Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про позбавлення батьківських прав Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний на підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03.09.2024. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розлучення дитина залишилась проживати з батьком, оскільки відповідачка ще за два роки до розірвання шлюбу самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, він повністю утримує дитину, оскільки [PERSON] відмовляється допомагати у вихованні дитини, її догляді, відмовляється нести відповідальність щодо піклування спільної дитини. Син зареєстрований та проживає за місцем реєстрації позивача. Враховуючи викладене, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] . Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Також пояснив, що син перебуває на його повному утриманні та проживає за його місцем реєстрації. Причиною звернення до суду стала та обставина , що відповідачка в той період , коли нікого не було вдома , зібрала свої речі та пішла без жодних пояснень з сім"ї . Коли позивач повідомив про це сина , то він був дуже засмучений та сказав , що він не зможе простити матері її вчинок. Пізніше дізналися , що відповідачка створила нову сім`ю та зовсім не цікавиться сином. Матеріально позивач забезпечує сам сім"ю , у сина є все необхідне, син навчається в коледжі. Позивач цікавиться навчанням сина, він має гарні успіхи , з боку навчального закладу щодо поведінки сина нарікань немає. На запитання суду позивач зазначив, що коли вони проживали разом з відповідачкою все у них було нормально, вона була непоганою матір"ю. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала до суду клопотання та нотаріально завірену копію письмової заяви про відмову від батьківських прав та розгляд справи без її участі. Позивач не наполягав на участі відповідачки , суд враховуючи думку позивача , заяву відповідачки ухвалив розгляд проводити в її відсутність. Представниця третьої особи в судове засідання не з`явилась , надіслали до суду клопотання з проханням проводити розгляд без участі представника Служби у справах дітей Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області. В судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що відповідачка є його матір"ю від першого шлюбу. Після розірвання шлюбу він та його сестра залишилися проживати з батьками їх батька. Мати не цікавилася ним та сестрою та не допомагала. Батько іноді допомагав , але в основному ними опікувалися лише дідусь та бабуся. З братом [PERSON] та вітчимом спілкується , а з матір"ю не спілкується . Свідок [PERSON] пояснив , що позивач та відповідачка це його батьки. На даний час він проживає з батьком та перебуває на його утриманні. З матір"ю він намагався зв"язатися , проте вона не відповідає. Матеріально не допомагає, не цікавиться його життям , тому він вважає , що є всі підстави позбавити її батьківських прав, батька підтримує. В судовому засіданні також було досліджено письмові докази. Заслухавши позивача, свідків , дослідивши письмові докази , суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 16.09.2005 року , який було розірвано згідно рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03.09.2024 (а.с.16). Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає з батьком (а.с.15, 18,19). Син навчається в коледжі, мати контакту з коледжем не підтримує , батько цікавиться навчанням сина, спілкується з викладачами ( а.с. 20). Відповідачка на даний час перебуває в іншому шлюбі та проживає в м. Бобровиця (а.с. 17, 12). До суду надано висновок служби в справах дітей та сім"ї Димерської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 32). Суд звертає увагу, що даний висновок не містить даних щодо роз"яснення відповідачці її обов"язку належним чином виконувати свої батьківські обов"язки , вона не попереджалася про відповідальність в разі ухилення від їх виконання, взагалі не з"ясовувалася причина по якій відповідачка не спілкується з сином та чому вона відмовляється від своєї дитини. Частинами 3, 4 ст. 155 СК України визначено, що відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відмова відповідачки від батьківських прав та її згода на позбавлення її батьківських прав, викладена у її заяві, не може слугувати єдиною та достатньою підставою для позбавлення батьківських прав відносно сина, оскільки виключний перелік підстав для позбавлення батьківських прав визначено у ч. 1 ст. 164 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно правової позиції, викладеної в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, визначені ст. 166 СК України . Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. При розгляді даної справи судом не встановлено, що відповідачка систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу продовжує не виконувати своїх батьківських обов`язків, оскільки такі обставини не підтверджені належними та допустимими доказами. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав щодо сина є обґрунтованим заходом впливу і буде слугувати якнайкращим інтересам самої дитини. З огляду на необхідність забезпечення якнайкращих інтересів дитини, зокрема в частині її права на спілкування з матір`ю та збереження зв`язків із нею, суд вважає, що відсутні підстави для застосування до відповідача такого крайнього (виняткового) заходу впливу, як позбавлення батьківських прав (прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», пункт 49), проте, наявності таких обставин у цій справі не доведено. Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем не було надано безспірних доказів, які свідчать про необхідність позбавлення відповідачки батьківських прав, приймаючи до уваги те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed