Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати за нею право приватної власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 48,80 кв.м., житловою 22,40 кв.м. та надвірні будівлі навіс літ. «Н», вбиральню літ «у1 », зливну яму літ. «Я» в будинку за адресою: [ADDRESS] ; припинити право спільної часткової власності за [PERSON] на 7/20 частин будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 48,80 кв.м., житловою 22,40 кв.м., зареєстроване в цілому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.12.2008, р№2-4754, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 136,70 кв. м., житловою 73,60 кв.м., складається з трьох квартир. Право приватної власності на 7/20 частин будинку фактично складає квартира [ADDRESS] , загальною площею 48,80 кв. м., житловою 22,40 кв. м., зареєстровано в цілому за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.12.2008, р№2-4754, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району. Право приватної власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 40,90 кв. м., житловою 22,30 кв. м., зареєстровано на праві спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності б/н від 14.10.1993, виданого Мереф`янською міською Радою народних депутатів. Право приватної власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 47,00 кв. м., житловою 28,90 кв.м., зареєстровано на праві спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності б/н від 30.11.1993, виданого Мереф`янською міською Радою народних депутатів. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті спадщину прийняла його дружина, [PERSON] , таким чином [PERSON] є власником 2/5 частин квартири [ADDRESS] . На підставі договору дарування від 30.11.2001 [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй на праві власності 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Отже на теперішній час [PERSON] є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] . Позивач зазначає, що на протязі тривалого часу між нею та відповідачами склався порядок користування житловим будинком, який фактично складається з трьох відокремлених квартир. В ході реєстрації позивачу видано свідоцтво про право власності на частку від будинку, між тим всім іншим співвласникам належить право на відокремлені квартири, що протиречить загальному принципу часткової власності, оскільки частки у праві часткової власності у підсумку повинні складати одиницю. Таким чином, в зв`язку з технічною помилкою при реєстрації виникла ситуація, яку позивач не може виправити інакше, ніж в судовому порядку для реалізації своїх майнових прав. За вказаних обставин вона звернулася до суду з даним позовом. Аргументи учасників справи. Від відповідачів надійшли заяви, відповідно до яких позов визнають у повному обсязі та просять його задовольнити, справу розглянути у їх відсутність. Позивач надала заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Рух справи. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 серпня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12 серпня 2024 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності закрито.\~Призначено цивільну\~справу за\~позовом[PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності до судового розгляду. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Від відповідачів надійшли заяви, відповідно до яких позов визнають у повному обсязі та просять його задовольнити, справу розглянути у їх відсутність. Позивач надала заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 136,70 кв. м., житловою 73,60 кв.м., складається з трьох квартир. Право приватної власності на 7/20 частин будинку фактично складає квартира [ADDRESS] , загальною площею 48,80 кв. м., житловою 22,40 кв. м., зареєстровано в цілому за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.12.2008, р№2-4754, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Харківського району. Право приватної власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 40,90 кв. м., житловою 22,30 кв. м., зареєстровано на праві спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності б/н від 14.10.1993, виданого Мереф`янською міською Радою народних депутатів. Право приватної власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 47,00 кв. м., житловою 28,90 кв.м., зареєстровано на праві спільної сумісної власності за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності б/н від 30.11.1993, виданого Мереф`янською міською Радою народних депутатів. Даний факт підтверджується довідкою Виробничо-комерційного підприємства «Служба замовника» №182 від 26.11.2021 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.05.2024. Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Поляковою Л.О. від 14.12.2012 року, [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] , який помер [INFO] .Таким чином [PERSON] є власником 1/5 частин квартири [ADDRESS] . Зазначене також підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 21.12.2012. На підставі договору дарування від 30.11.2001 року [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй на праві власності 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Отже на теперішній час [PERSON] є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] . Згідно висновку суб`єкту оціночної діяльності ФО-П [PERSON] від 07.05.2024 року вартість одноповерхового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] становить 870900 грн., оціночна вартість 7/20 частин житлового будинку літ. «А-1» становить 304815,00 грн. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до вимог ст. 317, 319, 391 ЦК України власник має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Виходячи з цих положень правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. \~ \~ \~ \~Статтею 358\~ЦК України встановлює, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за\~їх згодою, та кожен з співвласників має право на надання йому у користування та володіння тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. \~ \~ \~ \~Згідно положень ст. 364 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. \~ \~ \~ \~Відповідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Таким чином, позивач, як співвласник має право на виділ в натурі належної йому частини будинку, яка складається з відокремленої квартири. Пленум Верховного Суду України у пункті 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири. Класифікація речей на подільні та неподільні має практичне значення ще й в аспекті поділу спільної власності і виділення часток із неї. Подільні речі можуть бути поділені між співвласниками з виділом кожному із них його частки в натурі. Неподільна річ передається одному із співвласників, який виплачує іншим вартість їх часток, або ця річ продається, а отримана сума розподіляється між співвласниками пропорційно частці кожного з них (ст. 364 ЦК). Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого у справі №6- 12цс13, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183,358,364,319,380,382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) будинку, квартири, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену ізольовану квартиру з самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири, або які можна переобладнати в такі квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, якого зменшилась. На протязі тривалого часу між позивачем та відповідачами по справі склався порядок користування житловим будинком, який фактично складається з трьох відокремлених квартир. В ході реєстрації позивачу видано свідоцтво про право власності на частку від будинку, між тим всім іншим співвласникам належить право на відокремлені квартири, що протиречить загальному принципу часткової власності, оскільки частки у праві часткової власності у підсумку повинні складати одиницю. В зв`язку з технічною помилкою при реєстрації виникла ситуація, яку позивач не може виправити інакше, ніж в судовому порядку для реалізації своїх майнових прав. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, а також враховуючи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved