Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог 12 лютого 2025 року [PERSON] звернулася з позовом до ТОВ «Український промисловий банк», треті особи [PERSON] та приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Білоусова Наталія Володимирівна, та просить : -визнати припиненим зобов`язання за кредитним договором №2-101/ПС-11/05, укладеним 08 листопада 2005 р. між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] ; -визнати припиненою іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору, посвідченого 08 листопада 2005 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3788, укладеного між майновим поручителем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (код ЄДРПОУ 19357325), предметом якої є трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . -вилучити запис про іпотеку за реєстраційним номером: 2574877, дата державної реєстрації 08.11.2005 15:56:09, внесеного на підставі іпотечного договору, посвідченого 08 листопада 2005 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3788, укладеного між майновим поручителем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (код ЄДРПОУ 19357325). -зняти заборону на нерухоме майно - трикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що міститься в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яке внесено на підставі іпотечного договору, посвідченого 08 листопада 2005 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 3788, вилучивши запис про обтяження: 2574612. В обгрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що позичальник [PERSON] виконав свої зобовязання в червні 2010 року, однак як їй стало відомо в 2024 році до теперішнього часу залишилися обтяження на її квартирі, яка виступала предметом іпотеки. За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Український промисловий банк» до цього часу перебуває в стані припинення. Звернення та запити позивачки і її адвоката з приводу зняття обтяжень залишилися безрезультатними, тому вона вимушена була звернутися до суду. В судовому засіданні представниця позивачки підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач свого представника не направив до суду, неодноразово судом було направлено на юридичну адресу судові повістки, які повернулися з відміткою АТ «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою». Отже , в силу вимог ст.128 ЦПК України відповідач є повідомленим належним чином. За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Український промисловий банк» на час розгляду справи перебуває в стані припинення, юридична адреса не змінювалася. Треті особи також в засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, своїх заперечень проти позову не висловлювали. Відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України суд з урахуванням згоди позивача, належного повідомлення відповідача та відсутності відзиву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Рух справи в суді 13 лютого 2025 року у справі відкрито провадження та визначено її розгляд за правилами загального позовного провадження. 27 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Мотивувальна частина Фактичні обставини справи 08 листопада 2005 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (надалі - банк) та [PERSON] (надалі - позичальник) було укладено кредитний договір №2-101/ПС-11/05, відповідно до якого банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 12 000,00 дол. США строком до 08 листопада 2010 р. . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 08 листопада 2005 р. між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. за реєстраційним номером 3788, відповідно до якого [PERSON] виступила майновим поручителем [PERSON] та передала в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: квартиру під номером [ADDRESS] , яка складається в цілому з трьох жилих кімнат, житловою площею 40,0 кв.м, загальною площею 73,3 кв.м . В той же день в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зареєстровано іпотеку за рестраційним номером 2574877 та заборону відчуження за реєстраційним номером 2574612. Як вбачається з наданих квитанцій в період з грудня 2005 року по червень 2010 року кожного місяця позичальником вносилися платежі за умовами кредитного договору, останній платіж з зазначенням остаточного погашення кредиту здійснено 10 червня 2010 року . Довідку про відсутність заборгованості за вищевказаним кредитним договором ТОВ «Укрпромбанк» не було видано. Як вбачається з інформаційної довідки станом на 10 лютого 2025 року власником квартири є позивачка, і це майно обтяжено іпотекою та забороною відчуження на підставі вказаного договору іпотеки . 21 січня 2010 р Правління Національного банку України прийняло постанову № 19 в якій було вказано рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію з 21.01.2010 Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк». Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Український промисловий банк» до цього часу перебуває в стані припинення. 10 січня 2025 р. представниця позивачки звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з адвокатським запитом з проханням повідомити чи здійснювалось відступлення прав вимоги за кредитним договором №2-101/ПС-11/05 від 08.11.2005, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк», будь-якій іншій особі. 13 січня 2025 р. у відповідь на звернення надійшов лист №60-335/25, в якому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що не здійснював процедуру ліквідації ТОВ «Укрпромбанк» та запропоновано звернутись до Національного банку України. До Національного банку України було спрямовано адвокатський запит з проханням надати інформацію щодо наявності в описах архівних справ ТОВ «Укрпромбанк» інформації про кредитний договір №2-101/ПС-11/05 від 08.11.2005, наявності в ліквідаційному балансі ТОВ «Укрпромбанк» даних про заборгованість [PERSON] по кредитному договору та повідомити чи здійснювалось відступлення прав вимоги за кредитним договором. 17 січня 2025 р. на електронну адресу представниці позивачки надійшов лист, в якому Національний банк України повідомив, що «Документи про видачу й оформлення кредиту фізичної особи [PERSON] з 08.11.2005 по 10.06.2010» були вилучені та знищені зідно з актом №6 від 02.11.2016, у зв`язку із закінченням строку їх зберігання. В архівних справах інформація щодо кредитного договору [PERSON] та іпотечного договору [PERSON] відсутня. З метою встановлення наявності або відсутності будь-яких відкритих та/або закритих виконавчих проваджень з виконання виконавчих документів про стягнення заборгованості за кредитним договором №2-101/ПС-11/05 з [PERSON] та/або звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса), 20 січня 2025 р. представницею позивачки було направлено адвокатський запит . 21 січня 2025 р. було отримано відповідь №2881/03.2-06 , в якій зазначено, що виконавчі документи про стягнення заборгованості за кредитним договором №2-101/ПС-11/05 з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та/або звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на виконанні у відділах державної виконавчої служби Південного міжрегіональні управління Міністерства юстиції (м.Одеса) - не перебували та не перебувають. 20 січня 2025 р. на адресу ТОВ «Укрпромбанк» було направлено адвокатські запити №7/Г-Я, яким було запитано інформацію щодо наявності або відсутно заборгованості за кредитним договором №2-101/ПС-11/05 від 08.11.2005 укладеним між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк». Даний адвокатський запит адресату вручено не було та було повернено на адресу відправника у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Вказаний адвокатський запит направлявся засобами електронної пошти і з поштового сервісу G-mail надійшло повідомлення щодо неможливості направлення електронне листа на електронну адресу [INFO] . Позиція суду Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню . За нормами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свої цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право і захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожг особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового праї та інтересу. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну аб припинення цивільних прав та обов`язків (ст.626 ЦК України). Відповідно до ч.І ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансов установа»(кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатить проценти. Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (ч.І ст.546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьо особи (ч.І ст.575 ЦК України). Згідно з абз.3 ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконанні зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно: яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекок зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно пере; іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припиненні основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст.З, абз.2,7 ч.І ст.1' Закону України «Про іпотеку», п.1 ч.І ст.593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.І ст.598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (ст.599 ЦК України). За загальним правилом факт ліквідації боржника за кредитним договором з унесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором, підтвердженої судовим рішенням, не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладено для забезпечення виконання боржником основного зобов`язання. І лише за умови належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 у справі №711/4556/16-ц. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц висловила правовий висновок про те, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то суди мали ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а не зобов`язувати вчинити такі дії нотаріуса. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення дії іпотечного договору (частина 5 статті 33 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до ч.І ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання. Згідно ч.І ст. 598, ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За положеннями частини першої статті 593 Цивільного Кодексу України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. А отже, за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. Отже, за відсутності обгрунтованої заборгованості позичальника, вимог кредитора та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання іпотека припиняється. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду № 127/26402/20 від 26.01.2022. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування свої майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, зазначені норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин право реалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції. Необхідно звернути увагу на те, що записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки, за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Як закріплено в п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127 для державної реєстрації прав, що набуваються, змінюються або припиняються у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість набуття, зміни чи припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. В тому числі і внаслідок знищення документів, про що вказав Нацбанк у відповіді на звернення адвоката позивача, Позивач на даний час об`єктивно позбавлений можливості подати відомості реєстратору про виконання кредитного зобов`язання для зняття обтяження іпотекою зі свого майна, без звернення до суду за вирішенням даного спору. Відповідно до вимог ч.І ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.З статті 17 Закону України «Про іпотеку», відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч.5, 6 ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувана, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувана. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що доводи позивачки підтверджені належними доказами, зобов`язання за кредитним договором [PERSON] виконано в повному обсязі. З наданих доказів судом встановлено, що позичальником сплачено усі грошові кошти отримані за кредитним договором, тому можна стверджувати, що [PERSON] повністю виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №2-101/ПС-11/05 і 08.11.2005. Отже, зобов`язання [PERSON] за вказаним кредитним договором припинилися, у зв`язку із їх належним виконанням. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що іпотека за іпотечним договором від 08.11.2005, яким забезпечувалося виконання вказаного кредитного договору, основного зобов`язання, також є припиненою, як похідне зобов`язання, виходячи зі змісту положень статей 391, 598, 599 ЦК України. Оскільки ТОВ «Український промисловий банк» перебуває в стадії припинення, добровільно не здійснив дій, спрямованих на припинення обтяження права позивачки. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Отже, враховуючи норми, які регулюються питання щодо зняття обтяження з майна, [PERSON] позбавлена можливості самостійно звернутись до суб`єктів державної реєстрації прав для проведені державної реєстрації припинення обтяження, тому її право власності є порушеним та підлягає судовому захисту. Обраний позивачкою спосіб захисту порушеного права саме через визнання припиненою іпотеки за договором іпотеки від 08.11.2005 р. та зняття заборони на нерухоме майно, шляхом вилучення з Державного реєстру іпотек та Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записів про обтяження майна, в повній мірі відновить та захистить порушене право. Суд враховує правовий висновок з цього питання висловлений Верховним Судом в постанові від 18 вересня 2019 року у справі №695/3790/15-ц. Необхідно звернути увагу на те, що позивачкою було здійснено усі необхідні та можливі дії, направлені підтвердження відсутності заборгованості у [PERSON] за кредитним договор №2-101/ПС-11/05 від 08.11.2005. З моменту державної реєстрації відомостей про припинення іпотеки (припинення обтяження нерухомого майна іпотекою) підлягають державній реєстрації і відомості про зняття заборони відчуження, накладеної під час посвідчення такого нотаріального договору та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. У зв`язку з тим, що зобов`язання позивача за договором іпотеки від 08.11.2005, посвідченим за №3788 є припиненими внаслідок погашення основного зобов`язання по кредиту, наслідком припинення таких договорів є зняття заборон відчуження нерухомого майна та вилучення записів про накладення цих заборон з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, з Державного реєстру іпотек. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати понесені позивачкою покладаються на відповідача, а саме, судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved