Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому просить визнати недійсною його заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , засвідчену приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Степанчук Н.О. та зареєстровану у книзі обліку та реєстрації спадкових справ 07.05.218 року за №113. В обґрунтування зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, а саме: трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65,8 кв м., житловою площею 36,6 кв.м.; трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,6 кв м., житловою площею 30,1 кв.м. За життя [PERSON] було складено заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті остання зробила таке розпорядження: належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , тобто заявнику. Для оформлення спадкових прав після смерті матері [PERSON] він звернувся до приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Степанчук Н.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері згідно заповіту від 22.11.2011 року. Також ним було подано заяву до нотаріуса, в якій він відмовляється від належної частки у спадковому майні після смерті [PERSON] . Враховуючи наведені обставини, тривалий час він вважав, що належно зафіксував своє волевиявлення щодо успадкування майна після смерті матері за заповітом від 22.11.2011 року та щодо відмови від успадкування майна за законом, яке не було охоплено вказаним заповітом. Однак, приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С. йому було повідомлено про відсутність правових підстав для оформлення його спадкових прав після смерті матері. Підставою для такої відмови стало те, що подана 07.05.2018 року заява про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] не була відкликана ним протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Таким чином, наразі він позбавлений можливості оформити свої спадкові права за заповітом після смерті матері. Позивач [PERSON] та його представник- адвокат Габор В.В. у судове засідання не з`явилися, представником надано заяву про розгляд справи за їх відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягають повністю з підстав, викладених у позові. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала телефонограму, в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, ухвалити рішення на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С. у судове засідання не з`явилася, надала листа про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.03.1971 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.03.2018 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2022 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, а саме: трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65,8 кв м., житловою площею 36,6 кв.м. Вказана квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 22.12.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за №3967; трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,6 кв м., житловою площею 30,1 кв.м. Вказана квартира належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Руденко Т.В. та зареєстрованого в реєстрі за №5877. За життя 22.11.2011 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Степанчук Н.О. та зареєстрований в реєстрі за №5103, згідно якого на випадок своєї смерті остання зробила таке розпорядження: належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповіла [PERSON] . Із копії спадкової справи №36/2018, заведеної 07.05.2018 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що [PERSON] для оформлення спадкових прав після смерті матері [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Степанчук Н.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] згідно заповіту від 22.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Степанчук Н.О. та зареєстрованого в реєстрі за №5103. Також, 07.03.2018 року [PERSON] подана заява про відмову від прийняття належної йому частки у спадщині у спадковому майні після померлої матері [PERSON] . Із листа №500/01-16 від 10.08.2024 року приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Ніколенко Н.С. вбачається, що 01.07.2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса з заявою про витребування спадкової справи №36/2018 до майна померлої [PERSON] , заведеної приватним нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Степанчук Н.О., з Харківського обласного державного нотаріального архіву, з метою подальшого оформлення спадкових справ після смерті матері. Однак, приватним нотаріусом було повідомлено про відсутність правових підстав для оформлення спадкових прав заявника після смерті матері [PERSON] . Підставою для такої відмови стало те, що подана 07.05.2018 року [PERSON] заява про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] не була відкликана ним протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Як вказує позивач у позовній заяві, написавши заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері за заповітом та відмови від належної частки у спадковому майні, він вважав, що належно зафіксував своє волевиявлення щодо успадкування майна після смерті матері за заповітом від 22.11.2011 року та щодо відмови від успадкування майна за законом, яке не було охоплено вказаним заповітом. В зв`язку з чим вважав, що в подальшому нотаріус видасть йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом та ним буде успадкована квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказав, що при звернені із заявою від 07.05.2018 року про відмову від належної частки у спадковому майні він допустив помилку щодо правової природи відмови як правочину. Крім того зазначив, що з 2015 року він зареєстрований у вище вказаній квартирі, де проживає разом зі своєю сім`єю і до теперішнього часу. Тому від вказаного майна він не бажав відмовлятися. За змістом ч.1 ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1222\~ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами першою, другою, третьою, п`ятою статті 1268\~ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частин першої, п`ятої,\~статті 1273 ЦК України\~спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відповідно до частини шостої статті 1273\~ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно з положеннями\~ст. 1274 ЦК України\~спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. За змістом положень ч. ч. 2, 3\~ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Відповідно до ч.5 ст.1274\~ЦК України відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями\~225,229-231 і 233 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст.\~215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 203\~ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом (частина перша статті 229 ЦК України). Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК України), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно була і має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не може бути підставою для визнання правочину недійсним. За змістом статті 229 ЦК України, під помилкою розуміється неправильне, помилкове, таке, що не відповідає дійсності уявлення особи про природу чи елементи вчинюваного нею правочину. Законодавець надає істотне значення помилці щодо: природи правочину; прав та обов`язків сторін; властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність; властивостей і якостей речі, які значно знижують можливість використання за цільовим призначенням. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] помилився щодо обставин, які мають істотне значення при поданні відмови від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , враховуючи відсутність заперечень зі сторони відповідача, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати його відмову від прийняття спадщини недійсною.

Outcome: approved