Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника Нурай Алієву звернулося до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] , в якому представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості: за кредитним договором № 4066801 від 19.10.2023 у розмірі 42420,00 грн, з якої: 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 35420,00 грн сума заборгованості за процентами; за кредитним договором № 4669769 від 20.09.2023 у розмірі 38500,00 грн, з якої: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 28500,00 грн сума заборгованості за відсотками, а всього на загальну суму на 80920,00 грн. Також представник позивача просила стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 19 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4066801, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідачу надано фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а останній зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах визначених договором. 27 червня 2024 року між TOB «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27062024, відповідно до умов якого TOB «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а TOB «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, в тому числі до [PERSON] в сумі 42420,00 грн, з якої: 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 35420,00 грн сума заборгованості за відсотками. Крім того, 20 вересня 2023 року між TOB «ФК«1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 4669769, який підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора. За умовами договору [PERSON] отримав грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника та зобов`язався повернути їх і сплатити позикодавцю проценти за користування цими коштами. 14 червня 2021 року між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21. Представник позивача вказує, що відповідно до реєстру боржників №19 від 27.02.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 позивач набув права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 4669769 від 20.09.2023 в сумі 38500,00 грн, з якої: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 28500,00 грн сума заборгованості за процентами за користування позикою. Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О. від 08 квітня 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 06 травня 2025 року о 10 год 00 хв. Позивач в особі уповноваженого представника в судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника та про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а. с. 5 зв.). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою: [ADDRESS] , відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру № 1271068 від 08.04.2025. Згідно із відмітками поштового відділення поштове відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання не отримане адресатом, наявні відмітка, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 65). Від відповідача відзиву на позов не надійшло, про поважні причини неявки суд не повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до статей 223, 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд встановив таке. Судом установлено, що 19 жовтня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 4066801, який підписано електронним підписом позичальника (а. с. 7-16). Відповідно до п. 1.1 указаного договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при його вході в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі, шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно із п. 1.2, п.1.3 указаного договору, на умовах, встановлених договором, товариство надало клієнту кредит у гривні, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 7000,00 грн, тип кредиту кредит. Строк кредиту 360 днів. Дата повернення кредиту та рекомендовані дати внесення клієнтом грошових коштів вказуються в Графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 договору. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту за стандартною ставкою становить 2,00% в день, за зниженою ставкою 1,40% в день. За змістом п. 3.1. кредитного договору проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Пунктом 2.1. договору передбачено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № [NUMBER] . При підписанні кредитного договору № 4066801 від 19.10.2023 сторони обумовили тип кредиту, його суму, строк кредитування, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку та інші суттєві умови. Кредитний договір відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором Н916. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» договір позики був укладений сторонами у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.\~12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. За умовами договору відповідач отримав на його банківський картковий рахунок грошові кошти у сумі 7000,00 грн на погоджений умовами договору строк та зобов`язався повернути їх TOB «Лінеура Україна» і сплатити товариству проценти за користування цими коштами. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка становить 42420,00 грн, з якої: 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 35420,00 грн сума заборгованості за відсотками. 27 червня 2024 року між TOB «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27062024, відповідно до умов якого TOB «Лінеура Україна» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а TOB «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, що також підтверджується копією акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 27062024 (а. с. 22-23, 24). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27062024 від 27.06.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 42420,00\~грн, з якої: 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 35420 грн сума заборгованості за відсотками (а. с. 25). Отже, до позивача як правонаступника перейшло право вимоги щодо стягнення нарахованої заборгованості з відповідача [PERSON] за кредитними договором № 4066801 від 19.10.2023. Дослідженням письмових доказів справи установлено, що 20 вересня 2023 року між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №\~4669769 в електронній формі, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Згідно із п.п. 2.1.,2.2., 2.3.,2.4. п.2 договору позики № 4669769 від 20.09.2021 відповідачу надано позику в сумі 10000,00 грн безготівковим шляхом (шляхом переказу на банківську карту споживача) строком на 30 календарних днів. Базова процентна ставка за перший день користування позикою (фіксована) становить 59,71%. Базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) становить 2,50 %, знижена процентна ставка 0,01% в день. Орієнтовна загальна вартість позики 16000,00 грн (а. с. 34 -34 зв.). Дата надання позики 20.09.2023. Дата повернення позики (останній день) 20.10.2023. Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. п.5 договору позики, позичальник підписанням цього договору позики підтвердив, що він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також погодився, що до моменту підписання договору позики вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на вказаному вище сайті. Відповідно до п. 20, 21 договору позики цей договір укладено дистанційно, в електронні формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений сторонами у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. За умовами договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 10000,00 грн на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на його банківський картковий рахунок та зобов`язався повернути їх і сплатити товариству проценти за користування цими коштами. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконував належним чином, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка становить 38500,00 грн, з якої: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 28500,00 грн сума заборгованості за відсотками. 14 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (клієнт за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (позивач у справі, фактор за договором) укладено договір факторингу № 14/06/21 (а. с. 37-39), відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги до боржників, перелік яких зазначений у відповідних реєстрах боржників (а. с. 37-40). Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. 28.07.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу №\~14/06/21 від 14.06.2021, відповідно до умов якої сторони погодили внести зміни до п.1.3. договору факторингу щодо строків направлення боржникам повідомлень про відступлення прав вимоги, передачу їх персональних даних та інформації про Фактора (а. с. 40). 27.02.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено додаткову угоду № 20 до договору факторингу №\~14/06/21 від 14.06.2021 щодо розміру загальної суми прав вимоги та ціни продажу згідно Реєстрів боржників № 17, 18, 19 від 27.02.2024 (а. с. 41). Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 19 від 27.02.2024 до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором позики № 4669769 від 20.09.2023 в сумі 38500,00 грн, з яких: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 28500,00\~грн сума заборгованості за відсотками за користування позикою (а. с. 43). Суд, дослідивши умови та зміст договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4066801 від 19.10.2023 (далі кредитного договору) та договору позики № 4669769 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 20.09.2023 дійшов висновку, що за своєю правовою природою правовідносини, які виникли між відповідачем у цій справі та первісними кредиторами Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», є кредитними, а тому вони підпадають під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за наведеними договорами застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, які регулюють відносини за договором позики, якщо інше не встановлено §2 глави 71 Цивільного кодексу України, або не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахували відповідачу грошові кошти за укладеними між ними договорами: - № 4066801 від 19.10.2023 на суму 7000,00 грн; - № 4669769 від 20.09.2023 на суму 10000,00 грн. Отже, наведені вище первісні кредитори виконали взяті на себе зобов`язання відповідно до умов зазначених кредитного договору та договору позики шляхом надання відповідачу грошових коштів у визначеному розмірі. В силу ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач всупереч умовам вказаного кредитного договору та договору позики, взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, допустивши порушення умов цих договорів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість: за кредитним договором № 4066801 від 19.10.2023 у розмірі 42420,00 грн, з якої: 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 35420,00 грн сума заборгованості за відсотками. за договором позики № 4669769 від 20.09.2023 у розмірі 38500,00 грн, з якої: 10000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 28500,00 грн сума заборгованості за відсотками за користування позикою. Як убачається з матеріалів справи, первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позивачем у справі, укладений договір факторингу № 27062024 від 27.06.2024 на підставі якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 4066801 від 19.10.2023. Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статтями 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1статті 1078 ЦК України). Факт прострочення відповідачем сплати заборгованості за наведеними кредитним договором та договором позики не спростовано, доказів оплати відповідачем заборгованості суду не надані. Набуття права вимоги позивачем до відповідача за кредитним договором № 4066801 від 19.10.2023 підтверджується витягом з Реєстру боржників, що є додатком до договору факторингу № 27062024 від 27.06.2024. У ч. 2 ст. 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згідно із ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (статті 526, 527, 530 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачена заборона односторонньої відмови від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 79, 80 ЦПК України). Згідно із ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь іншої сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись до суду, позивачем надані належні, достатні та допустимі докази на підтвердження заявлених позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 4066801 від 19.10.2023. Доказів розірвання або визнання недійсними вказаного кредитного договору (на підставі якого виникли зобов`язання у відповідача перед позивачем щодо сплати кредиту) та/або договору факторингу (на підставі якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором) в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст. 629 ЦК України зазначений договір є обов`язковим для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи. Розмір заборгованості за кредитним договором № 4066801 від 19.10.2023 відповідачем не спростований, будь-яких нових нарахувань кредитної заборгованості позивач не проводив. У свою чергу, відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача щодо розміру заборгованості суду не надано. Враховуючи, що відповідачем були порушені взяті зобов`язання щодо порядку та строків оплати за кредитним договором № 4066801 від 19.10.2023, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 42420,00 грн, з якої: 7000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 35420,00 грн сума заборгованості за відсотками. Щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики № 4669769 від 20.09.2023 у розмірі 38500,00 грн, суд зазначає наступне. В обґрунтування вказаної позовної вимоги позивач зазначив, що на підставі договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем, до останнього як правонаступника перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором позики № 4669769 від 20.09.2023. Суд звертає увагу, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі № 910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія,як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Як встановлено судом, договір позики між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено 20 вересня 2023 року, тобто вже більше двох років після укладення 14 червня 2021 року договору факторингу між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Отже, право майбутньої вимоги на момент укладення договору факторингу мало бути визначеним, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 не було, та сторони не могли передбачити, що 20.09.2023 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» буде укладено договір з відповідачем. Таким чином, позивач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів переходу до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 4669769 від 20.09.2023. Враховуючи,\~що позивачем\~не доведено\~факту переходу\~права вимоги\~до відповідача\~за договором\~позики від\~первісного кредитора\~ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів»\~до ТОВ\~«ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»,то і наступний перехід права вимоги, який є похідним, не може підтвердити перехід вказаного права вимоги до останнього кредитора ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» Таким чином, встановивши, що договором позики № 4669769 від 20.09.2023, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] не порушуються права і законні інтереси ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», суд вважає, що останнє не має права вимагати від відповідача оплати заборгованості за вказаним вище договором позики, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №\~104580 від 21.03.2025, керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де вказано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1587,28 грн (3028,00 грн сума сплаченого позивачем судового збору х 0,5242 коефіцієнт задоволених вимог). З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial