Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

В грудні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення на його користь суми боргу за договорами кредиту, посилаючись на те, що з метою отримання кредитних послуг в електронній формі, за допомогою веб-сайту (https: //mycredit.uа), уклав кредитні договори № 79596983 від 02 лютого 2024 року та № 2787984 від 07 лютого 2024 з ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору, відповідач отримав від позивача кредит в сумі 6000 гривень та 8000 гривень строком на 30 днів із процентною ставкою 2,5% за кожен день користування. 14 червня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклала Договір Факторингу № 14/06/21, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників № 26 від 24 червня 2024 року, який доповнює вищевказаний договір факторингу, позивач отримав право вимоги до [PERSON] за кредитними договорами № 79596983 та № 2787984. В подальшому, 19 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем за допомогою веб-сайту (https: //avans.credit.com.uа), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем було укладено кредитний договір № 32512-02/2024, відповідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 3000 гривень строком на 120 днів із сплатою 2.5 % за кожен день користування та 31 січня 2024 року кредитний договір № 49136-01/2024, за вказаними кредитними договорами відповідач отримав кредит в сумі 11000 гривень строком на 120 днів із процентною ставкою 2,5% за кожен день користування. 25 липня 2024 року ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір Факторингу № 25072024, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до [PERSON] за кредитними договорами № 32512-02/2024 та № 49136-01/2024. Окрім того, 19 березня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено кредитний договір № 23177-03/2024, відповідно до якого відповідачу також було надано кредит в сумі 1000 гривень строком на 100 днів із процентною ставкою 2,5% за кожен день користування. 29 липня 2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали Договір Факторингу № 29072024, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 23177-03/2024. Протягом дії вказаних кредитних договорів відповідач не виконував належним чином договірні зобов`язання в частині своєчасного погашення кредитів, у зв`язку з чим, допустив прострочену кредитну заборгованість. Оскільки, відповідач у добровільному порядку борги не повертає, просив стягнути з нього в примусовому порядку кредитну заборгованість за вказаними договорами та судові витрати по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. За змістом ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З метою всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів та з`ясування всіх обставин справи, суд з власної ініціативи викликав сторони в судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, а також в судове засідання не з`явилась та не повідомила суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач уклав кредитні договори № 79596983 від 02 лютого 2024 року та № 2787984 від 07 лютого 2024 з ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору, відповідач отримав від позивача кредит в сумі 6000 гривень та 8000 гривень строком на 30 днів із процентною ставкою 2,5% за кожен день користування. 19 лютого 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем за допомогою веб-сайту (https: //avans.credit.com.uа), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем було укладено кредитний договір № 32512-02/2024, відповідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 3000 гривень строком на 120 днів із сплатою 2.5 % за кожен день користування та 31 січня 2024 року кредитний договір № 49136-01/2024, за вказаними кредитними договорами відповідач отримав кредит в сумі 11000 гривень строком на 120 днів із процентною ставкою 2,5% за кожен день користування Окрім того, 19 березня 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем було укладено кредитний договір № 23177-03/2024, відповідно до якого відповідачу також було надано кредит в сумі 1000 гривень строком на 100 днів із процентною ставкою 2,5% за кожен день користування. Всього відповідач уклав 5 кредитних договір, які були укладені в електронній формі, за допомогою відповідних веб-сайтів, із заповненням всіх необхідних даних, наданням доступу до власного карткового рахунку та верифікації через систему «BankID» НБУ. Відповідно до наданих копій кредитних договорів, відповідачу було надано кредитні кошти шляхом банківського переказу, із встановленими процентами за кожний день користування. В свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Стар Файненс Груп» уклали із позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договори факторингів, відповідно до яких останні відступили право вимоги за кредитними договорами укладеним із [PERSON] .. Згідно частини 1 статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до частин 1, 2 статті 639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Кредитні договори відповідачем підписані електронним підписом з застосування одноразового ідентифікатора (одноразового паролю). Частиною 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Як вбачається з вищенаведеного порядку при укладенні договору відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору. Без відповідних дій з боку відповідача укладення договору було б неможливе. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12\~цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 100 ЦПК України. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, на офіційних веб-сайтах позичальників у вільному доступі для всіх клієнтів розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: Договір кредиту (примірний Договір на момент укладення); Правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); Згода на обробку персональних даних; Публічна інформація; Положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайтах розміщена довідкова інформація з наданням розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Відповідач на офіційних сайтах кредитодавців здійснив заповнення заявки на отримання кредиту, вказав всі дані, відмічені в заявці в якості обов`язкових для заповнення; заявка подавалась відповідачем через особистий кабінет; позивач проінформував відповідача про прийняте рішення щодо видачі кредиту через смс - повідомлення на телефонний номер та електронним листом на адресу електронної пошти позивача та розміщення інформації в Особистому кабінеті; відповідач надав відповідь позивачу електронним повідомленням про ознайомлення та повне і безумовне прийняття (акцепт) оферти, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором, надісланим в смс - повідомлені (п. 22 Правил), у відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»; позивач надав підтвердження про укладання договору шляхом розміщення інформації в особистому кабінеті відповідача та направлення примірника договору на адресу електронної пошти відповідача. Ідентифікація клієнта відбулась через систему BankID Національного банку України, клієнт самостійно вніс особисті дані в заявку, надав дозвіл до інформації з кредитної історії банку емітенту, верифікації за допомогою «otp пароля». Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Приймаючи до уваги, що зобов`язання між сторонами не припинено з підстав, передбачених законом (ст. 598 ЦК України), оскільки воно не виконано відповідачем належним чином, то суд вважає, що правовідносини між сторонами за кредитним договором не припинились, а тому позивач вправі вимагати від відповідача виконання грошового зобов`язання за кредитним договором. За змістом ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В порушення умов договору, відповідач станом на 31 жовтня 2024 року допустив прострочену кредитну заборгованість в сумі 102491 гривень 50 копійок, в тому числі заборгованість: за Договором позики № 79596983 в розмірі 24041 гривень 50 копійок, з яких: -7000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; -17041 гривень 50 копійок - сума заборгованості за відсотками; за Договором позики № 2787984 в розмірі 27200 гривень, з яких: -8000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; -19200 гривень - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 32512-02/2024 в розмірі 12000 гривень, з яких: -3000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; -9000 гривень - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 49136-01/2024 в розмірі 35750 гривень, з яких: -11000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; -24750 гривень - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 23177-03/2024 в розмірі 3500 гривень, з яких: -1000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; -2500 гривень - сума заборгованості за відсотками; У зв`язку з тим, що відповідач не виконує умови кредитних договорів і не повернув борг позивачу, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню. Крім цього, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі ст.ст. 512, 514, 525, 526, 598, 599, 610, 611, 612, 614, 625, 1049, 1054 ЦК України, суд

Outcome: approved