Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 22 грудня 2001 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу у сторін народилися сини: 23 травня 2002 року [PERSON] , [INFO] [PERSON] . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений з [PERSON] . [PERSON] не з`явився у судове засідання та подав суду клопотання (а.с.33), в якому просив зупинити провадження у справі для примирення з позивачем. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] категорично заперечують проти примирення з відповідачем та наполягають на розірванні шлюбу. Так, в квітні 2025 року, тобто вже після першого судового засідання, [PERSON] зняв позивача з зареєстрованого місця проживання по [ADDRESS] та наполіг на тому, щоб [PERSON] покинула спільне місце проживання подружжя. На теперішній час позивач орендує інше житло. Відсутня жодна можливість щодо примирення сторін. Тому [PERSON] та її представник [PERSON] просять задовольнити позов. Заслухавши позивача та її представника, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд встановив такі обставини. 22 грудня 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №886. Після реєстрації шлюбу позивачу було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22 грудня 2001 року (а.с.9). Від шлюбу у сторін народилися сини: [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження (а.с.10, 11). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 травня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, було відмовлено у задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі для примирення сторін. Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення» та главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24\~цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде принципово суперечити її інтересам, вона не веде з ним спільне господарство, не має спільних інтересів. Примушування [PERSON] до шлюбу з відповідачем не допускається. Примирення між сторонами неможливе. З огляду на це суд висновує про те, що шлюб, укладений між позивачем та [PERSON] , належить розірвати. Відповідно до ч.1 ст.141 та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.4). Пред`явлений нею позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved