Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 14.06.2008 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Відділом ЗАЦС м. Кахул Р. Молдова, за актовим записом №122, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 14.06.2008 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 25 січня 2013 року. Відповідно до довідки №2516, виданої Сектором ведення реєстру територіальної громади міста Ізмаїл секретаріату виконкому Ізмаїльської міської ради 27.10.2017 року, дитина зареєстрована та проживає з нею, позивачем, за адресою: [ADDRESS] . За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків. Постійно виявляє до неї неповагу, вчиняє сварки. Все це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з вини Відповідача. У подальшому вона не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем і бажає розірвати шлюб, укладений між ними. На примирення та збереження шлюбу з відповідачем вона згодна. 05.05.2025 року позивачем [PERSON] та [PERSON] подано спільну заяву у якій зазначили, що до вказаної дати вели спільне господарство, однак з цього ж дня роз`їжджаються та вести спільне господарство не планують. Просять шлюб між ними розірвати, а справу розглядати без їх присутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 14.06.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане Відділом ЗАЦС м. Кахул, Р. Молдова, актовий запис № 122. Від шлюбу мають дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 25.01.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 111. Ведення спільного господарства припинено між сторонами з 05 травня 2025 року. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за рішенням суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, чоловік і жінка, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved