Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

21\~березня 2025\~року [PERSON] звернулася\~в суд\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання неповнолітньої\~дитини. В обґрунтування позову вказала, що 08 серпня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Вінницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 2016. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає із нею. Через постійні непорозуміння з лютого 2025 року вона з відповідачем припинили сімейні відносини і з тих пір відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Відповідач [PERSON] працює, має доходи, фізично здоровий. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму починаючи стягнення з моменту звернення з позовною заявою до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, а також вказала, що свої позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] був належно повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву та заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав відповідач повідомлявся на адресу, яка вказана у відповіді № 12223015 від 24.03.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру. Враховуючи зазначені обставини суд, зважаючи на зміст заяви позивачки, ухвалою від 15 травня 2025 року суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2017 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 2016, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 08.08.2017 року, яке знаходиться в матеріалах справи. Від спільного проживання сторони мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] актовий запис № 3168, свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17 вересня 2018 року, батьком якого в свідоцтві про народження заначений відповідач [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Позивачка в своїй позовній заяві вказала, що з лютого 2025 року вона припинила сімейні відносини з своїм чоловіком і їхня донька проживає з нею, що підтверджується випискою наданою Крижопільською селищною радою № 339 від 19.03.2025 року згідно якої зареєстроване місце проживання дитини [PERSON] [INFO] співпадає із зареєстрованим місцем проживання матері\~\~ [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] . Так, судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача, який проживає окремо від доньки, у матеріальному утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1, 2, 3ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач є працездатним та має змогу сплачувати аліменти (протилежне відповідачем не доведено), а тому визначає аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) відповідача, але неменше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з позовом\~21 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд також враховує, що відповідач не надав відомостей про свої доходи, а також не надав жодних доказів, які б свідчили, що він не спроможний сплачувати аліменти на доньку у визначеному судом розмірі. Як роз`яснено у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved