Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до укладеного Договору № 6216266 про надання споживчого кредиту від 26.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (торгова марка «CreditPlus») та [PERSON] відповідач отримав кредит у розмірі 20000 гривень, строком на 360 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ "А-БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи первісного кредитора. Кредитний договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://creditplus.ua/documents. Зазначає, що відповідач зареєструвався на ІТС, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідач відповідно до умов кредитного договору, п. 7.1.17, 7.1.18 Правил, в особистому кабінеті в ІТС прийняв пропозицію укласти кредитний договір та підписав кредитний договір 26.12.2022 року о 17:06:19 годині шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором С673109, надісланий на номер телефону, що наданий відповідачем. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 26.12.2022 на платіжну картку № [NUMBER] , номер транзакції 32709616. 26.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», укладено Договір факторингу № 26.09/23-Ф від 26.09.2023 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 6216266 про надання споживчого кредиту від 26.12.2022 року перейшло до позивача. Позивач зазначає, що в порушення умов Кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв?язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором станом на 26.09.2023 року становить 55820,00 гривень, яка складається з: ??20000,00 грн. - заборгованість за кредитом; ??35820,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. кредитного договору та розрахунку заборгованості. Стягнення нарахованих процентів за кредитним договором здійснюється за період строку дії кредитного договору. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 26.12.2022 № 6216266 станом на 26.09.2023 року у розмірі 55820,00 гривень, яка складається з: 20000,00 гривень - заборгованість за кредитом, 35820,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами, а також судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп. та 10000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. 07.01.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 06.03.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано у АТ «Акцент-Банк» запитувану інформацію, виписку з карткового рахунку відповідача. 25.03.2025 на виконання ухвали суду від АТ «Акцент-Банк» до суду надійшла запитувана інформація та виписка з карткового рахунку відповідача. 01.04.2025 ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області зобов`язано позивача надати оригінали письмових доказів для ознайомлення. 05.05.2025 на адресу суду від позивача надійшли оригінали письмових доказів для ознайомлення. Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, 08.05.2025 представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому ЦПК України порядку, відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглядати справу у заочному порядку за наявними в ній матеріалами та доказами, поданими позивачем. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26.12.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №6216266 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 20 000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, Паспорті споживчого кредиту (а.с. 92-101). Відповідач підписав договір про надання споживчого кредиту та паспорт споживчого кредиту електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора. Зокрема, 26.12.2022 о 17:06:19 год. ідентифікатор С673109. Відповідно до п.9.6. договору про надання споживчого кредиту, електронний підпис Товариства створюється на Договорі шляхом накладання аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком, попередньо узгодженим Сторонами в укладеному Договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні Товариства за кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства зазначений в цьому Договорі. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом, одноразовим ідентифікатором цього Договору, створює підпис Клієнта на Договорі та вважається направленим Товариству через повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Таким чином, між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір в електронній формі, що прирівнюється до письмової форми договору з всіма правовими наслідками невиконання зобов`язань за договором. Підписанням вказаного Договору про надання споживчого кредиту від 26.12.2022 сторони погодили всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Відповідно до п.1.3, 1.4 Договору про надання споживчого кредиту від 26.12.2022 кредит надано у розмірі 20000,00 грн., строк кредитування - 350 днів. Відповідно до п. 1.5.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору. Згідно із п.1.2 Договору про надання споживчого кредиту, відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Кредитні кошти у розмірі 20 000,00 грн. були перераховані ТОВ «Авентус Україна» на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , емітовану АТ «Акцент-Банк», що підтверджується копією листа вих. №20230923-2 від 29.09.2023 про переказ коштів (а.с.21-22) та інформацією наданою на виконання ухвали суду від 04 лютого 2025 року АТ «Акцент-Банк» та випискою про рух коштів по рахунку відповідача (а.с.138). Отже, ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит у сумі 20000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач обов`язок по сплаті кредиту належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 26.09.2023 відповідно до наданого розрахунку (а.с. 23-29) становить 55820,00 грн. з яких: ??20000,00 грн. - заборгованість за кредитом; ??35820,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. кредитного договору. 26.09.2023 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 26.09/23-Ф, відповідно до умов якого, право вимоги за договором № 6216266про надання споживчого кредиту від 26.12.2022 перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (а.с. 62-70). Відповідно до Витягу з реєстру боржників за договором факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача за Договором про надання споживчого кредиту від 26.12.2022 № 6216266 на загальну суму 55820,00 грн. з яких: 20000,00 грн. - заборгованість за кредитом; ??35820,00 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 81). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували па момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Крім того, ст. 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлене відповідним Договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості і, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Як вже зазначалось судом, на виконання умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 20000,00 грн., проте відповідач договірні зобов`язання за договором належним чином не виконував, тіло кредиту, проценти за користування кредитом у відповідності до умов договору не сплачував. При цьому, розрахунок позивача відповідачем не спростований, відповідачем не надано достатніх даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена, відсотки нараховані в межах строку кредитування та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту від 26.12.2022 № 6216266 на загальну суму 55820,00 грн. з яких: 20000,00 грн. - заборгованість за кредитом; ??35820,00 грн. - заборгованість за відсотками. Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про відшкодування на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного. Згідно з приписами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частина 4 ст. 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як встановлено судом, у межах розгляду даної цивільної справи позивачу надавалась професійна правнича допомога адвокатом Руденко К.В. на підставі договору про надання юридичних послуг № 02/08/2024 від 02.08.2024, який наявний в матеріалах справи (а.с.82-85). Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 5 від 30.08.2024 (а.с. 88) та витягу з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 5 від 30.08.2024, Руденко К.В. надав позивачу юридичні послуги на загальну суму 10000,00 грн. (а.с.89). Платіжною інструкцією № 1353 від 06.09.2024 підтверджується факт сплати адвокату Руденко К.В. грошових коштів у розмірі 100000,00 грн. (призначення платежу: згідно договору 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 по акту № 5 від 30.08.2024)(а.с.90). Відповідно до закріпленого принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. При цьому слід відзначити, що ЦПК України встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача документи та доводи на обґрунтування суми заявлених витрат, пов`язаних із розглядом справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, клопотань, їх значення для спору (справи), суд дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. не є цілком співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу розмірі 4000,00грн.

Outcome: approved