Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 04 серпня 2023 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від даного шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на даний час відповідач фактично проживає окремо від дружини з дитиною, матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що дитина фактично проживає з нею, перебуває на її повному утриманні та піклуванні. Позивачка вказує, що відповідач працює, є фізичною особою-підприємцем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, у якій прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. /а.с.20/ Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Відповідач клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на наведене, а також враховуючи, що позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Суд, вивчивши матеріали справи та надані докази, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини суд виходить з наступного. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З матеріалів доданих до позовної заяви убачається, що 04 серпня 2023 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.3, 5, 7-9/. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 20 березня 2024 року Відділом ДРАЦС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис №181. /а.с.4/ Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 21.03.2024 року за №2024/002838339 - дитина [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 21 березня 2024 року і по теперішній час /а.с.12/. Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 16.09.2023 року за №2023/007447575 - позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 16 червня 2021 року і по теперішній час. /а.с.11/ Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої житловим відділом департаменту економічного розвитку та ресурсів, сектором з питань реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області за вих.№20-11/6761 від 30.01.2024 року - відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . /а.с.15/ Отже, відповідач проживає окремо від дитини та її матері, матеріальної допомоги на утримання дитини всупереч положенню ст.180 СК України не надає, чим ставить дитину та позивачку у скрутне матеріальне становище. Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд враховує наступне. Стаття 75 СК України передбачає, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. (ч.ч.1-3 ст.77 СК України) Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. (ч.1 ст.79) Згідно ч.ч.1, 3 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Разом з тим, тлумачення статті 84 Сімейного кодексу України (далі - СК України) свідчить, що право дружини на утримання виникає на підставі таких юридичних фактів: вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років або шести років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення у дружини права на аліменти від її чоловіка потрібна сукупність вказаних юридичних фактів. На вказане звернув увагу Верховний Суд а ухвалі від 13 квітня 2018 року у справі № 635/4465/17. Отже, однією з обов`язкових умов стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до трьох років, є встановлення можливості чоловіка надавати таку матеріальну допомогу. Позивачка, обґрунтовуючи заявлену позовну вимогу зазначає, що відповідач працює, є фізичною особою-підприємцем. Втім, жодних доказів на підтвердження вказаної обставини позивачка не надала. Так само, позивачкою не надано жодного даних, які б відображали розмір доходів відповідача, його матеріальне становище. В разі неможливості самостійно надати відповідні докази, позивачка не позбавлена права заявити суду клопотання у відповідності до ст.84 ЦПК України про витребування доказів. Однак, відповідні клопотання від позивачки не надходили. Разом з тим, відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, позивачкою не доведено спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на її утримання, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в цій частині. Оскільки позивач згідно із Законом України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial