Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що в межах кримінального провадження № 42021172050000039 від 30.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, на виконання постанови про залучення спеціаліста проведено за адресою: Полтавська область, Миргородський район, с. Харківці розрахунок заподіяної шкоди державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок та використання їх не за цільним призначенням. Так, на схемі позначено ряд земельних ділянок, серед них з кадастровим номером 5320488200:00:005:0065, з якою межує земельна ділянка площею 0,2328 га в межах прибережної захисної смуги ставка, що становить 25 м, а також земельна ділянка площею 0,5927 га, які розорані та самовільно зайняті сільськогосподарськими культурами. Загальний розмір шкоди складає 5535,25 грн., які просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. Відповідач відзив не надав. Інші клопотання не надходили. Ухвалою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 09.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення". У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у "розумні строки". Слід відмітити, що у своїй практиці Суд підходив до цієї проблеми дуже індивідуально. Разом із тим, були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів. Ці питання аналізувались судом у справі "Странніков проти України", де Суд дійшов висновку, що тривалість оскаржуваного процесу була надмірною та не відповідала вимозі„ розумності строку". З урахуванням зазначеного особа, яка не була присутньою під час розгляду справи, має право на адекватну, скорочену процедуру скасування рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Постановою заступника начальника СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавської області від 21.12.2021 року кримінальне провадження № 42021172050000039 від 30.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, закрито згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. З тексту вказаної постанови вбачається, що відповідач з 2015 по теперішній час користується земельною ділянкою поблизу с. Харківці Миргородського району поряд із ставком, який він орендував до червня 2020. Користуючись земельною ділянкою, він розорював прибережну захисну смугу навколо ставка та засіював сільськогосподарськими культурами, а також насаджував дерева, недостаючи таким чином, щоб росли чагарники. Встановлено, що відповідач незаконно зорано земельну ділянку площею 0,5927 га, а також самовільно зайнято земельну ділянку у прибережній захисній смузі ставка площею 0,2328 га та загальний розмір шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельної ділянки не за її цільовим призначенням становить 5535,25 грн. З розрахунку розміру шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок видно, що розмір шкоди становить 5535,25 грн. Відповідачу направлялися листи та претензії з приводу відшкодування спричиненої шкоди, яка не відшкодована, та після закриття кримінального провадження екологічна інспекція неодноразово викликала відповідача з метою з`ясування обставин адміністративного правопорушення та складання відповідного протоколу, на що останній не реагував, чим фактично створив умови для ухилення від адміністративного покарання. Так, п. б, ч. 1\~ст. 212 ЗК України\~встановлено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства самовільне зайняття земельних ділянок. За змістом\~статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»\~самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до ч. 1\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 1\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1\~ст. 65 ЗУ «Про охорону навколишнього середовища»\~шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Зважаючи на доведеність матеріалами справи обставин щодо самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем, яка самовільно була ним розорані та самовільно зайняті сільськогосподарськими культурами, встановлення завданого збитку державі вказаними неправомірними діями, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача розміру спричиненої шкоди. Враховуючи, що самовільна зайнята відповідачем земельна ділянка відноситься до земель Гадяцької територіальної громади, зазначені кошти підлягають зарахуванню на відповідний рахунок казначейської служби. Згідно положень\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь повивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір при подачі позовної заяви у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved