Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

представник позивачки адвокат Лозинська О.Л. звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 31 липня 2010 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 321. Позов обґрунтовує тим, що 31.07.2010 між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружнє життя між сторонами не склалося, вони мають різні погляди на побут та життя, у них відсутні інтереси, стали один одному чужими людьми, під час спільного життя постійно сварились та сперечались. На протязі останніх двох років сторони проживають окремо, не спілкуються, почуття втрачені. Позивачка відноситься до відповідача з повагою, сподівається, що після розлучення між ними збережуться приязні стосунки, але шлюбні відносини відновленню не підлягають, за останні кілька років сторони стали один для одного сторонніми людьми, шлюб носить формальний характер. Позивачка просить не вживати заходів для примирення подружжя, оскільки відновлення здорових сімейних стосунків неможливо. Майнових претензій у позивачки до відповідача на дату подання цієї заяви не має. Відповідач подав відзив на позов, в якому визнав позов, підтвердив, що шлюбні відносини з позивачкою відновленню не підлягають, просив не вживати заходів для примирення, оскільки відновити сімейні стосунки неможливо. Майнові претензії до позивачки відсутні. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 17.03.2025 справа передана за підсудністю Ленінському районному суду міста Запоріжжя. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 22.04.2025 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Лозинська О.Л. в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки подала заяву про розгляд справи без їх участі та просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно зі статтею 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд дійшов висновку про необхідність залишення позивачці шлюбного прізвища « [PERSON] », оскільки заява про відновлення дошлюбного прізвища нею не подана. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною першою статті 142 ЦПК України. Таким чином необхідно повернути позивачці [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору в сумі 605,60 гривень. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору в сумі 605,60 гривень.

Outcome: approved