Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

10.01.2025 позивачка [PERSON] звернулася до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати їх з відповідачем шлюб, що зареєстрований Кам`янка-Бузьким р/в ДРАЦС у Львівській області, актовий запис №09. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.02.1994 вона уклала шлюб з відповідачем, в якому в них народилось четверо дітей, одна з яких на даний час є неповнолітньою: [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність розуміння з його сторони, проявів неповаги до неї як до дружини, сімейне життя припинили. Це призвело до того, що перебування у шлюбі стало неможливим та суперечить її інтересам. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. Ухвалою суду від 12.02.2025 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, вказала, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву не подав. 30.04.2025 постановлено ухвалу суду про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 25.02.1994 Кам`янка-Бузьким р/в ДРАЦС у Львівській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №09 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25.02.1994. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (арк. справи 6). Позивач [PERSON] вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази позивача на обгрунтування заявлених вимог, суд вирішуючи сімейний спір між сторонами, виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Так, згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У свою чергу підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя визначені ст. 112 СК України, положеннями якої встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. А ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 1994 року. Від даного шлюбу в в них народилось четверо дітей, одна з яких на даний час є неповнолітньою. Однак подружжя припинило шлюбні відносини і їх шлюб набув формального значення, що стало причиною позову про розірвання шлюбу. Обставини життя подружжя, зокрема прояви неповаги відповідача до позивача, як до дружини, відсутність взаємопорозуміння між ними, відсутність в подружжя бажання примиритись та зберегти сім`ю дають підстави ввжати, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення\~ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище взяте у шлюбі [PERSON] .

Outcome: approved