Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

ТОВ "Бізнес Позика" звернулося до Хмільницького міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 06.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 475123-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 35 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] Також, 09.01.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 475123-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 15 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 2 250,00 грн. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 475123- КС-004 про надання кредиту належним чином не виконала, в зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в сумі 192902, 90 грн., яку позивач просить стягнути. Ухвалою суду від 20.08.2024 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 23.09.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає необгрунтованою суму, яку просить стягнути позивач, зокрема щодо нарахування комісії. 26.09.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача заперечує щодо посилань відповідача зазначених у відзиві на позовну заяву. Ухвалою суду від 26.12.2024 за клопотанням відповідача розгляд справи переведено з спрощеного провадження у загальне, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.01.2025 позивачу поновлено строк для подання доказів та задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. 29.01.2025 на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі щодо обгрунтованості розрахунку заборгованості. 13.03.2025 від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких вона посилається на неспівмірність суми відсотків за користування кредитом із сумою кредиту та зазначає, що на її думку, сума відсотків не може перевищувати 50 000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву якій просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що не має змоги повернути борг, не заперечила укладення договорів, однак вважає нараховані відсотки неспівмірними. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 06.01.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та відповідачем укладено договір № 475123-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.12-16). В ході розгляду справи позивачем не заперечувався факт укладення вказаного договору. За умовами договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 35000 грн., строк дії договору - до 22.06.2024, стандартна процентна ставка за кредитом в день - 2, 00000000, комісія за надання кредиту - 5250 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 63000 грн. ТОВ «Бізнес Позика» направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 475123-КС-004 про надання кредиту. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти в розмірі 35 000, 00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що також підтверджується банківською випискою по банківській картці № № [NUMBER] , що була витребувана судом за клопотанням позивача в АТ "Універсал Банк" (а.с. 199-200). \~ \~ \~ \~09.01.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 475123-КС-004 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію» (а.с. 35-36). Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику додатково кредит в сумі 15 000,00 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 2 250,00 грн., орієнтовна річна процентна ставка 1359,40 грн. Відповідачем також не заперечувався факт укладення вказаного договору. \~ \~ \~ \~ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 15 000, 00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що також підтверджується банківською випискою по банківській картці № № [NUMBER] , що була витребувана судом за клопотанням позивача в АТ "Універсал Банк" (а.с. 199-200). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Так, згідно рохрахунку заборгованості (а.с. 71-72), заборгованість відповідача становить: 192902,90 грн, що складається з: суми за кредитом 50000 грн; суми прострочених платежів по процентах 138906,88 грн; по комісії - 3996,02 грн. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Щодо незгоди відповідача із надним розрахунком, зокрема, щодо нарахованих відсотків, суд звертає увагу, що відповідачем в ході розгляду справи не було надано власного розрахунку заборгованості з обґрунтуванням його правильності та повноти на спростування розрахунку, наданого банком. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що наданий банком розрахунок заборгованості за Кредитним договором у сукупності з випискою з рахунку позичальника та іншими доказами є належним і допустимим доказом, який не спростовано відповідачем. Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду викладеній у постанові від 22.04.2024 в справі № 559/1622/19. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджений сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved