Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Представник позивача, адвокат Бондаренко Дмитро Валерійович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просив: а) визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , на спадкове майно яке складається з 1/2 частки трикімнатної квартири загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 46,00 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] ; б) визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , право приватної власності на 1/2 частку трикімнатної квартири загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 46,00 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , як право набуте під час приватизації. Мотивуючи свій позов тим,що після смерті матері [PERSON] він є єдиний спадкоємець першої черги спадкування, звернувся до нотаріуса про прийняття спадкового майна, однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Станом на теперішній час позивач бажає оформити свої спадкові права, а тому звертається із вказаним позовом. Ухвалою суду від 04.04.2025 року позовну заяву прийнято у провадження судді Чайкіна І.Б. за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 24.04.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, наполягав на задоволенні позову. Представники відповідача, Бахмутської міської ради Донецької області, у судове засідання також не з`явились, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, надали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представників, не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом було встановлено, що квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності частка [PERSON] та частка [PERSON] (а.с. 15) До суду надано технічний паспорт на квартиру за адресою [ADDRESS] власниками якої зазначено [PERSON] та [PERSON] , загальна площа квартири 73.50 кв.м., квартира трьохкімнатна (а.с. 16-16 зворотній). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 30). Після смерті відкрилася спадщина на 1/2 частки трикімнатної квартири загальною площею 73,5 кв.м., житловою площею 46,00 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 29). Після смерті матері [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою на підставі якої відкрито спадкову справу приватним нотаріусом Панченком А.В. за № 285/2024, що підтверджено витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 18). Постановою ПРИВАТНОГО НОТАРІУСУ КРАМАТОРСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ Панченком А.В. від 22.02.2025 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю документів, які встановлюють право власності на частку квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.26-27). У відповідності до довідки КП «БАХМУТСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» від 05.03.2025 року за № 02/08 надати копію або дублікат правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло, виданого Приватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецького залізної дороги відділом управління комунальною власністю Артемівської міської ради від 10.04.1995 року у підприємства не має можливості, у зв`язку з тим, що з міста Бахмут були евакуйовані тільки реєстрові книги (а.с. 19 зворотній) Ч. 1\~ст.\~58\~Конституції України проголошено: закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно із ст.\~1216,\~1218 Цивільного кодексу України\~(в редакції 2003 року) (далі -\~ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 2 ст.\~1220\~ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. На підставі ст.\~1268\~ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За правилами ч. 1 ст.\~1269\~ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі ст.\~1270\~ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Приписами ст.\~1296\~ЦК визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. На підставі п. 27\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до\~ст. 1296 ЦК України\~є правом, а не обов`язком спадкоємця. Згідно із ч. 1, 2 ст. 355 ЦК\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Положеннями ч. 2\~ст. 372 ЦК України\~закріплено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7\~в разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч. 2\~ст. 370 ЦК України, ч. 2\~ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця. На виконання ухвали суду ПРИВАТНИМ НОТАРІУСОМ КРАМАТОРСЬКОГО РАЙОННОГО НОТАРІАЛЬНОГО ОКРУГУ ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ Панченком А.В. копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] спадкової справи № 285/2024, з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини за законом звернувся [PERSON] (а.с.46-51) Суд зазначає, що територія міста Бахмут Бахмутської міської територіальної громади з 24.02.2022 року віднесена до території активних бойових дій відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309, а з 12.12.2023 року віднесена до тимчасово окупованих територій України. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування»\~за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Належним відповідачем у спорах про визнання права власності на майно у порядку спадкування є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Аналогічна правова позиці викладена Верховним Судом у постанові від 16.02.2022 року по справі № 752/3435/16. З огляду на відсутність заперечень представника відповідача щодо задоволення позовних вимог, що до складу спадщини входять усі права, належні спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та які не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи, що до позивача перейшли спадкові права матері, то таким чином позивачка [PERSON] успадкував спадщину в виді частини квартиру за адресою [ADDRESS] . Щодо вимоги про визнання за [PERSON] , [INFO] права приватної власності на 1/2 частку трикімнатної квартири, розташовану за адресою: [ADDRESS] , як право набуте під час приватизації, суд зазначає наступне. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку із окупацією території м. Бахмута у позивача відсутня можливість одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа. Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі\~ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Позивач у позові про визнання права власності є особою, яка вже є власником. Оскільки відсутність документу, який засвідчує право власності позивача перешкоджає йому реалізувати своє право на володіння, користування або розпорядження цим майном, то відповідне право підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та підстав позову, наданих сторонами доказів, відсутності заперечень з боку позивача та оцінивши наявні у справі докази на предмет їх належності, достовірності та достатності, аналізуючи встановлені у справі обставини, беручи до уваги, що документ, який засвідчує право власності позивача на квартиру, втрачено, у позивача відсутня можливість одержати у відповідних органах дублікат правовстановлюючого документа, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити і в цій частині.

Outcome: approved