Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 16.08.2007 року було зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що протягом тривалого часу у них з відповідачем різні погляди на життя, подружнє життя з відповідачем не складається. На даний час вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, оскільки проживають окремо. Зазначає, що не має наміру в подальшому перебувати в юридично закріпленому, однак формальному шлюбі та вважає, що зберегти даний шлюб неможливо. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Позивачка не прибула у судове засідання. У позовній заяві просить розгляд справи проводити без її участі, не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, належно повідомлявся про час і місце розгляду справи, шляхом надсилання повідомлення за зареєстрованим його місцем проживання. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого 16.08.2007 року, сторони зареєстрували шлюб 16.08.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1359. У шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] до [PERSON] , слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved