Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 18.08.2016 Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом № 1392. В обґрунтування вимог позивач вказав, що сімейне життя сторін не склалось, внаслідок різних поглядів на сімейні права та обов`язки, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбні стосунки припинені, сторони проживають окремо. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію позовної заяви і доданих до неї документів направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем її проживання (а.с. 16), проте поштове відправлення повернулись на адресу суду не врученим з відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 20). Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Заяви по суті справи до суду також не надходили. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 18.08.2016 Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, за актовим записом № 1392, що підтверджується свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 12). Спір щодо визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній, син проживає з матір`ю. Згідно зі статтею 51 Конституції України та\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~ шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. В силу ч. 3\~ ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 3\~ ст. 105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ ст. 110 цього Кодексу. Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved