.2025 року представник відповідача 1 [PERSON] адвокат Расторгуєв О.В. просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача 1 судові витрати. У судовому засіданні 24.04.2025 року представник відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ» - адвокат Огулькова А.М. просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача 2 судові витрати. У судовому засіданні 24.04.2025 року представник відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» - адвокат Коротюк М.Г. просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У судовому засіданні 24.04.2025 року представник відповідача 4 [PERSON] - адвокат Лисенко С.М. просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача 4 судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання 24.04.2025 року не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, не надав заяву про розгляд справи без його участі, правом надати відзив не скористався, причини неявки суду не відомі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 № 2\~передбачено, що відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що 04 грудня 2019 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки зареєстрованого у реєстрі за № 1631, набув у власність земельну ділянку кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1617 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наявного у матеріалах справи Витягу з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, будівництво багатоквартирного будинку на земельній ділянці 3222485901:01:004:0031 розпочалось 03.01.2020 року та завершилось 25.04.2024 року. 10.04.2020 року [PERSON] укладено договір позики, згідно якого [PERSON] разом з дружиною [PERSON] як Позичальники отримали у власність від [PERSON] як Позикодавця грошові кошти в сумі 55 500 доларів США, які зобов`язалися повернути не пізніше 13 квітня 2021 року. 13.04.2020 з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 10.04.2020 року, було укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєтрі за № 649, посвідчений ПН КМНО Анохіною В.М., у відповідності до якого [PERSON] передав в іпотеку [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 та всі об`єкти незавершеного будівництва, які на ній будуть знаходитись. 31.07.2023 в депозит приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Наталії Василівни представником [PERSON] за довіреністю [PERSON] було внесено грошові кошти в сумі 55 500 доларів США в якості виконання зобов`язань за договором позики від 10.04.2020 року перед кредитором [PERSON] , через ненадання останнім своїх банківських реквізитів, що перешкоджало виконанню боргового зобов`язання. 31.07.2023 після внесення грошових коштів в депозит нотаріуса, нотаріусом Зуєвою Н.В. було видано довідку вих. № 9/02-231 про повне і безумовне виконання зобов`язання шляхом внесення коштів у депозит нотаріуса. 01.08.2023 ПН КМНО Зуєва Н. В. за зверненням представника боржника [PERSON] направила заяву № 35 на адресу [PERSON] щодо необхідності зняття накладеного обтяження. 22.08.2023, у зв`язку з не реагуванням [PERSON] на попередні заяви та звернення, в газеті Урядовий кур`єр №168 приватним нотаріусом Зуєвою Н. В. було опубліковане оголошення щодо отримання грошових коштів в сумі 55 500 доларів США та необхідності кредитора [PERSON] з`явитися для їх отримання. У зв`язку з тим, що грошове зобов`язання за договором позики від 10.04.2020 було виконане в повному обсязі, то обмеження, встановлені договором іпотеки, підлягали зняттю. Однак [PERSON] не виконав свій обов`язок та не звернувся до нотаріуса з заявою про скасування обмежень, встановлених іпотекою. У зв`язку з цим з такою заявою звернувся представник [PERSON] - [PERSON] . 25.08.2023 представник [PERSON] [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Коротюк О.В. із заявою про зняття обтяжень у вигляді заборони відчуження та іпотеки. До заяви було подано документи, що свідчать про виконання зобов`язання за договором позики від 10.04.2020 року. Відповідно державна реєстрація припинення вищевказаних обтяжень була вчинена нотаріусом Коротюк О. В. у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, з дотриманням принципу повноти та достовірності відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. 25.08.2023 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про припинення зобов`язання переданням відступного, зареєстрований у реєстрі за № 375. За умовами договору [PERSON] передав у приватну власність [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1617 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з наявних у справі письмових доказів, зокрема, Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 387087727 від 16.07.2024 року, на момент придбання Відповідачем [PERSON] земельної ділянки кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 за договором про передання відступного, будь-які речові права інших осіб на вказану земельну ділянку зареєстровані не були. 29.08.2023 [PERSON] створив ТОВ СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС та вніс до статутного капіталу набуту ним земельну ділянку та приміщення, що було розташоване на ній. 01.09.2023 листом за вих. №20/01-16/ ПН КМНО Зуєва Н. В. повідомила [PERSON] , що заборону та іпотеку знято та він може прибути 22.09.2023, 27.09.2023, 02.10.2023 до нотаріуса для отримання коштів. 08.09.2023 ТОВ СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС продало, а ТОВ Адоніс Кріейт придбало земельну ділянку кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1617 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та об`єкт незавершеного будівництва на ній готовністю 80 %. Як вбачається з наявної у справі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 387087727 від 16.07.2024 року , на момент придбання ТОВ «Адоніс Кріейт» земельної ділянки кадастровий номер 3222485901:01:004:0031 у ТОВ «Смарт Ріал Естейт Плюс», будь-які речові права інших осіб на вказану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровані також не були. 27.09.2023 [PERSON] прибув до нотаріуса та у відповідності до розписки від 27.09.2023 року отримав грошові кошти в сумі 55 500 дол. США, які були внесені в депозит ПН КМНО Зуєвої Н.В. 17.06.2024 житловий будинок, [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці з кадастровим № 3222485901:01:004:0031 було здано в експлуатацію, про що свідчить Декларація про готовність до експлуатації об`єкта з реєстраційним номером в ЄДЕССБ ІУ101240604240. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1-3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір щодо купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва або майбутнього об`єкта нерухомості підлягає нотаріальному посвідченню. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Щодо укладеного попереднього договору слід вказати наступне. Згідно з умовами Попереднього договору, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тріфоновою Т.А., [PERSON] (Продавець) і [PERSON] (Покупець), зобов`язалися не пізніше 24 травня 2021 року (включно) укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Квартира загальною проектною площею 50,54 м.кв., розташована на 2 (другому) поверсі будинку. Згідно п. 2.1. Попереднього договору, сторонами погоджено вартість квартири, за яку вона буде продана у розмірі не менше 992\~670, 00 грн, що є еквівалентно 34\~800 доларів США 00 центів згідно комерційного курсу валют станом на дату укладення Попереднього договору. Відповідно до п. 2.3. Попереднього договору загальна вартість квартири становить 992\~670 гривень 00 копійок, що є еквівалентно 34800 доларів США 00 центів. Згідно п. 2.8. Попереднього договору, сторонами погоджено наступний порядок та строки здійснення розрахунків за Попереднім договором в частині сплати Забезпечувального платежу: 2.8.1. Перша частина Забезпечувального платежу в розмірі 142 625 (сто сорок дві тисячі шістсот двадцять п`ять) гривні 00 копійок, що с еквівалент 5 000 (п`яти тисяч) доларів США 00 центів згідно Готівкового курсу валют станом на дату укладения Попереднього договору, була сплачена Покупцем Продавцю, в момент укладення Сторонами Попереднього договору. 2.8.2. Друга частина Забезпечувального платежу в розмірі 713 125 (сімсот тринадцять тисяч сто двадцять п`ять) гривень 00 копійок, що є еквівалент 25 000 (двадцять п`яти) доларів США 00 центів згідно Готівкового курсу валют станом на дату укладення Попереднього договору, буде сплачена Покупцем Продавцю, до моменту укладення Сторонами Основного договору, а саме до 28 грудня 2020 року (включно). 2.8.3. Третя частина Забезпечувального платежу в розмірі 136 920 (сто тридцять шість тисяч дев`ятсот двадцять) гривень 00 копійок, що є еквівалент 4 800 (чотирьох тисяч вісімсот) доларів США 00 центів згідно Готівкового курсу валют станом на дату укладення Попереднього договору, буде сплачена Покупцем Продавцю, до моменту укладення Сторонами Основного договору, а саме до 24 травня 2021 року (включно). Відповідно до пункту 1.3. вказаного Договору, багатоквартирний житловий будинок будується на земельній ділянці, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а саме земельна ділянка загальною площею 0,1617 га, кадастровий номер 3222485901:01:004:0031, цільове призначення для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, належить Продавцю на праві приватної власності, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зроблено запис про право власності № 34463112 від 04.12.2019 року. Відповідно до пункту 6.2 Попереднього договору «Сторони погодили, що під невиконанням, або неналежним виконанням Стороною умов Попереднього договору вони мають на увазі: відмову або ухилення від укладення Основного договору на визначених Попереднім договором умовах; будь-які дії чи бездіяльність, що спричинюють неможливість посвідчення нотаріусом Основного договору; невиконання або неналежне виконання будь-якого зобов`язання, вказаного у Попередньому договорі». Відповідно до пункту 6.3 Попереднього договору «У випадку односторонньої безпідставної відмови або ухилення Продавця від укладення Основного договору на визначених попереднім договором умовах або будь-яких дій чи бездіяльності Продавця, що спричинюють неможливість посвідчення нотаріусом Основного договору, покупець має право відмовитись від виконання Попереднього договору та від укладення Основного договору, а також вимагати розірвання Попереднього договору, шляхом укладення між сторонами відповідного Договору про розірвання. У такому разі Продавець, протягом 60 (шістдесяти) робочих днів з моменту укладення Договору про розірвання та отримання від Покупця письмової заяви на повернення коштів, повертає Покупцю грошові кошти, що були одержані Продавцем згідно Попереднього договору». Відповідно до пункту 3.2 Попереднього договору: «Згідно Попереднього договору Сторони беруть на себе обов`язок укласти Основний договір не пізніше ІІІ кварталу 2021 року, але в будь-якому випадку, не раніше настання усіх наступних обставин: 3.2.1. сплатою Покупцем грошових коштів, у обсязі 100% розміру Забезпечувального платежу, згідно умов, встановлених Попереднім договором та з урахуванням усіх можливих коригувань розміру Забезпечувального платежу у передбачених Попереднім договором випадках; 3.2.2. державної реєстрації за Продавцем права власності на Нерухоме майно, у порядку визначеному законодавством України; 3.2.3. повного та належного виконання Покупцем усіх своїх зобов`язань, визначених в розділі 4 «Зобов`язання Сторін» Попереднього договору; 3.2.4. повне та належне виконання Покупцем усіх своїх зобов`язань, визначених в розділі 6 «Відповідальність Сторін» Попереднього договору у випадку невиконання або неналежного виконання Покупцем умов Попереднього договору, що спричинило наявність відповідного зобов`язання; 3.2.5. повідомлення Продавцем Покупця про готовність укласти Основний договір із зазначенням місця та часу його підписання, згідно умов п. 9.2. Попереднього договору.» Відповідно до п. 9.2. Попереднього договору: «За домовленістю Сторін укладення та нотаріальне посвідчення Основного договору здійснюватиметься у нотаріуса за вибором Продавця та у час, який погоджується Продавцем з Покупцем у будь-який спосіб (письмово, телефонним дзвінком тощо) за вибором Продавця». Відповідно до п. 9.4. Попереднього договору сторони визначили, що даний Попередній договір закріплює лише зобов`язання Сторін укласти основний договір у майбутньому, та за своєю суттю не є договором про продаж майнових прав і не є правовстановлюючим документом на Нерухоме майно, не закріплює право власності Покупця на Нерухоме майно. З поданого суду висновку судового експерта Таран Олександра Сергійовича № 2512/24 від 07.02.2025 року вбачається наступне. Дослідивши надані матеріали та об`єкт в натурі, експерт дійшов висновку, хо квартира [ADDRESS] , загальною площею 50,54 кв.м. розміщена на 2-му поверсі (об`єкт незавершеного будівництва, відсоток готовності 80%, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2790390032224), розташовано на земельній ділянці за кадастровим номером 3222485901:01:004-0031, згідно з дном до попереднього договору від 24.12.2020р., зареєстрований в реєстрі за №2761, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тріфоновою Т.А., не відповідає фактично наявній квартирі [ADDRESS] розміщеній на 2-му поверсі вказаного будинку, враховуючи її загальну площу. планування та кількість приміщень згідно «Викопіювания планувань 2-го поверку, що « Додатком до Попередній договір, невідповідність полягає у різній загальній площі та різній кількість приміщень. На підставі наданих матеріалів та обстеження в натурі не вбачається можливим встановити номер та площу квартири, яка за своїм розташуванням відповідає квартири [ADDRESS] , загальною площею 50,54 кв.м. розміщена на 2-му поверсі (об`єкт незавершеного будівництва, відсоток готовності 80% реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2790390032224), розташованого на земельній ділянці за кадастровим номером 3222485901:01:004:0031, згідно з планом до попереднього договору від 24.12.2020р., зареєстрований в реєстрі за №№2761. посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тріфоновою Т.А., оскільки фактично наявні квартири на 2-му поверсі будинку, не мають сукупності таких параметрів, зокрема: загальної площі 50,54 кв.м., згідно планування та приміщень в кількості 4 шт. годно «Викопіювання планувань 2-го поверху», шо с Додатком до Попередній договір. В результаті натурного обстеження, не виявлено квартири з сукупністю параметрів зокрема: загальною площею 50,54 кв.м., планування та приміщень в кількості. 4 шт.. згідно планування та приміщень в кількості 4 шт., згідно «Викопіювання планувань 2-го поверху», що є Додатком до Попередній договір від 24.12.2020р., зареєстрованого в реєстрі за №2761, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Трифоновою Т.А. Враховуючи досліджені докази та документи суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено попередній договір у розумінні вимог ст. 635 ЦК України. Підстав вважати його інвестиційним, а позивача інвестором, в суду відсутні, з огляду на вимоги ст. ст. 626-629, 635 ЦК України. Доводи позивача про протилежне не підтверджені матеріалами справи та змістом попереднього договору, зокрема п. 9.4 попереднього договору. Суд враховує висновок експерта, наданий представником відповідача [PERSON] , як такий, що підтверджує факти, які підлягають встановленню в цій справі. Зокрема судом враховано, що відповідачем доведено факт відсутності в складі багатоквартирного житлового будинку, що розташований на земельній ділянці (кадастровий номер 3222485901:01:004:0031), спірної квартири, а позивачем не доведено протилежного. За таких обставин позивач не довів існування об`єкту нерухомого майна, який стосується предмету попереднього договору. Що стосується доводів позивача про незаконність дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В., то в цій частині суд не приймає до уваги доводи позивача. Зокрема суд наголошує на тому, що цивільне право в Україні ґрунтується на принципі дозволено все, що не заборонено законом. Враховуючи відсутність нормативно-правового регулювання функціонування валютних депозитних рахунків нотаріусів, суд не може вважати дії приватного нотаріуса такими, що порушили норми права та Конституції України, як Основного закону. Дефекти законодавства не можна ставити в провину суб`єктам цивільних правовідносин, з огляду на широту та варіативність поведінки їх учасників, вільний обіг в Україні валют інших країни та відсутність на їх використання під час здійснення розрахунків між сторонами. Крім того, позивач не був стороною ні іпотечного договору, ні учасником правовідносин між [PERSON] та [PERSON] . З огляду на викладене доводи позивача про порушення прав сторін договору позики та іпотеки, не заслуговують на увагу, оскільки вони не стосуються інтересів позивача. Протилежного суду не надано та в ході судового розгляду не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Доводами позовної заяви не спростовується, що право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 3222485901:01:004:0031) та розташований на ній об`єкт незавершеного будівництва перейшло від Відповідача [PERSON] до Відповідача [PERSON] , та Відповідачів ТОВ «Смарт Ріал Естейт Плюс», ТОВ «Адоніс Кріейт» відповідно на підставі чинних, ніким не оспорених та не скасованих правочинів, стороною яких Позивач не є. Суд констатує, що не вбачає підстав для визнання вказаних правочинів нікчемними чи недійсними. В ході судового розгляду не встановлено, що нотаріальні та реєстраційні дії приватних нотаріусів Зуєвої Н.В. та Коротюк О.В., на які посилається Позивач в позовній заяві, вчинені з порушенням вимог чинного законодавства. Крім того вказані нотаріальні та реєстраційні дії не стосуються прав та законних інтересів Позивача. Суд констатує, що Відповідачем [PERSON] було порушено умови укладеного з Позивачем попереднього договору від 24.12.2020 року, однак обраний Позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає змісту правовідносин, що склались між сторонами. Згідно з п. 6.3 та п. 6.4 попереднього договору від 24.12.2020 правовим наслідком неукладення основного договору купівлі-продажу з вини Покупця ( [PERSON] ) або Продавця ( [PERSON] ) є розірвання попереднього договору та повернення коштів, сплата штрафних санкцій. Попередній договір від 24.12.2020 року не передбачає такого способу захисту Покупця (Позивача), як визнання за ним майнових прав на квартиру в разі неукладення основного договору купівлі-продажу. Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 635 ЦК України, зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі №6-226цс14 було констатовано, що: «Примусове виконання зобов`язання в натурі суперечить вимогам\~статті 635 ЦК України\~про правові наслідки порушення зобов`язання за попереднім договором і положенням\~статті 321 ЦК України\~про непорушність\~права\~власності. Стаття 635 ЦК України\~не передбачає\~такого\~правового\~наслідку порушення\~взятого\~на\~себе в\~попередньому\~договорі\~зобов`язання\~щодо\~укладення\~основного договору,\~як\~спонукання\~до його\~укладення\~в\~судовому порядку. Зазначене узгоджується з вимогами частини третьої\~статті 635 ЦК,\~згідно\~з\~якою зобов`язання,\~встановлене\~попереднім\~договором,\~припиняється,\~якщо\~основний\~договір не\~укладений\~протягом\~строку,\~встановленого\~попереднім\~договором. За таких обставин інша сторона попереднього договору може претендувати на відшкодування збитків відповідно до частини другої\~статті 635\~ЦК\~України … Припинення зобов`язання з попереднього договору внаслідок неукладення основного договору протягом встановленого попереднім договором строку унеможливлює спонукання до укладення основного договору в судовому порядку, виконання обов`язку в натурі чи виникнення основного договірного зобов`язання як правової підстави для виникнення в набувача права власності на майно». Крім того, обраний Позивачем спосіб захисту порушеного права шляхом визнання майнових прав на квартиру у відповідності до наведеної Позивачем практики Верховного Суду (постанови КЦС ВС від 20.03.2019р. №761/20612/15-ц, від 27.02.2019 №761/32696/13-ц), є ефективним тоді, коли відсутній факт уведення будинку в експлуатацію. Натомість матеріалами справи підтверджується, що спірний будинок уведено в експлуатацію в червні 2024 року. Тому застосування такого способу захисту як «визнання майнових прав на об`єкт інвестування» в даній справі не є ефективним способом захисту. Таким чином, Позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав та законних інтересів. Відповідно до п. 148 Постанови ВП ВС від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Подібний висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 52), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155). В решті доводи сторін зводяться до надання протилежної оцінки нормам права та обставинам справи. ЄСПЛ у своїх рішеннях послідовно констатує, що пункт 1 статті 6 Конвенції дійсно вимагає, щоб суди мотивували висновки в рішеннях. Хоча ЄСПЛ і наголошує, що ця вимога не означає обов`язку суду надавати детальну відповідь на кожен аргумент, таке питання вирішується виключно у світлі обставин конкретної справи. На думку суду наведених доводів достатньо, щоб сторони зрозуміли суть прийнятого рішення та мотиви, якими керувався суд, під час його ухвалення. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, ч. 3ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити обґрунтованість рівня витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат. Як вбачається з матеріалів справи заяви про компенсацію судових витрат було подано представником відповідача 4 [PERSON] - адвокатом Лисенком С.М., представником відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ» - адвокатом Огульковою А.М., та представником відповідача 1 [PERSON] адвокатом Расторгуєвим О.В. Крім того, 19.03.2025 року представником відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «СМАРТ РІАЛ ЕСТЕЙТ ПЛЮС» - адвокатом Коротюком М.Г. до суду через підсистему «Електронний суд» надана заява щодо судових витрат, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, в якій представник відповідача 3 зазначив, що докази щодо понесених витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення. За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При цьому суд враховує, що умови оплати гонорару адвоката за надання правничої допомоги можуть передбачати і обов`язок їх сплати, в той час як інші витрати адвоката, пов`язані з наданням правничої допомоги, мають бути підтверджені виключно доказами їх вчинення. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Щодо понесених судових витрат відповідача 4 [PERSON] , суд зазначає наступне. 15.04.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» звернувся представник відповідача 4 [PERSON] - адвокат Лисенко С.М. з заявою про покладення витрат на правничу допомогу, в якому він просив суд покласти судові витрати відповідача 4 [PERSON] на позивача та стягнути витрати на оплату правничої допомоги 40\~000,00 грн; витрати на оплату послуг експерта 11\~000,00 грн, а всього 51 000 грн. Відповідно до умов договору від 09.09.2024 № 39/1 та додаткових угод до нього, який було укладено між [PERSON] та АБ «Сергія Лисенка» сторони погодили: 1.1. Адвокатське бюро зобов`язується надати Клієнту правничу допомогу на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання даного договору. 2.1. Адвокатське бюро на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання правничої допомоги, в т.ч. але не виключно представництво, захист, інші види правничої допомоги, у справах. На виконання п. 4.1 Договору сторони узгодили гонорар та порядок його оплати з цим договором згідно додаткових угод до цього договору. Відповідно до Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 3/1 від 18.11.2024 року, яку було укладено між [PERSON] та АБ «Сергія Лисенка», на виконання п. 4.1 Договору про надання правничої допомоги сторони визначили вартість гонорару у справі № 369/15415/24 40 000,00 грн На підтвердження факту виконання умов договору відповідачем надано витяг з Договору № 39/1 від 09.09.2024, додаткові угоди до нього № 1 та № 2, Акт наданих послуг з детальним описом виконаних робіт від 11.03.2025 року. Крім того, представником відповідача 4 [PERSON] - адвокатом Лисенком С.М. подано документи на підтвердження обставин замовлення судової будівельно-технічної експертизи, а саме: заяву на проведення будівельно-технічної експертизи від 25.12.2024, договір № 14-12/24 від 25.12.2024, рахунок на оплату послуг експерта від 27.12.2024, платіжну інструкцію від 03.01.2025 року про оплату послуг експерта, акт виконаних робіт від 11.03.2025, з якого вбачається, що вартість послуг експерта в цій справі становить 11 000 грн. (165\~000,00 грн /15 справ). Дослідивши, додані представником позивача, докази щодо обсягу послуг, наданих представником відповідача 4 [PERSON] - адвокатом Лисенком С.М., а також враховуючи складність даної цивільної справи та часом витраченим адвокатом, кількість судових засідань, витрат часу адвоката на забезпечення проведення судової експертизи, суд приходить до висновку про обґрунтованість понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн., витрат на проведення судової експертизи в розмірі 11 000 грн., а відтак подана заява підлягає задоволенню. Тому, суд вважає, що заява представника\~відповідача [PERSON] - адвоката Лисенка Сергія Миколайовича про стягнення з позивача понесених відповідачем 4 судових витрат у цивільній справі № 369/15415/24, підлягає до задоволення та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] - 40000 (сорок тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правову допомогу; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] - 11 000 (одинадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на проведення будівельно-технічної експертизи. Щодо понесених судових витрат відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ» суд зазначає наступне. 21.04.2025 року до суду через підсистему «Електронний суд» звернулася представник відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ» - адвокат Огулькова А.М. з клопотанням про покладення витрат на правничу допомогу, в якому вона просила суд покласти судові витрати відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ» на позивача. 16.10.2023 року між ТОВ «Адоніс Кріейт» та адвокатом Огулькова А.М. було укладено договір про надання правової допомоги №10-ТТ. 28.10.2024 року між ТОВ «АДОНІС КРІЕЙТ» та АБ «Анни Огулькової «Національне правниче бюро» було укладено Додаткову угоду до договору № 10-ТТ від 16.10.2023 року. Відповідно до п.п. 1.1. - 1.4. Договору, у якій Сторонами Договору узгоджується розмір гонорару, порядок його обчислення та внесення, за надання правничої допомоги у справі № 369/15415/24, яка розглядається Києво-Святошинським районним судом Київської області, та зазначають, що розмір гонорару визначається виходячи з погодженої Сторонами погодинної ставки у розмірі 1500,00 грн на день укладення Договору. Сторони узгодили, що оплата наданої Бюро правничої допомоги здійснюється на підставі підписаних Сторонами Актів приймання-передачі послуг, наданих за Договором (п. 1.5.) Відповідно до акту № 8 приймання-передачі послуг від 21.04.2025 року за договором про надання правничої допомоги №10-ТТ від 16.10.2023 року вбачається, що сторонами було погоджено розмір гонорару за надану правничу допомогу (в акті зазначений детальний опис виконаних робіт) вартість наданих послуг складає 32\~250,00 грн. Тому, суд вважає, що заява\~представника відповідача Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«АДОНІС КРІЕЙТ» - адвоката Огулькової Анни Миколаївни про стягнення з позивача понесених відповідачем 2 судових витрат у цивільній справі № 369/15415/24, - підлягає до задоволення та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ» - 32 250 (тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят) грн 00 коп. витрат на професійну правову допомогу. Щодо понесених судових витрат відповідача 1 [PERSON] суд зазначає наступне. 24.04.2025 року у судовому засіданні представником відповідача 1 [PERSON] адвокатом Расторгуєвим О.В. подано клопотання про покладення витрат на правничу допомогу, в якому він просив суд покласти судові витрати відповідача 1 [PERSON] на позивача. 30.09.2024 року між адвокатським бюро Расторгуєва Олександа та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги від 30/09/2024 р., що слідує з Витягу з Договору. Згідно Витягу з Договору про надання правничої (правової) допомоги від 30.09.2024 року, складеного 24.04.2025 року, пунктом 3.1. Договору передбачено, що розмір гонорару, який сплачує клієнт Бюро визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до Додаткової угоди № 15415 до Договору про надання правничої (правової) допомоги від 30/09/2024 р. та п. 2. Вартість послуг (гонорар) складає 20\~000,00 грн та зазначено детальний опис виконаних робіт, що також підтверджується наданим Актом приймання-передачі наданої правової допомоги від 30.09.2024 року. Тому, суд вважає, що заява\~представника\~відповідача [PERSON] - адвоката Растогруєва Олександра Валерійовича про стягнення з позивача понесених відповідачем 1 судових витрат у цивільній справі № 369/15415/24, підлягає до задоволення та приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] - 20 000 (двадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, суд покладає судові витрати на позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved