Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 12 листопада 2016 року між сторонами Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області зареєстровано шлюб. У даному шлюбі в сторін народилася дочка [PERSON] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що подружжя втратило почуття взаємної поваги та любові, через несумісність характерів сторони перестали вести спільне господарство та підтримувати шлюбні стосунки. Фактично сім`я припинила своє існування. Підставою погіршення відносин стали різні погляди на життя. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, проти примирення він заперечує. Ухвалою судді від 28 лютого 2025 року прийнято до провадження цивільну справу № 607/23647/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити з підстав, у ньому наведених, примирення заперечив. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлялася\~належним чином, відзиву не подала. Згідно ч. 4 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 листопада 2016 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, сторони 12 листопада 2016 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис № 2056. У шлюбі в подружжя народився донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 05 квітня 2017 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивач не заявляв вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved