Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 06 серпня 2024 року представник позивача через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з вказаною позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, в якій просив встановити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , терміном в два місяці з дна набрання рішенням законної сили. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [INFO] помер\~ [PERSON] , [INFO] , та після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, що належало спадкодавцю на час смерті та складається з об`єкту рухомого майна та вкладів у банківську установу. За життя, спадкодавець склав Заповіт на ім`я позивача, про існування якого останній не знав, та лише з плином часу у лютому 2024 року дізнався про його існування. У серпні 2024 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу\~ з метою отримання спадщини, але отримав письмову відмову у вчиненні означеної нотаріальної дії у зв`язку з пропуском заявником 6-місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що встановлений законом строк на прийняття спадщини пропущено з поважних причин, оскільки внаслідок повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України, м. Херсон перебувало у тимчасовій окупації починаючи з початку березня 2022 року по 11 листопада 2022 року. У період окупації у м. Херсон не працювали нотаріуси, та після де окупації лише у 2023 році почали відновлювати свою роботу державні підприємства, установи та організації, шестимісячний строк для звернення до нотаріуса спливав у грудні 2022 року, тому у позивача не було об`єктивної можливості своєчасно звернутися із заявою до нотаріуса для прийняття спадщини. Крім того, про наявність заповіту позивач дізнався лише у лютому 2024 року, що також відбулося вже поза межами строків визначених законом для звернення із відповідною заявою до нотаріуса для вчинення відповідної нотаріальної дії Вказані обставини вважає поважними для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому звернувся до суду з вказаним позовом. 03.12.2024 року представник позивача у відповіді на відзив додатково пояснила, що загальновідомими фактами є перебування м. Херсон та Херсонської області у період з 11.11.2022 року по 01.05.2023 року під окупацією влади рф. Після 11.11.2022 року коли відбулася де окупація м. Херсон та частини Херсонської області та до 01.05.2023 року територія Херсонської територіальної громади віднесена до території можливих бойових дій, а з 01.05.2023 року та до теперішнього часу входить до переліку територій активних бойових дій. Позивач, влітку 2023 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті спадкодавця, оскільки не був обізнаний у наявності Заповіту, та нотаріусом було відмовлено останньому у видачі свідоцтва через пропуск строку для прийняття спадщини та відсутності документів, що підтверджують родинні зв`язки із померлим. З метою встановлення родинних зв`язків позивач звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту, однак у лютому 2024 року позивач дізнався про наявність Заповіту, складеного померлим на користь позивача, з яким останній пішов до приватного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав. Однак нотаріусом 01.08.2024 року було відмовлено останньому, через пропуск строку визначено ст. 1270 ЦК України. Тож фактично від дати встановлення наявності Заповіту до часу звернення до нотаріуса із заявою Позивачем не пропущено 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку, для надання додаткового строку для прийняття спадщини. Оскільки спадкоємець був необізнаний у наявності Заповіту відносно нього і про його наявність дізнався лише у лютому 2024 року то існують поважні причини пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. ІІ. Виклад позиції відповідача. 03.12.2024 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав відзив на позов за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, через відсутність поважних причин пропуску строку на звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Справу просив розглядати без участі представника відповідача з урахуванням позиції викладено у відзиві на позовну заяву. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 11.12.2024 року. 03.12.2024 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, який відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано Головуючому у справі 09.12.2024 року. 03.12.2024 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав відповідь на відзив, який відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано Головуючому у справі 09.12.2024 року. 05.12.2024 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без його участі. Підтримав позицію у відзиві у повному обсязі. У зв`язку із перебуванням судді у нарадчій кімнаті з розгляду іншої цивільної справи судове засідання відкладено на 29.01.2025 року. 29.01.2025 року представник позивача через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, у раніше поданій заяві представник позивача клопотав про розгляд та вирішення справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. У раніше поданій заяві просив справу вирішити без участі сторони відповідача. Проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених у відзиві на позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду позивача та відповідача на розгляд справи у їх відсутності, та наявності в матеріалах справи відзиву у якому викладена позиції відповідача щодо заявленого позову, суд постановив розглянути справу за відсутності учасників справи, крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 2 лютого 2021 року [PERSON] , [INFO] склав Заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповів належне йому майно зазначене у заповіті [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 14.06.2022 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №632 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 01.08.2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Херсонського МНО Ларічевої Н.А. з заявою про прийняття спадщини за заповітом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру(спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №77852603 від 01.08.2024 року про заведення спадкових справ про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , інформація відсутня. Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру(заповіти/спадкові договори) за №77852845 від 01.08.2024 року у спадковому реєстрі зареєстровано заповіт №67146349 складений 02.02.2021 року [PERSON] , [INFO] . Листом роз`ясненням за №234/01-16 від 01.08.2024 року приватний нотаріус ХМНО Ларічевою Н.А. повідомила [PERSON] про неможливість вчинення відповідної нотаріальної дії у зв`язку із пропуском [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини. У визначений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, оскільки 24.02.2022 року відбулося вторгнення збройних сил рф на територію України у тому числі і на територію Херсонської області та м. Херсон, що є загальновідомим фактом і не потребує додаткового доказування та необізнаності про наявність Заповіту, з огляду на що позивач не мав можливості подати заяву про прийняття спадщини у строки визначені законом. V. Оцінка Суду. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.ст.1217, 1218 ЦК України). Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила вказаної статті можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вбачається що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Подібна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 13 березня 2020 у справі № 314/2550/17. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, повинна насамперед стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття, саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2021 у справі № 369/6254/19-ц. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що 14.06.2022 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено актовий запис №632 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . За життя, 02.02.2021 року [PERSON] , [INFO] склав Заповіт відповідно до якого на випадок своєї смерті заповів належне йому майно зазначене у заповіті [PERSON] , [INFO] .. У встановлений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся із відповідною заявою, оскільки за об`єктивних обставин(оголошення військового стану на всій території України та відсутності відомостей про наявність складеного Заповіту спадкодавцем на його користь) був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк. За Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру станом на 01.08.2024 року ніхто зі спадкоємців до органів нотаріату з заявами про прийняття спадщини чи відмови від спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , до нотаріуса не звертався, спадкова справа не заводилась. Відомості про виклик нотаріусом спадкоємця за заповітом для повідомлення про його наявність та вчинення нотаріальних дій в матеріалах справи відсутні. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Предметом доказування у справі є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи, що Законодавець не визначив переліку причин, які є поважними при пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд у кожному конкретному випадку, виходячи з аналізу конкретних обставин пропуску строку, вирішує питання про те, чи є причина його пропуску поважною. Тобто, питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника, інших осіб, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором. Так, причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення дій у визначений законом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій. Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. В ході судового розгляду справи судом встановлено, що позивачем було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із вторгненням в Україну збройних сил рф та встановленням на всій території України воєнного стану та відсутності відомостей у позивача про наявність Заповіту складеного спадкодавцем відносно [PERSON] , а відтак суд вважає причини пропуску строку на подання заяви позивача про прийняття спадщини поважними. Враховуючи встановлене ст. 1270 ЦК України право спадкоємця у будь-який час протягом 6-місячного строку звернутися з заявою про прийняття спадщини і цей строк не може бути меншим та відсутність встановленого законом обов`язку спадкоємця передбачити на майбутнє неможливість звернення з такою заявою у зв`язку з непередбачуваними обставинами, з огляду на встановлені під час судового розгляду факти, суд визнає поважними причини пропуску строку позивачкою для звернення із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса і вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. З огляду на викладене позов підлягає задоволенню. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VIІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved