Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

У листопаді 2024 року [PERSON] через свого представника - адвоката Попченкову І.М. звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову зазначено, позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно з рішенням Подільського районного суду міста Києва від 27.10.2023 по справі №758/2790/23. Від шлюбу сторони мають двох спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом від 06.03.2023 по справі №758/2256/23 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.03.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі такого судового наказу Ірпінським відділом ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Водночас, починаючи з дати відкриття виконавчого провадження і до цього часу свої зобов`язання зі сплати аліментних платежів відповідач жодного разу не виконав, внаслідок чого у період з 02.03.2023 у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів. На даний час у межах виконавчого провадження [NUMBER] накладено обмеження, передбачені ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», та відносно відповідача як боржника внесені відомості до Єдиного реєстру боржників. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 23.01.2025, наданого позивачці державним виконавцем, за весь період стягнення аліментів розмір загальної заборгованості відповідача становить 113 879, 26 грн. Крім того, за період з 01.02.2024 по 31.12.2024 загальний розмір заборгованості відповідача становить 56 939, 63 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за вказаний період в розмірі, що дорівнює розміру заборгованості. Ухвалою суду від 14.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву. У встановлений судом строк відповідач без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримала та не заперечила щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. При вирішені питання щодо розгляду справи в заочному порядку суд виходив з того, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що з 01.11.2008 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Подільського районного суду міста Києва від 27.10.2023, ухваленим у цивільній справі №758/2790/23. Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей. 06.03.2023 Подільським районним судом міста Києва видано судовий наказ №758/2256/23, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 02.03.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі вказаного судового наказу Ірпінським відділом ДВС у Бучанському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження [NUMBER]. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним старшим державним виконавцем Дихніч В.І., заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів за період з 02.03.2023 по 31.01.2024 становить 56 939,63 грн. Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. В матеріалах справи відсутні належні докази виникнення заборгованості не з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, тобто відповідача. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1%. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Отже, пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Саме така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі №333/6020/16-ц. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на те, що заборгованість по аліментних платежах виникла з вини відповідача, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 % заборгованості. Суд погоджується з розрахунком розміру заборгованості неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, наданим до суду, оскільки такий розрахунок виконаний відповідно до положень сімейного законодавства. Так, зі змісту складеного державним виконавцем розрахунку, вбачається, що загальний розмір заборгованості по аліментах станом на 01.01.2025 становить 113 879,26 грн, тоді як заборгованість за період з 02.03.2023 по 31.01.2024 становить 56 939,63 грн. Таким чином, із урахуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України та висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 03.03.2019 у справі № 333/6020/16-ц, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 02.03.2023 по 31.01.2024 у розмірі 56 939,63 грн. Крім того, враховуючи те, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» та ч. 6 ст. 141 ЦПК України позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved