Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів на утримання дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29 серпня 2010 року сторонами укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції. Від шлюбу мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Внаслідок погіршення відносин в родині шлюб між ними було розірвано відповідно до рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30 травня 2016 року в цивільній справі № 569/16151/16-ц. Питання визначення місця проживання дітей судом не вирішувалось, оскільки між ними було досягнуто домовленості, що оскільки діти малі, то вони залишаться проживати з відповідачем, а він буде забезпечувати їх усім необхідним. Після розірвання шлюбу він винайняв квартиру та став проживати окремо. Відповідач з дітьми до недавнього часу проживала у квартирі, що належить їм на праві спільної часткової власності. Однак згодом переїхала з дітьми на постійне місце проживання до свого цивільного чоловіка [PERSON] . Адаптація до проживання у новій родині та у новій сім`ї (у відповідача з її цивільним чоловіком народилось двоє дітей) стала випробуванням для його дітей, оскільки стосунки з вітчимом у дітей не склались. Відтак, діти переїхали до позивача, де і проживають з початку 2024 року. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30.05.2016 року в цивільній справі № 569/16151/15-ц з нього на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 30 листопада 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Просить суд припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання їх спільних дітей згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 30.05.2016 року в цивільній справі № 569/16151/15-ц, та стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання їх спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дітей. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Бойчук О.П. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судових засідань повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала, пояснень чи заперечень на позов не подала, таким чином, суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Ухвалою суду від 11 червня 2024 року суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. 12.07.2024 надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, в задоволенні якого було відмовлено. Ухвалою суду від 04 березня 2025 року підготовче провадження у справі закрито. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 29 серпня 2010 року сторонами укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, що підтверджується рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30.05.2016 у цивільній справі № 569/16151/16-ц. (а.с. 6) Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.10.2011, виданим Відділом державної реєстрацї актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 2535, та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.2014, виданим Відділом державної реєстрацї актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 2303. (а.с. 4, 5) Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 30.05.2016 року в цивільній справі № 569/16151/15-ц з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1 000 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду 30 листопада 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 6) Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.02.2025 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 лютого 2025 року у Рівненському відділі державної реєстрацї актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 156. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу стало " [PERSON] ". Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах по виконавчому провадженні № 51941086 заборгованість у позивача відсутня, навпаки є переплата отриманих відповідачем аліментів на загальну суму 119\~942 грн. 82 коп. ( а.с.11-12) Судом встановлено, що відповідно до договору найму квартири від 01 лютого 2024 року [PERSON] орендує квартиру [ADDRESS] ( а.с. 8) Актами обстеження умов проживання, складеними 09 лютого 2024 та 12 березня 2024 року начальником відділу правового та соціального захисту дітей ССД Самолюк І.Р. підтверджено, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом із батьком за адресою [ADDRESS] , квартира трикімнатна, мебльована, для дітей наявні окремі кімнати, в яких є місця для сну, робоча зона, шафа для зберігання речей, належні умови для проживання та розвитку дітей. ( а.с. 9, 10) Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Згідно до ч. 4\~ст. 273\~ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідно до ч. 1-3 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. 17.04.2025 року в судовому засіданні було заслухано думку дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які підтвердили, що з початку 2024 року проживають разом з батьком [PERSON] , мати інколи, починаючи з 2025 року почала надавати кошти на проживання. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, приходить до висновку, що порушене право позивача має бути захищено шляхом припинення примусового стягнення з нього на користь матері аліментів, оскільки сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, так як діти почали проживати з батьком. Враховуючи вищевикладене, а також те, що малолітні діти [PERSON] , [INFO] з 15.01.2024 року, а [PERSON] , [INFO] з 09.03.2024 року постійно проживають з позивачем та фактично перебувають на його утриманні, то суд вважає за необхідне припинити стягувати з позивача на користь відповідачааліменти в розмірі 1 000 грн. щомісячно на кожну дитину на утримання їх спільних дітей. Щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох дітей, то суд приходить до таких висновків. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи те, що домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, а протилежного суду не доведено, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дітей. Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров`я дітей та відповідача, відсутність будь-яких відомостей про наявність у них захворювань, а також те, що у відповідача на утриманні перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на стаціонарному лікуванні у національній дитячій спеціалізованій лікарні "Охматдит" МОЗ України з 26.03.2025 року по т.ч. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову частково. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 04 грудня 2024 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 30.05.2024 року по 30.06.2024 року.

Outcome: approved