Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання у розмірі 13657,36 грн. та судового збору в розмірі 3028 грн. Відповідач [PERSON] долучив до матеріалів справи квитанцію № 0.0.399147737.1 від 08.11.2024 року про сплату заборгованості на суму 16109,38 грн. З поданої квитанції вбачається, що відповідачем було сплачено борг за послуги з централізованого опалення, інфляційні втрати та судовий збір. Відповідач [PERSON] відзив на позов не надала. 17 лютого 2025 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог в якій представник відповідача повідомив, що відповідачем по справі [PERSON] 08.11.2024 року було сплачено заборгованість за вказаним позовом в розмірі 16109,38 грн., а саме: 12162,50 грн. борг за спожиті послуги з централізованого опалення, 3028 грн. судовий збір, 918,88 грн. інфляційні втрати. Станом на 17.02.2025 року заборгованість за вказаним позовом складає 575,98 грн. (3% річних). Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва від 09.08.2024 року відповідачі: [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що в опалювальні періоди 2017-2018, 2018-2019, 2019-2020, 2020-2021 р.р. позивач надавав послугу з централізованого опалення до житлового будинку , що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення до централізованої системи опалення (наряд № 8092 від 15.10.2017 року, наряд № 59 від 15.10.2018 року, наряд № 66 від 09.11.2020 року та наказами про початок та закінчення опалювального періоду на підставі рішень виконавчого комітету Миколаївської міської ради (наказ № 251 від 03.04.2018 року, наказ № 225/1 від 05.04.2019 року, наказ № 652 від 20.10.2019 року, наказ № 192 від 08 квітня 2020 року, наказ № 236 від 12.04.2021 року). Згідно розрахунку заборгованості за період з 01.02.2018 року по 31.12.2020 року заборгованість [PERSON] по сплаті за послуги постачання теплової енергії становить 12162,50 грн. Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає таке. Відповідно до\~Закону України «Про теплопостачання»\~позивач є теплопостачальною організацією, суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Відповідно до пункту 5статті 1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі пунктом 1 частини першої статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Відповідно до частини другої статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Отже, пунктом 5 частини другої статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже судом встановлено, що відповідачі мали заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 12162,50 грн. Проте, як вбачається з поданої відповідачем квитанції та заяви представника позивача про зменшення позовних вимог вказану заборгованість боржником було погашено. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що за період з 01.03.2018 року по 31.12.2020 року відповідачам нараховано: 918,88 грн. - сума на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 575,98 грн. - три відсотка річних.\~ Враховуючи, що відповідачем погашено борг з урахування індексу інфляції, то з відповідачів підлягають стягненню 3% річних в розмірі 575,98 грн. Крім того судом встановлено, що відповідачем було сплачено на користь позивача суму судового збору в розмірі 3028 грн., а тому така стягненню не підлягає.

Outcome: approved