Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України в особі представника Каплі А.С. звернулось до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що 07.01.2019 в м. Харків на перехресті проспекту Льва Ландау та вул. Ньютона сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] керуючи транспортним засобом «GEELY» д.н.з. [NUMBER] при повороті ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.09.2019 року по справі №641/5673/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На дату скоєння цієї дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим МТСБУ на підставі заяви потерпілого від 24.02.2020 прийнято рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи. Згідно із звітом про визначення вартості матеріального збитку вартість матеріального збитку, завданого потерпілому, склала 15678,18 грн. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 15678,18 грн. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1300,00 грн. З огляду на викладене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 16978,18 грн. В розумінні п.п. 38.2.1 п.38.2\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.\~11,\~1166,\~1187,\~1191 ЦК України\~у відповідача виникло зобов`язання перед МТСБУ відшкодувати завдані збитки в порядку регресу в розмірі фактично понесених позивачем витрат. З метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак [PERSON] таких збитків не відшкодував. Тому позивач просив стягнути із відповідача на свою користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 16978,18 грн. та витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.02.2022 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. Відповідно до акту приймання-передавання справ від 23.09.2022 до Ленінського районного суду м.\~Полтави з Комінтернівського районного суду м.\~Харкова надійшла справа №\~641/69/22. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 30.09.2022 справу прийнято до провадження та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.04.2023 позовну заяву, відповідно до ч.11 ст. 187 ЦПК України, залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 08.05.2023 року на адресу суду представником позивача надано позовну заяву в новій редакції та зазначені в ухвалі суду докази. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 16.05.2023 прийнято рішення про продовження розгляду справи після усунення недоліків позовної заяви та призначено судовий розгляд справи по суті з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 31.07.2023 позов Моторного (транспортного) страхового бюро України, в особі представника Каплі Аліни Степанівни, до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, задоволений, стягнуто з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в сумі 16\~978,18 грн., як витрати пов`язані з регламентною виплатою та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.05.2024, за результатами розгляду клопотанням представника відповідача про перегляд заочного рішення, заочне рішення суду від 31.07.2023 скасоване, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 17.05.2024 до суду від представника відповідача адвоката Бубліченка М.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача зазначив, що [PERSON] заперечує проти позовних вимог, оскільки відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.09.2019 у справі № 641/5673/19, провадження по справі у відношенні [PERSON] за ст. 124 КУпАП було закрите у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення до моменту розгляду справи. Отже вказаною постановою [PERSON] не визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Питання про відповідальність водіїв у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 07.01.2019 не вирішено. Сам факт складання протоколу стосовно [PERSON] не доводить факт вчинення останнім адміністративного правопорушення. Постанова від 27.09.2019 містить лише посилання, що «вина [PERSON] у скоєнні вказаного правопорушення підтверджується матеріалами справи». Проте, поняття «вина підтверджується» і «визнано винним» не є тотожними. Тож, за твердженням представника відповідача, зазначене свідчить, що вина [PERSON] у скоєнні ДТП 07.01.2019 не встановлена преюдиційним рішенням суду. Крім того, заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.11.2020 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задоволені. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.07.2021 заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 641/1842/20 було скасоване, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Під час розгляду вказаної справи між [PERSON] та [PERSON] була досягнута згода щодо компенсації останньому матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ДТП 07.01.2019. Оскільки спір між сторонами у вказаній цивільній справі був врегульований, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.11.2021, за підставі заяви позивача [PERSON] , його позовну заяву залишено без розгляду. Отже, за твердженням представника відповідача, [PERSON] відшкодував [PERSON] матеріальну та моральну шкоду, заподіяну дорожньо-транспортною пригодою 07.01.2019, на підставі чого [PERSON] та його представник вважають, що позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] є безпідставними та просять відмовити у позові. 29.04.2025 до суду від представниці позивача [PERSON] надійшла заява, у якій представниця позивача виклала додаткові пояснення по справі, у яких зазначила, що закриття провадження у відношенні [PERSON] за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення до моменту розгляду справи не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує наявність вини особи у скоєнні ДТП. У зв`язку із тим, що відповідач на час настання ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди у порядку регресу. Закриття провадження по справі у відношенні [PERSON] за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не впливає на вирішення питання про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою. Представниця позивача Капля А.С. в судове засідання не з`явилася, у заяві від 29.04.2025 підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила проводити судові засідання без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки до суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань до суду не надав. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив відмовити у позові, просив розглядати справу без його участі. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до таких висновків. Відповідно до\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується іншою особою. Судом встановлено, що 07.01.2019 в м. Харків на перехресті проспекту Льва Ландау та вул. Ньютона сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] керуючи транспортним засобом «GEELY» д.н.з. [NUMBER] при повороті ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку та скоїв зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Комінтернівського районного суду м.Полтави від 27.09.2019 по справі № 641/5673/19 закрито провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за\~статтею 124 КУпАП\~через закінчення строків, передбачених\~статтею 38 КУпАП. Відповідно до підпункту «а» п. 41.1\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі Закон) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим\~Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п. 22.1\~ст. 22 Закону\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону\~передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, МТСБУ не відшкодовує (п. 32.7 ст. 32 Закону). Судом встановлено, що на момент вчинення ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Таким чином, на підставі наведених норм закону позивач МТСБУ зобов`язаний провести відшкодування потерпілому [PERSON] завданої шкоди. Наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі МТСБУ) «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » № 5973 від 01.06.2020 зобов`язано Департамент фінансів сплатити [PERSON] 15\~678,18 грн за шкоду, заподіяну в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається з платіжного доручення № 1479175 від 03.06.2020 МТСБУ здійснило вказану вище виплату потерпілому [PERSON] по справі № 66843 в розмірі 15\~678,18 грн. Крім цього, з платіжного доручення № 1479322 від 11.06.2020 вбачається, що МТСБУ було здійснено виплату ТОВ «Незалежна Експертна Компанія» в розмірі 1 300 грн., як оплату послуг аваркома (експерта) по справі № 66843. Отже, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 16\~978,18 грн. Частиною 1\~ст. 1191 ЦК України\~та п. 38.2.1\~ст. 38 Закону\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. МТСБУ направило відповідачу вимогу про відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 16\~978,18 грн., однак до цього часу відповідач завдану ним майнову шкоду позивачу не відшкодував. Оскільки позивач МТСБУ здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідач у добровільному порядку завдані ним збитки не відшкодував, то відповідно до статей\~1166,\~1188, ч. 1 ст.\~1191 ЦК України, п. 38.2\~ст. 38 Закону\~позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Щодо доводів відповідача та його представника про відсутність встановленої вини [PERSON] у вчиненні ДТП 07.01.2019, суд зазначає таке. Відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, а також вини заподіювача шкоди. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року в справі № 910/18319/16; від 16 квітня 2019 року в справі № 927/623/18 зазначено про те, що тлумачення\~статті 1188 ЦК України\~свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої\~статті 247 КУпАП\~- через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених\~статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. У постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц (провадження № 61-20728св19) зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення\~Правил дорожнього руху\~не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо». Відповідно до змісту постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 27.09.2019, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП з підстав закінчення строків, передбачених\~статтею 38 КУпАП, стало можливим у зв`язку із встановленням в діях [PERSON] ознак вказаного адміністративного правопорушення. Тож закриття адміністративного провадження\~не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини [PERSON] в скоєнні ДТП. Разом з цим, будь-які докази на спростування вини [PERSON] у скоєнні ДТП 07.01.2019 ані відповідачем, ані його представником до суду не надані. Тому вказані доводи сторони відповідача відхиляються судом. Також судом відхиляються твердження представника відповідача про відсутність обов`язку у [PERSON] по відшкодуванню МТСБУ в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, у зв`язку з відшкодуванням [PERSON] . [PERSON] матеріальної та моральної шкоди. Саме по собі врегулювання відповідачем із потерпілим питання по відшкодуванню шкоди, завданої ДТП, не спростовує факту виплати МТСБУ страхового відшкодування потерпілому та не звільняє відповідача від обов`язку відшкодувати здійснені витрати в порядку регресу. При цьому суд звертає увагу, що відповідно до наданих до суду копій процесуальних документів у цивільній справі № 641/1842/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, стягнення саме матеріальної шкоди у вказаній справі не було предметом судового розгляду. Тож, твердження відповідача про відшкодування ним потерпілому матеріальної шкоди не підтверджене належними та допустимими доказами та спростовується матеріалами справи, з яких встановлено, що матеріальна шкода у розмірі 15678,18 грн. була відшкодована потерпілому саме позивачем - МТСБУ. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. У відповідності до\~ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача усі понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved