Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Суть позову Позивач [PERSON] звернувся до суду 20.01.2025 року з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно \~ \~ \~ \~до \~ \~ \~ \~рішення Дзержинського \~ \~ \~ \~районного \~ \~ \~ \~суду від 11 червня 2024 року по справі №210/1505/24, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку/доходу щомісячно - задоволено повністю, стягнуто з Відповідача на користь Позивачки починаючи з 14.03.2024 року і до досягнення [PERSON] [INFO] повноліття. В подальшому, зазначене судове рішення Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2025 року змінено в частині визначеного розміру аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , зменшивши його з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу). В решті рішення суду залишено без змін. Необхідність зміни судового рішення в частині розміру стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] судом апеляційної інстанції вмотивовано тим, що у сторін по справі двоє спільних дітей, при цьому на утримання старшої дочки [PERSON] вже стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, відповідно до Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 року у справі №200/11167/15-ц. При цьому, судом апеляційної інстанції враховано, що [PERSON] не надала належних та допустимих доказів неможливості працевлаштуватись, а медичні документи надані у справі з приводу стану здоров`я молодшої дочки не доводять такого факту. Також, до суду не надано доказів більших витрат на утримання молодшої дитини [PERSON] . За таких умов, враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного суду вважала за необхідне рішення суду змінити в частині розміру стягнутих з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , зменшивши цей розмір до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Зазначеними судовими рішеннями встановлено факт погіршення стану здоров`я, що підтверджується консультаційним висновком медичного реабілітаційного центру Кінезіо, відповідно якого [PERSON] встановлено діагноз: остеохондроз поперекового відділу хребта, кила диску L5-S1 праворуч, стан після операції від 09.10.2022 інтерламінарна дискектомія. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 року у справі №200/11167/15-ц, шлюб між сторонами розірвано та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, а після одруження у Позивача та Відповідача народилася донька [PERSON] [INFO] яка була зареєстрована на Відповідача, як батька дитини. Позивач зауважує, що ним передано Відповідачці для проживання та використання об`єкт нерухомого майна квартиру загальною площею 46,6 кв.м, житловою площею 27,4 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і ця обставина підтверджено безпосередньо Відповідачкою в рамках судової справи №210/1505/24. При цьому, сам позивач працюючи та проживаючи в місті Києві не має власного житла в зазначеному місті, що потребує значних витрат на забезпечення проживання. Враховуючи викладене, просив суд зменшити розмір аліментів, встановлених рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 у справі №200/11167/15-ц з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . Рух по справі Ухвалою суду від 27 січня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.22). Ухвалою суду від 21 лютого 2025 року постановлено судове засідання, призначене на 11.00 годину 26 лютого 2025 року та всі наступні судові засідання у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів проводити в режимі відеоконференції в приміщенні Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за участі позивача [PERSON] через підсистему «Електронний суд України» (а.с.27). Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року відкладено підготовче судове засідання у справі (а.с.30). Ухвалою суду від 25 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.34-35). Аргументи учасників В судовому засіданні 07.05.2025 року позивач [PERSON] оголосивши позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні 07.05.2025 року відповідач [PERSON] просила відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05.06.2009 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 202, від якого є неповнолітня дитина, - розірвано. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , [NUMBER] , працюючого в Державній фінансовій інспекції в Дніпропетровській області, головним державним фінансовим інспектором, який проживає за адресою: [ADDRESS] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , до її повноліття, тобто до [INFO] , починаючи стягнення з 04.06.2015 року (а.с.3 зворот-4). Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року стягнуто з [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на утримання дитини [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви, а саме з 14.03.2024 року і до досягнення [PERSON] [INFO] повноліття (а.с.4 зворот-10). Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 січня 2025 року рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2024 року змінено в частині визначеного розміру аліментів, стягнутих з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , зменшивши його з до 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу). В решті рішення суду залишено без змін (а.с.10 зворот-15). Постанова набрала законної сили 08.01.2025 (а.с.16). Відповідно до наказу начальника [INFO] (по особовому складу) №2-дс від 04.02.2025, [PERSON] прийнято на роботу та призначено з 05.02.2025 року на посаду головного спеціаліста відділення рекрутингу та комплектування [INFO] , на період дії воєнного стану, без конкурсного відбору та до дня визначення переможця на цю посаду за результатами конкурсного відбору відповідно до законодавства, але не більше ніж на строк, визначений законодавством як граничний, з посадовим окладом 5600 грн. на місяць (а.с.32). Мотиви, застосовані норми права та оцінка суду Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. В постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 Верховний Суд України дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Положеннями ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18 зазначено, що аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. За змістом законодавства, аліменти є власністю дитини, а обов`язок суду полягає в першу чергу забезпечити дитині право на належне утримання. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано або вони взагалі не перебували в ньому. Суд зауважує, що зменшення розміру аліментів є правом суду, а не його обов`язком, виходячи з диспозиції ст. 192 СК України, тобто, навіть за умови доведеності факту зміни матеріального стану платника аліментів, суд, який розглядає справу, може не задовольняти вимоги останнього про зменшення розміру аліментів, зважаючи на інші обставини справи, зокрема, у разі, якщо зменшення розміру аліментів не відповідатиме інтересам малолітніх дітей, які мають право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та вказано у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 621/307/17 (провадження № 61-31400св18) відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Позивач [PERSON] просить суд зменшити розмір аліментів, встановлених рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 року, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що судовими рішеннями у справі №210/1505/24 встановлено факт погіршення стану його здоров`я, що ним передано відповідачу [PERSON] для проживання та використання об`єкт нерухомого майна квартиру загальною площею 46,6 кв.м, житловою площею 27,4 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , і ця обставина підтверджена безпосередньо відповідачем в рамках судової справи №210/1505/24, а також тим, що позивач, працюючи та проживаючи в місті Києві не має власного житла в зазначеному місті, що потребує значних витрат на забезпечення проживання. Суд зауважує, що підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів. Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України\~доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких в учасників справи виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України\~в повному обсязі, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану чи здоров`я з моменту стягнення аліментів на утримання дітей, відповідачем в рамках даної судової справи не надано. Суд не бере до уваги посилання позивача на обставини, встановлені судами в межах цивільної справи №210/1505/24, оскільки дані обставини мали місце на момент розгляду справи №210/1505/24, а саме 11 червня 2024 року та враховуючи мінливість життєвих обставин, могли змінитись на момент розгляду даної справи. Разом з тим, будь яких доказів на підтвердження того, що позивач, працюючи та проживаючи в місті Києві не має власного житла, що потребує значних витрат на забезпечення проживання, позивачем також не надано. Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів, встановлених рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.10.2015 у справі №200/11167/15-ц з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] до досягнення повноліття [PERSON] , [INFO] . Судові витрати Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача стягненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed