Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

У грудні 2024 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення ним повноліття, починаючи з дати пред`явлення позовної заяви до суду. В обґрунтування позову зазначила те, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 березня 2024 року позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] . Батько дитини помер [INFO] . Внаслідок цього, рішенням виконавчого комітету Перещепинської міської ради № 193 від 27 червня 2024 року [PERSON] присвоєно статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідним рішенням виконавчого комітету Перещепинської міської ради № 194 від 27 червня 2024 року позивача [PERSON] призначено піклувальником над дитиною, що позбавлена батьківського піклування. Зазначила, що внаслідок агресії рф були вимушені покинути зареєстроване місце проживання в селі Довгеньке Ізюмського району Харківської області, вона та дитина є внутрішньо переміщеними особами, взяті на відповідний облік та проживають в с. Керносівка Самарівського району Дніпропетровської області. Матеріальної допомоги на утримання дитини матір не надає, додатково жодним чином дитину не забезпечує, є працездатною особою, інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї на утримані немає. Ухвалою суду від 16 грудня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, належним чином. Відзиву на позов, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі\~ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено,\~що [PERSON] \~та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 2 від 18 вересня 2008 року зроблений Довгеньківською сільською радою Ізюмського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Батько дитини [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим повторно серія [NUMBER] від 20 липня 2022 року. 14 березня 2024 року рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська відповідача [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Перещепинської міської ради № 193 від 27 червня 2024 року [PERSON] присвоєно статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого\~комітету Перещепинської\~міської ради\~№ 194\~від 27\~червня 2024\~року [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~призначено піклувальником\~над \~дитиною,\~ що\~ позбавлена\~ батьківського\~ піклування [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідок № 1226-7001157973 від 10.05.2022 та № 1226-7001378816 від 28.07.2022 [PERSON] та [PERSON] є внутрішньо переміщеними особами, взяті на відповідний облік та проживають по [ADDRESS] . З огляду на обставини, покладені в обґрунтування позову, які не оспорюються відповідачем, неповнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. За змістом статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частинами 1, 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а у разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Таким чином, ураховуючи всі вищевикладені обставини, те, що позивач є піклувальником над неповнолітньою дитиною, відповідно має право на звернення до суду з таким позовом, а також обов`язок батьків щодо утримання дітей, те, що відповідач є матір`ю неповнолітньої дитини, є працездатною, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки суд виснував про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved