Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

08.07.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до [PERSON] . Позивач просить суд стягнути з [PERSON] 99 688,10 грн. заборгованості: за кредитним договором № 9486643 в розмірі 22 450 грн.; за договором позики № 4861838 в розмірі 27 400 грн.; за кредитним договором № 987838 в розмірі 3 415 грн.; за кредитним договором №102525465 в розмірі 16 658,10 грн. 01.08.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 30.08.2024 відповідач подав відзив на позов. 26.09.2024 позивач подав відповідь на відзив. Позов пояснює тим, що 15.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9486643, за умовами якого відповідач отримав гроші та зобов`язався повернути їх, сплатити відсотки. 26.12.2023 TOB «Мілоан» за Договором факторингу № 26122023 відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема і до [PERSON] на суму 22 450 грн. (5 000 грн. - основний борг, 16 500 грн. - відсотки, 950 грн. комісія). 05.08.2023 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 76774799 за умовами якого відповідач отримав гроші та зобов`язався повернутиїх, сплатити відсотки. 14.06.2021 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за Договором факторингу відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 29 765 грн. (6 750 грн. - основний борг, 23 015 грн. - відсотки). 22.08.2023 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 4861838 за умовами якого відповідач отримав гроші та зобов`язався повернути їх, сплатити відсотки. 14.06.2021 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за Договором факторингу відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 27 400 грн. (7 000 грн. - основний борг, 20 400 грн. - відсотки). 08.09.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 987838, за умовами якого відповідач отримав гроші та зобов`язався повернути їх, сплатити відсотки. 30.05.2024 між TOB «Селфі Кредит» за Договором факторингу № 30052024 відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 3 415 грн. ( 500 грн. - основний борг, 2 915 грн. - відсотки). 25.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №102525465 за умовами якого відповідач отримав гроші та зобов`язався повернути їх, сплатити відсотки. 26.12.2023 TOB «Мілоан» за Договором факторингу № 26122023 відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 16 658,10 грн. (4 500 грн. - основний борг, 12 158,10 грн. - відсотки). Загальна сума заборгованості складає 99 688,10 грн. Відповідач проти позову заперечує. Немає доказів підписання ним спірних кредитних договорів в електронній формі. Права вимоги за договорами від 05.08.2023 №76774799 та від 22.08.2023 №4861838, що укладені з TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не могли бути передані позивачеві за Договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, оскільки на цю дату саме право вимоги до боржника ще не існувало. Крім того, відповідач з 29.09.2023 є військовослужбовцем та перебуває на службі у в/ч [NUMBER] , а тому стягнення з нього процентів та інших штрафних санкцій за цими договорами є неправомірним. Судом встановлено такі обставини справи. 15.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №9486643 за умовами якого відповідач отримав гроші та зобов`язався повернути їх, сплатити відсотки. 26.12.2023 TOB «Мілоан» за Договором факторингу № 26122023 відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 22 450 грн. (5 000 грн. - основний борг, 16 500 грн. - відсотки, 950 грн. комісія). 05.08.2023 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 76774799, за умовами якого відповідач отримав гроші та зобов`язався повернути їх, сплатити відсотки. 14.06.2021 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за Договором факторингу № 14/06/21 відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 29 765 грн., (6 750 грн. - основний борг, 23 015 грн. - відсотки). 22.08.2023 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 4861838, за умовами якого відповідач отримав гроші та зобов`язався повернути їх, сплатити відсотки. 14.06.2021 між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за Договором факторингу № 14/06/21 відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 27 400 грн. (7 000 грн. - основний борг, 20 400 грн. - відсотки). 08.09.2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 987838, за умовами якого відповідач отримав гроші та зобов`язався повернути їх, сплатити відсотки. 30.05.2024 між TOB «Селфі Кредит» за Договором факторингу № 30052024 відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 3 415 грн.( 500 грн. - основний борг, 2 915 грн. - відсотки). 25.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 102525465, за умовами якого відповідач отримав гроші та зобов`язався повернути їх, сплатити відсотки. 26.12.2023 TOB «Мілоан» за Договором факторингу № 26122023 відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема, до [PERSON] на суму 16 658,10 грн. (4 500 грн. - основний борг, 12 158,10 грн. - відсотки). Всього 99 688,10 грн. Згідно з військовим квитком серії [NUMBER] [PERSON] з 28.09.2023 прийнятий на військову службу за контрактом. Згідно з довідкою № 160 від 03.04.2024, [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині. Висновки суду. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо:- його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони;- воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку;- він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідності до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Усі зазначені кредитні договори підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ст. 1 ЗУ "Про електронну комерцію"). Електронний договір, підписаний електронним одноразовим ідентифікатором, вважається укладеним у письмовій формі з моменту його підписання, тобто ведення алфавітно-цифрової послідовності даних (пароль). Тобто, процедура підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором передбачає подачу зацікавленою в отриманні кредиту особою через свій особистий кабінет на вебсайті кредитора заявки на отримання кредиту за певними умовами, та підтвердження згоди на умови отримання кредиту, шляхом натискання відповідної кнопки, після чого кредитор надсилає позичальнику за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який позичальник використовує для підтвердження підписання кредитного договору. У ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). Отже, безпідставними є доводи відповідача, що доказів підписання ним кредитних договорів немає. Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 ст. 519 ЦК України). Аналіз цих норм свідчить, що ч.1 ст. 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні (постанова ВП ВС від 16.03.2021 № 906/1174/18).. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої статті 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни, дарування, факторингу. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3 ст. 512 ЦК України). У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Передати можливо лише дійсне право вимоги, тобто таке, що виникає із зобов`язання, яке не припинилось на момент передачі прав новому кредитору, та умов правочину, які не є нікчемними та не визнані судом недійними. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 № 752/8842/14-ц, від 21.01.2019 № 909/1411/13, від 13.10.2021 № 910/11177/20). Правовідносини між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за Договором факторингу № 14/06/21 виникли 14.06.2021. Проте кредитні правовідносини між самим [PERSON] та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виникли 05.08.2023 за Договором позики № 76774799 та 22.08.2023 за Договором позики № 4861838, тобто пізніше майже через два роки після укладення договору факторингу. Отже, на час укладення цього договору факторингу у TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було відсутнє право вимоги до [PERSON] за вказаними договорами позики і таке право вимоги не могло існувати в майбутньому з огляду на те, що станом на 14.06.2021 будь-яких кредитним правовідносин між [PERSON] та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не існувало. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Тобто, чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу та за умови існування правовідносин з приводу такої вимоги. Так, Додатковою угодою №21 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, яка укладена 20.03.2024, TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників за реєстром боржників №20 від 20.03.2024, у тому числі до [PERSON] за Договором позики № 76774799 на суму 29 765 грн. Додатковою угодою №21 до договору факторингу № 14/06/2021 від 14.06.2021, яка укладена 20.03.2024, TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників згідно реєстру боржників №21 від 20.03.2024, у тому числі до [PERSON] за Договором позики № 4861838 на суму 27 400 грн. Отже, перехід права вимоги до [PERSON] за договорами позики від 05.08.2023 та 22.08.2023 від TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відбувся хоча і на загальній підставі Договору факторингу від 14.06.2021, але на додатковій підставі від 20.03.2024, тобто вже тоді, коли право вимоги кредитора до боржника існувало. Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору факторингу. ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на звернення до суду з позовом, оскільки ТОВ «Мілоан», ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ Селфі Кредит» передали йому право вимоги за кредитними договорами та договорами позики, укладеними з [PERSON] ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є належним позивачем у справі та за своїм правовим статусом належить до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України. Договори факторингу не визнані недійсними. Відповідач був вільним в укладанні зазначених кредитних договорів та договорів позики, був обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодився, підписавши електронний підписом кредитні документи. Своїми діями [PERSON] погодився з умовами сплати процентів за користування кредитними коштами. Тому позов щодо стягнення заборгованості за цими договорами щодо стягнення тіла кредиту підлягає задоволенню. Відповідно до п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Кредитний договір № 9486643 укладено 15.08.2023, договір позики № 76774799 укладено 05.08.2023, Договір позики № 4861838 укладено 22.08.2023, кредитний договір № 987838 укладено 08.09.2023, а кредитний договір № 102525465 укладено 25.08.2023. Відповідно передача прав вимоги позивачеві за цими договорами відбулась 26.12.2023, 20.03.2024. 30.02.2024 та 26.12.2023, тобто вже після того, як відповідач 29.09.2023 вступив на військову службу. Отже, нарахування процентів боржнику, як військовослужбовцю, за кредитними договорами і договорами позики є безпідставним. Тому вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Таким чином, такими, що підлягають задоволенню є позовні вимог про стягнення з [PERSON] суми заборгованості: за Кредитним договором № 9486643 в розмірі 5 950 грн. (5 000 грн. - основний борг, 950 грн. - комісія), за Договором позики № 76774799 в розмірі 6 750 грн. (основний борг); за Договором позики № 4861838 в розмірі 7 000 грн. (основний борг); за Кредитним договором № 987838 в розмірі 500 грн. (основний борг); за Кредитним договором № 102525465 в розмірі 4 500 грн. (основний борг). Всього 24 700 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору сплачена позивачем пропорційно до задоволених вимог в розмірі 750,25 грн.

Outcome: partial