Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, відповідно до вимог якої просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі судового наказу від 14.03.2024 року у справі № 365/189/24 на користь [PERSON] на утримання їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , та визначити розмір аліментів в розмірі 16,5% частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Яготинського районного суду Київської області від 12.05.2017 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Незважаючи на розірвання шлюбу, відповідач регулярно забезпечував свого сина всім необхідним, купував одяг, іграшки, продукти харчування, оплачував відпочинок на морі, ніколи не ухилявся від обов?язку належного матеріального забезпечення сина, добровільно пересилав кошти на рахунок колишньої дружини. Грошові кошти він надавав готівкою та окремо перераховував на банківську картку колишньої дружини на всі потреби сина, в тому числі відпочинок на морі. Позивачу невідомо чи на потреби дитини відповідачка витрачала всі вказані кошти, так як інформацію або звіт про витрачання цих коштів відповідачка не надавала. На підставі судового наказу Згурівського районного суду Київської області 14.03.2024 у справі № 365/189/24 із [PERSON] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Однак, відповідачка в заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів, не повідомила суду про той факт, що позивач має на утриманні дитину від другого шлюбу. У зв?язку з цим, суд був позбавлений можливості призначити розмір аліментів згідно чинного законодавства в розмірі 1/3 (33%) доходу платника аліментів, що діляться порівну на двох дітей, тобто по 16,5% на кожну дитину. Так як, при народженні дітей від різних матерів, діти мають рівні права на отримання аліментів. Таким чином, при видачі судового наказу про стягнення аліментів не було враховано те, що на утриманні позивача знаходиться ще одна дитина від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] . Окрім цього, позивач просить врахувати те, що [PERSON] має захворювання, тому потребує коштів на лікування та розвиткові послуги, а саме заняття з психологом, логопедом, дефектологом. Відповідно до Довідки №1 від 07.01.2025 виданої командиром в/ч [NUMBER] , молодший лейтенант [PERSON] перебуває на військовій службі у в/ч [NUMBER] . За період проходження військової служби, стан здоров?я позивача погіршився, що призвело до необхідності проведення оперативного втручання. Позивач на даний час потребує реабілітаційного лікування, що підтверджується виписками № 12851-1789 від 23.10.2023 року; № 13052-1836 від 30.10.2023 року; № 23456 від 15.12.2023; довідкою № 6933/13.16-1.23 від 29.12.2023 року; консультаційним висновком спеціаліста від 18.01.2024 року. Відтак, позивачу потрібні кошти для покращення стану свого здоров?я та реабілітації після хірургічного оперування, щоб мати змогу в подальшому виконувати службові обов?язки, отримувати грошове забезпечення та забезпечувати своїх дітей усім необхідним для їх розвитку. На утриманні позивача перебувають його батьки похилого віку, що є особами з інвалідністю, зокрема його матір - [PERSON] має 3 групу інвалідності довічно, батько - [PERSON] має 2 групу інвалідності довічно. Тому, позивач змушений піклуватися й про батьків, які є непрацездатними, потребують матеріальної допомоги на придбання ліків, продуктів харчування та інших засобів для існування. Позивач не має у власності власного житла, тому з нинішньою сім?єю змушений орендувати квартиру та нести додаткові витрати на оренду житла у розмірі 7 000 грн щомісяця. Таким чином, матеріальний стан відповідача не дозволяє йому сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання їхньої дитини [PERSON] , в тому розмірі, що визначено судовим наказом. У зв?язку з значними витратами, зокрема на оренду житла, у позивача відсутня фінансова можливість належно утримувати та забезпечувати необхідним лікуванням дитину від другого шлюбу, створити дитині належні умови для проживання, що не відповідає тому принципу, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу від батька. У зв?язку з цим, позивач вважає, що аліменти згідно чинного законодавства слід призначити в розмірі 1/3 (33%) доходу платника аліментів, що діляться порівну на двох дітей, тобто по 16,5% на кожну дитину. Зважаючи на вказане, позивач просить суд врахувати наявність другого шлюбу, від якого у нього є на утриманні малолітній син [PERSON] , який потребує лікування, врахувати погіршення стану здоров`я самого позивача (що спричиняє додаткові витрати на лікування та реабілітацію), наявність на утриманні непрацездатних батьків, наявність додаткових витрат на оренду житла, тому на сьогоднішній час матеріальний стан позивача не дозволяє сплачувати аліменти на користь відповідачки на утримання їхньої дитини в тому розмірі, що визначено судовим наказом, що підтверджується наявними у справі доказами, тому, з урахуванням вказаного просить зменшити розмір аліментів на утримання сина з 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на аліменти у розмірі 16,5% частини заробітку (доходу) Позивача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини. Від відповідачки до суду надійшов відзив в якому вказано, що після видачі судового наказу позивач виконував свої аліментні зобов?язання, не допускаючи виникнення заборгованості по них. На дату видачі судового наказу та у період до подання позовної заяви вже існували обставини, які на думку позивача є підставою для зменшення розміру аліментів (позивач перебував на військовій службі, він вже перебував у шлюбі, у нього вже була дитина від іншого шлюбу, батьки вже перебували на пенсії по інвалідності). Вказані обставини у своїй сукупності не завадили позивачеві у подальшому тривалий час, після 14.03.2024 року, виконувати вимоги судового наказу, що свідчить про безпідставність посилання на те, що у позивача погіршився матеріальний стан, стан здоров?я, та на його утриманні з?явились інші непрацездатні утриманці. Таким чином, позивачем не доведено наявності обставин, які за положеннями сімейного законодавства можуть бути підставами для зменшення розміру аліментів. У звязку з цим, просить відмовити в задоволенні позову. Ухвалою від 21.03.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 17.05.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов з підстав викладених в ньому мотивів. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, він неї надійшла заява, в якій вона просила проводити розгляд справи у її відсутність, у задоволенні позову просить відмовити. Заслухавши пояснення сторони позивача, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані сторонами докази, надавши правову оцінку правовідносинам сторін, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Яготинського районного суду Київської області від 12.05.2017 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.11.2010 року. Поряд з цим, 25.10.2018 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено новий шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25.10.2018 року виданого Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 200 (прізвище дружини після одруження [PERSON] ). Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.01.2019 року, виданого Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 172. Відповідно до судового наказу виданого Згурівським районним судом Київської області від 14.03.2024 року у справі № 365/189/24, було вирішено стягувати із [PERSON] , 1987 року народження, РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] , фактично проживаючої за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання малолітньої, сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки командира військової частини [NUMBER] від 07.01.2025 року, молодший лейтенант [PERSON] перебуває на військові службі за призовом під час мобілізації в військовій частині [NUMBER] . Відповідач потребує лікування, на підтвердження чого надано копії: виписки із медичної карти стаціонарного хворого №іст. 13052-1836 (знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 23.10.2023 по 30.10.2023); виписку №23456 в Ковельське ТМО (поступив 12.12.2023, виписаний 15.12.2023); довідки №6933/13-16-С23(знаходився на лікуванні в Ковельському МТМО з 15.12.2023 по 29.12.2023); консультативний висновок спеціаліста від 18.01.2024 року. Крім того, в своїй позовній заяві позивач зазначає, що він має на утриманні непрацездатних батьків з інвалідністю, на підтвердження цього надає копії: свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.08.1987 року; довідку МСЕК №467149 (дата огляду 30.03.2010) видану [PERSON] , якій встановлено 3 групу інвалідності, висновок про умови та характер праці: посильна праця в домашньому господарстві; пенсійне посвідчення № [NUMBER] від 06.05.2010 року, видане [PERSON] ; довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №334597 (дата огляду 17.05.2017), виданої [PERSON] , якому встановлено 2 групу інвалідності, висновок про умови та характер праці: протипоказана фізична робота, професійна робота, та робота в нічну зміну; пенсійне посвідчення № [NUMBER] від 20.12.2017 року, видане [PERSON] . Із реєстру виконавчих проваджень [PERSON] , вбачається, що з червня 2024 року по лютий 2025 всього нараховано 66666,39 грн. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта відомості щодо [PERSON] відсутні. Також позивачем до матеріалів справи долучена копія договору оренди житла (квартири) від 27.08.2023, в якому орендодавцем виступає [PERSON] , а орендарем [PERSON] . В договорі вказано, що квартира яка є об`єктом оренди знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Розмір щомісячної орендної плати становить 7000 грн. Термін дії договору три роки з моменту підписання договору. Крім того, як вказує в своїй позовній заяві позивач, він має на утриманні сина [PERSON] , [INFO] , який має захворювання, на підтвердження цього надає консультацію невролога дитячого від 10.03.2025 року; направлення на проведення діагностичних досліджень мультиспіральним комп`ютерним томографом та магнітно-резонансним томографом від 14.04.2025 року Надаючи юридичну оцінку правовідносинам сторін, суд керується нормами частини першої статті 3 Конвенції про права дитини якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну, а саме зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки він знов одружився та у цьому іншому шлюбі у нього народився син [PERSON] , [INFO] , також на його утриманні перебувають його непрацездатні батьки пенсійного віку. Водночас, суд враховує, що син позивача від нового шлюбу народився до ухвалення судового рішення про присудження аліментів у встановленому законом розмірі. Також, позивачем жодними доказами не доведено, що батьки перебувають на його утриманні, так само, як і доказів надання матеріальної допомоги батькам, придбання ліків, продуктів харчування та інших засобів для існування. Також не надано, що останній самостійно здійснює такий вид утримання батьків та відсутні інші особи, які за законом зобов?язанні здійснювати такий догляд та утримання (сестри, брати). При цьому, доказів саме про зміну свого матеріального стану (як й жодних документів про рівень доходів як на день подання позову, так і ухвалення судового рішення) позивачем не подано. Також суд враховує, що розмір аліментів присуджено у березні 2024 року, а з позовом позивач звернувся в березні 2025 року, тобто протягом року позивач, будучи обізнаний із присудженим розміром аліментів, виконував судове рішення і наведені ним обставини, які існували до ухвалення цього ж рішення, не були перешкодою для цього. Наведене також свідчить про суперечливу поведінку відповідача. Щодо посилання позивача, що він не має у власності власного житла, а тому з нинішньою сім?єю змушений орендувати квартиру та нести додаткові витрати на оренду житла у розмірі 7 000 грн щомісяця, суд зазначає, що обрана та погоджена позивачем на власний розсуд вартість орендованого ним житла не можуть впливати на його обов`язок забезпечити належний рівень життя своєї першої дитини, яка вочевидь має рівні права із другою дитиною, з якою позивач проживає, на яку не сплачує аліменти, натомість утримує постійно, та не можуть його звільняти від відповідного обов`язку щодо першої дитини. Щодо погіршення стану здоров?я позивача та наданих ним копій медичних документів варто зазначити, що надані позивачем довідки датовані 2023 роком, а тому не можуть бути прийняті судом. Нових медичних довідок, консультаційних висновків, які підтверджують погіршення стану здоров?я позивача, як платника аліментів, на час звернення з позовом, позивач не надав. Суд звертає увагу, що зазначені події відбувалися до видачі Згурівським районним судом Київської області судового наказу від 14.03.2024 року по справі 365/189/24, та з часу яких минуло вже більше року. Сам по собі стан здоров?я позивача, який погіршився до винесення судового наказу, не може бути вирішальним при зменшенні розміру аліментів, оскільки такий стан здоров?я безпосередньо має впливати на погіршення матеріального стану позивача. В межах розгляду цієї справи, позивач не надав сукупності належних та допустимих доказів, які б свідчили про зміну з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я. Суд звертає увагу, що після видачі судового наказу позивач тривалий час виконував свої аліментні зобов?язання, не допускаючи виникнення заборгованості по них, фактично погоджуючись із визначеним розміром. На дату видачі судового наказу та у період до подання позовної заяви вже існували обставини, які на думку позивача є підставою для зменшення розміру аліментів (позивач перебував на військовій службі, він вже перебував у шлюбі, у нього вже була дитина від іншого шлюбу, батьки вже перебували на пенсії по інвалідності). Вказані обставини у своїй сукупності не завадили позивачеві у подальшому, після 14.03.2024 року виконувати вимоги судового наказу, що свідчить про безпідставність посилання на те, що у позивача погіршився матеріальний стан, стан здоров?я, та на його утриманні з?явились інші непрацездатні утриманці. Поряд з цим, статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд також враховує, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини у іншому шлюбі, сама по собі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивачем, який є працездатною особою, належними та допустимими доказами не підтверджено зміну (погіршення) його майнового стану (як і не надано жодних доказів про його матеріальний стан як на день подання позову, так й ухвалення рішення). Проте, лише сам по собі факт перебування в новому шлюбі та народження в ньому дитини на це не вказує, оскільки доказів щодо майнового стану позивача на момент вирішення питання про стягнення аліментів та на момент розгляду цієї справи суду не надано. Крім того, суд враховує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. При вирішення справи суд також враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 22.07.2024 року у справі № 688/4308/23, відповідно до якої "зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів". Також слід враховувати, що згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи зазначені положення закону (ст. 192 СК України, ч. 4 ст. 273 ЦПК України) позивач по справі не позбавлений можливості у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, або у зв`язку зі зміною обставин, що впливають на визначений розмір аліментів, звернутися в загальному порядку. На даний час в справі, яка розглядається, позивач не довів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, а також взагалі не подав належних доказів щодо рівня доходів, тож позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що визначений судом розмір аліментів у розмірі 1/4 від заробітку (доходу), відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення не буде спрямовано на належне забезпечення дитини [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме її інтересам. За таких обставин, в позові необхідно відмовити повністю. В силу положень ст. 141 ЦК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed