Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, в якій зазначила, що [INFO] у с. Лікарственне Сімферопольського району Автономної республіки Крим померла її мати [PERSON] . [PERSON] , як донька померлої, є спадкоємцем за заповітом. Встановлення факту смерті у судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України та прийняття спадщини. Наявні у заявника документи не відповідають вимогам законодавства України, оскільки їх видано на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Встановлення даного факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть матері, із метою подальшої реалізації спадкових прав на території України. Оскільки за наведених вище обставин отримання свідоцтва про смерть в органах ДРАЦС Міністерства юстиції України є неможливим, тому [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою. Ухвалою судді від 30.04.2025 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. Заявник подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Теплицький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. До членів сім`ї чи близьких родичів, згідно зі статтею 71 ЦПК України, належить, зокрема, дочка. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 09.03.1973. Факт зміни прізвища заявника [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] від 10.05.1981. На момент смерті [PERSON] проживала на тимчасово окупованій території у с. Лікарственне Сімферопольського району Автономної Республіки Крим. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується копією заповіту, складеного 16.08.2016, посвідченого секретарем Росошанської сільської ради Теплицького району, Вінницької області Бляхою А.О. Факт смерті [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 04.02.2025, виданого Сімферопольським районним відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції Республіки Крим. Встановлення даного факту, що має юридичне значення і необхідне заявниці для державної реєстрації факту смерті її матері в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про її смерть встановленого державного зразка, з метою подальшої реалізації спадкових прав. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Порядок державної реєстрації смерті регулюється Законом України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану»\~№ 2398-VI\~від 01.07.2010\~і Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції\~та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. За змістом ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.06.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд встановлює факт смерті за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце в певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Суд дійшов висновку, що надані заявником докази, є належними і допустимими, оскільки містять дані, які підтверджують факт смерті матері заявниці на тимчасово окупованій території. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ст. 18 ЦПК України). Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими, тому позов підлягає до задоволення. За змістом ч. 4 ст. 317 ЦПК України, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. На підставі ч. 7\~ст. 294 ЦПК України\~при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved