Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

У березні 2025 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою та, уточнивши, свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2-013 року. Мають спільну дитину- сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з нею, коштів на утримання дитини в достатньому розмірі відповідач не надає. Відповідач є працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, тому має можливість сплачувати аліменти. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 травня 2025 року і до повноліття дитини. Позивач подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просить задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав, просить задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Ухвалою від 14.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 01 травня 2025 року. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 05 жовтня 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7). Мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком дитини є [PERSON] . Син сторін проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Вказана обставина сторонами не оспорюється. В поданій до суду заяві відповідач зазначив, що надає матеріальну допомогу позивачці, що підтверджується випискою з карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк» та виписками про оплату лікування сина в [PERSON] (а.с.18-53). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, з ким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я і матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; наявність рухомого і нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач є батьком дитини, він за законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому із відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров`я і має об`єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається на обох батьків, суд визначає необхідним стягувати на утримання дитини аліменти в у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В даному випадку позов подано до суду 10 березня 2025 року. Зі згоди позивача, викладеної в заяві від 01.05.2025 року стягнення аліментів присуджується з 01 травня 2025 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, визнання позову, та в зв`язку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved