Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

27.03.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2011. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що вони мають різні погляди на сімейне життя, чоловік часто самоусувався від виконання сімейних обов`язків, проводив час з іншими жінками, внаслідок чого виникали конфлікти та сварки. Позивачка намагалася переконати чоловіка зберегти шлюб. Проте намагання були марними. Шлюбні відносини між сторонами припинилися на початку січня 2025 року. Відповідач проживає з іншою жінкою. Подальше примирення, спільне проживання і збереження шлюбу є неможливими та суперечать інтересам сторін. Позивачка просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ", а судові витрати, понесені нею при поданні позову до суду у розмірі 1211,20 грн та витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 1700,00 грн стягнути з відповідача. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 28.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення\~(виклику)\~сторін за\~наявними у\~справі матеріалами та надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивачка повідомлення суду, копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала особисто 04.04.2025. (а.с. 22). Відповідач повідомлення суду, копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви і доданих до неї документів у справі отримав особисто 28.04.202 (а.с. 23). Відзиву, клопотань до суду не подав. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Семенівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 45 (а.с. 4, 24). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що вони мають різні погляди на сімейне життя, Шлюбні відносини між сторонами припинилися на початку січня 2025 року. Відповідач проживає з іншою жінкою. Подальше примирення, спільне проживання і збереження шлюбу є неможливими та буде суперечити інтересам сторін. Статтею 51\~Конституції\~України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст.\~1\~Сімейного\~кодексу\~України (далі СК України) побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Частиною 3, 4 ст.\~56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилом ч. 2 ст.\~104\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.\~110\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.\~114\~ СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~СК\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч. 3\~ст. 141 ЦПК України). Так, для підтвердження витрат на правову допомогу позивачкою надано: договір про надання правничої допомоги № 385 від 21.03.2025 адвокатом Сиротою Д.І., акт приймання-передачі наданих юридичних послуг від 22.03.2025, який включає послугу із складання позовної заяви вартістю 1700,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю сері ПТ № 1391 від 22.11.2013 [PERSON] , квитанцією про оплату послуг на суму 1700,00 грн (а.с. 10, 11, 12, 13). Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними з наданим адвокатом обсягом послуг та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 1700,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1211,20 грн судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved