Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача). Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором №2111445672738 від 24.04.2021 у розмірі 40 062,00 грн., сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. та 13 000,00 витрат на правову допомогу адвоката. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 24.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №2111445672738. Згідно з п.1.1. договору, товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. Договору граничний строк кредитування (строк дії кредитног договору): 1 (один) рік. Згідно з п. 1.4. Договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування сум кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною п. 1.4.в); д) тип процентної ставки фіксована. На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4000,00 грн. Дана обставина підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія «Вей фор пей», згідно з яким на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК «Вей фор пей» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК «Вей фор пей» 24.04.2021 здійснено один переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику в сумі 4000,00 грн. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №2111445672738 від 24.04.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором про надання фінансових послуг послуг №2111445672738 від 24.04.2021, що уклали ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та відповідач. Станом на сьогоднішній день заборгованість відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість. У порушення умов договору про надання фінансових послуг №2111445672738 від 24.04.2021 відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує в результаті чого станом на день підготовки позову становить 71 979,20 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4 000,00 грн; заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 67 979,20 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності по просить стягнути заборгованість у розмірі 40 062,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 36 062,00 грн. 10.12.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача Ткаченко М.М. зазначила, що 24.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №2111445672738, який відповідає формі, передбаченій ст. ст. 207, 208, 1047, 1055 ЦК України. Відповідач здійснив дій, спрямовані на укладання Договору шляхом заповнения заявки на сайті, з введенням коду підтверджения, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому було перераховано грошові кошти. Враховуючи вищенаведене правове регулювання та наявні в матеріала справи докази вбачається, що між первісним кредитором та Відповідачем укладено електронний кредитний договорір, адже без отримання відповідачем листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Кредитором та відповідачем не був би укладений. Згідно з положениями ст. 3 ст.204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочи вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиня цивільні права та обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована. 3 кредитного договору вбачається, що у відповідності до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всі істотних умов кредитного договору, який оформлений в електронній формі використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Оскільки даний договір укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовим ідентифікатором, отриманим у SMS- повідомленні, тому без отримання SMS-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства договір між відповідачем та товариством не був би укладений. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2000 року у справі №132/1006/19, провадження № 61-1602св20. Додатково наголосила, що договір було підписано сторонами, екземпляр договору було надано відповідачу. Крім того відповідач частково сплачував заборгованість, що свідчить про визнання факту укладені договору та погодження з його умовами. Щодо перерахування коштів зазначила, що небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення виписок по картковим рахункам споживачів. Крім того, відповідач частково сплачував заборгованість, що свідчить про визнання факту отримання ним кредитних коштів. Твердження відповідача про те, що він не отримував кредитних коштів не заслуговують на увагу. Вбачається, що відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. Щодо відступлення прав вимоги та повідомлення про заміну кредитора зазначила наступне. 01.12.2021 було укладено договір №1-12 відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило на користь ТОВ «Вертикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2111445672738. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вертикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2111445672738. Відповідно до п. 5.2 договору про відступлення прав вимоги №10-01/2023 права вимоги вважаються відступленими первісним кредитором та набутими новим кредитором день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржник друкованому вигляді. Пунктом 7.2 Договору встановлено, що ціна договору сплачується новим кредитором кредитору протягом 1065 календарних днів з дати підписання сторонами цього договору. Дані договори не оскаржуються в судовому порядку як сторонами договору, так і будь-якими іншими особами, є дійсними, відповідають волі сторін та чинному законодавству. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які спростовують факт переходу прав вимоги та/або будь-які заперечення сторін договору щодо виконання його умов. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Повідомлення боржника здійснювалось первісними кредиторами відповідно до умов укладених договорів відступлення прав вимоги. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Пунктом 1.3. договору встановлено орієнтовний строк повернення кредиту днів з моменту отримання кредиту - 17 днів. Пунктом 1.9 договору зазначено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. Зазначене також відображено в Заяві-анкеті, відповідно до умов якої строк кредиту становить 365 днів, орієнтовний строк повернення кредиту 17 днів з моменту отримання кредиту. Відповідно до пп. 1.4.1., 1.4.2. договору та Заяви-Анкети нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16-й день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 17 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Враховуючи, що договір було укладено 24.04.2021, граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) закінчився 16.04.2022. Таким чином, період з 24.04.2021 по 24.04.2022 є періодом правомірного користування позичальником кредитими коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, який супроводжувався нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у договорі. Відповідно до наданих розрахунків заборгованості нарахування відсотків здійснювалось за період з 24.04.2021 по 23.04.2022, тобто в межах строку кредитування, зазначеного в Кредитному договорі та в Заяві-анкеті на отримання кредиту. При цьому, відповідно до умов договору, відсоткова ставка за перші 17 днів становить 2% на день, з 18 по 31 день 3,64% на день, з 32 по 475,02% на день, в подальшому 7,67% на день. Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами Договору. У справі, що розглядається, заборгованість складається із: заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками. Позивач не нараховував неустойку (штраф та пеню), а лише відсотки у розмірі та строк, погоджений сторонами. Враховуючи, що відсотки не є пенею, їх зменшення чинним законодавством не передбачено. Також позивач надав суду достатні, належні та достовірні докази для підтвердження витрат на правову допомогу, а витрати на витрати на правову допомогу, заявлені відповідачем є безпідставними, не підтвердженими належними доказами, а їх розмір є завищеним та необґрунтованим. Представник позивача Ткаченко М.М. в судове засідання не з`явилася, однак 06.05.2025 подала заяву, в якій просить розгляд прави проводити у відсутності представника позивача, позов просить задоволити. Позиція відповідача: 05.12.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву представника відповідача адвоката Калініна С.К., в якому останній просить відмовити в задоволенні позову з наступних підстав. До матеріалів позовної заяви було долучено копію відповіді ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 01.05.2024, згідно з якою 24.04.2021 було здійснено грошовий переказ у розмірі 4000,00 грн. на рахунок № [NUMBER] . Із вказаної відповіді неможливо встановити ні власника рахунку/картки, ні даних по здійсненій операції, а також, даних, стосовно кредитного договору, за яким здійснювались перекази. Вказана відповідь не є належними та допустимими доказами на підтвердження факту виникнення між сторонами правовідносин з кредитування та отримання відповідачем кредитних коштів, а лише підтверджує проведення платежу в системі. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерськи облік та фінансову звітність». Згідно з положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Позивачем не доведено наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами. Крім цього, розрахунок заборгованості не містить даних про осіб, повноважних на його видання із зазначенням прізвища та посади, відповідальних за здійснення бухгалтерської операції і правильність її оформлення. Такий розрахунок заборгованості є текстовою роздруківкою даних у виді таблиці, повинен бути оформлений у відповідності до вимог чинного законодавства. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір, можуть бути первинні документи, що оформлюються відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 254 від 18.06.2003, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018. Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересн 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справ №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20. Так, позивач не надав суду докази про отримання [PERSON] листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, про здійснення входу останнім на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету пароля особистого кабінету, а тому в матеріалах справи відсутні докази укладання кредитного договору в електронному вигляді, що відповідає вищевказаним висновкам Верховного Суду. Матеріали справи містять копію договору про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком до вказаного договору, і паспорт споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису. Проте, позивачем не долучено до матеріалів, справи будь-яких доказів, які прямо опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в даній системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. Крім цього, Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» не надано доказів оплати за Договорами факторингу, а тому відсутні підстави вважати, що Позивач отримав право вимоги за Кредитним договором № 2111445672738 від 24.04.2021. Відповідно до умов Договору позики № 2111445672738 від 24.04.2021, сума кредиту становила 4000,00 грн., максимальна процентна ставка за один день користування кредитом - 2,00 %. Строк кредитування - 17 днів. Отже, з врахуванням викладеного слід дійти висновку, що за Договором про надання фінансових послуг № 2111445672738 від 24.04.2021, проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 17 днів, тобто терміну, на який були надані кредитні кошти, а тому розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами за цим договором з врахуванням умов договорів щодо розміру денного відсотку за користування коштами складає 1360,00 грн. (4000*2% x17). Крім цього, зазначив, що саме такий розмір відсотків було зазначено у Заяві- Анкеті, яка долучена до матеріалів справи. Враховуючи, що позивачем нараховані відсотки за користуванням кредиту за межами строку кредитування, відтак у задоволенні вимог позивача у частині нарахування відсотків слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Що стосується витрат позивача на правову допомогу, то матеріалами справи не підтверджується факт надання Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» позивачу правничої допомоги під час розгляду судом та відповідно не підтверджується факт понесення таких витрат заявником у сумі 13 000 грн. Окрім цього зазначив, що відповідач у зв`язку із розглядом справи очікує понести витрати на професійну правничу (правову) допомоги в розмірі 6 500,00 грн., на виконання умов п. 2 Додатку № 1 від 29.11.2024 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № б/н/24 від 29.11.2024 укладеного між [PERSON] та Адвокатським бюро «Калінін і Партнери». Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 01.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 20.03.2025 поновлено представнику позивача пропущений процесуальний строк для звернення до суду з клопотанням про витребування доказів. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Ухвалено витребувати докази у Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (код ЄДРПОУ 14305909, адреса: 01011, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, 4А), зокрема: інформацію, чи видавалась АТ «Райффайзен Банк» [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) платіжна картка № [NUMBER] ; докази зарахування на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 4 000,00 грн., які 24.04.2021 були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по рахунку [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за номером картки № [NUMBER] за період із 24.04.2021 по 24.05.2021 року; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки № [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період із 24.04.2021 по 24.05.2021; інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. З договору про надання фінасових послуг №21111445672738 «Стандартний» від 24.04.2021 вбачається, що такий укладено між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] , згідно з яким товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, що зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4 000 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами цього Договору, його додатків та правил. Кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є від`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту - 17 днів з моменту отримання кредиту /а.с.7-9/. З анкети-заяви, яка є додотком №1 до кредитного Договору вбачається, що [PERSON] ознайомився з примірником кредитног договору та усіма його додатками, погодився з ними та просить ТОВ «Служба миттєвого кредитування» надати йому кредит в сумі 4 000,00 грн. строком на 365 днів з правом повернення кредиту достроково. Орієнтовний строк повернення кредиту - 17 днів з моменту отримання кредиту /а.с. 9 зворот/. З графіку платежів вбачається, що за період з 24.04.2021 по 10.05.2021 сума кредиту становить 5 360,00 грн., з яких: 4 000,00 грн. - тіло кредиту; 1 360,00 - відсотки за користування кредитом /а.с.10/. З листа ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» від 01.05.2024 вбачається, що на підставі укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» і ТОВ ФК «Вей Фор Пей» договору про організацію переказів грошових коштів, ТОВ ФК «Вей Фор Пей» 24.04.2021 здійснено переказ в сумі 4 000,00 грн. на картку [NUMBER] , за договором №21111445672738 /а.с.15 зворот/. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №21111445672738 від 24.04.2021, заборгованість боржника [PERSON] , станом на 30.11.2021, становить 27 800,00 грн. /а.с.16-17/. Згідно з розрахунком заборгованості, виготовленим ТОВ «Вердикт Капітал» за кредитним договором №21111445672738 від 24.04.2021, заборгованість боржника [PERSON] , станом на 10.01.2023, становить 71 979,20 грн. /а.с.18/. Згідно з розрахунком заборгованості, виготовленим ТОВ «Коллект Центр» за кредитним договором №21111445672738 від 24.04.2021, заборгованість боржника [PERSON] , станом на 04.06.2024, становить 71 979,20 грн. /а.с.19/. З договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 вбачається, що ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №21111445672738 від 24.04.2021 /а.с.20-22/. З реєстру боржників до договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за договором №21111445672738 від 24.04.2021 становить 27 800,00 грн. з яких: 4 000,00 грн. заборгованість за тіло кредиту, 23 800,00 грн. - сума заборгованості за відсотками /а.с. 25/. З договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 вбачається, що ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», в тому числі за договором про надання фінансових послуг №21111445672738 від 24.04.2021 /а.с.26-28/. З реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 вбачається, що сума заборгованості [PERSON] за договором №21111445672738 від 24.04.2021 становить 71 979,20 грн. з яких: 4 000,00 грн. заборгованість за тіло кредиту, 67 979,20 грн. - сума заборгованості за відсотками /а.с. 32/. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У свою чергу системний аналіз статей 524-526, 533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного вмотивування суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом встановлено, що 24.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №21111445672738 «Стандартний». Згідно з п.1.1. договору, за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п.1.2., п.1.3. договору кредит надається на строк, зазначений у заяві - анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною, орієнтовний строк повернення кредиту - 17 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 17 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Відповідно до п. 1.4 договору про надання фінансових послуг №21111445672738 від 24.04.2021 проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі - «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки - фіксована. Пунктом 1.9 договору про надання фінансових послуг №21111445672738 від 24.04.2021 передбачено, що граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору): 1 рік. У заяві-анкеті (для отримання кредиту), яка є додатком №1 до договору про надання фінансових послуг №21111445672738 від 24.04.2021, підписаній позичальником, сторони погодили, що позичальник просить надати йому кредит на особисті потреби в розмірі 4 000,00 грн. орієнтовний строк повернення кредиту17 днів з моменту отримання кредиту, кредит отримано строком на 365 днів з правом дострокового погашення та зобов`язується повернути кредит у розмірі 4 000,00 грн. та сплатити проценти у розмірі 1 360,00 грн. Відтак, з огляду на свободу договору, яка передбачена ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони на власний розсуд визначили орієнтовний строк повернення кредиту у 17 днів, а також граничний строк кредитування в 1 рік. При цьому в заяві-анкеті (для отримання кредиту), підписаній позичальником, передбачено сплату процентів за користування кредитним коштами в розмірі та порядку, що відповідають умовам п. 1.4 договору про надання фінансових послуг №21111445672738 від 24.04.2021. Крім того у вищезазначеній заяві-анкеті (для отримання кредиту), підписаній позичальником, зазначена електронна адреса позичальника, на яку направлено договір, а також картковий рахунок № [NUMBER] . На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок відповідача у розмірі 4 000,00 грн., що підтверджується листом ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» від 01.05.2024. Окрім цього, факт перерахування грошових коштів підтверджується відповіддю АТ «Райффайзен Банк» від 23.04.2025 № 81-15-9/5082-БТ, згідно з якою банківська картка № [NUMBER] емітована на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , фінансовий номер телефону [NUMBER] та випискою про рух коштів по банківській картці. Судом також встановлено, що відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти. В подальшому, 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12 відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №21111445672738 від 24.04.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №21111445672738 від 24.04.2021. Згідно з наданим ТОВ «Вердикт Капітал» розрахунком станом на 10 січня 2023 року [PERSON] мав заборгованість у загальному розмірі 71 979,20 грн., з яких заборгованість за кредитом (тілом кредиту) - 4 000,00 грн, заборгованість за відсотками 67 979,20 грн. (23 800,00 + 44 179,20). З умов договору від 24.04.2021, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] встановлено, що орієнтовний строк повернення кредиту 17 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 17 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п. 1.3. Договору). Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік (п. 1.9. Договору). Розмір процентів за користування кредитом і порядок їх нарахування сторони правочину узгодили в п. 1.4. вищевказаного договору. Уклавши цей договір, відповідач підтвердив, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті smk.zp.ua таwww.bistrozaim.ua. Також [PERSON] підтвердив, що до укладення цього договору від товариства він отримав: інформацію, вимоги надання якої передбачені законодавством України, в тому числі інформацію, що міститься у ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; підписаний сторонами екземпляр договору, графік платежів, паспорт кредиту (п. 4.9. договору). Відповідно до п.4.15. даного Договору сторони дійшли згоди, що цей договір укладається в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг». Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. За умовами кредитного договору з первісним кредитором від 30.03.2021 року, строк повернення всієї суми позики з відсотками настав 23.04.2022 (п.п.1.2, 1.9). В межах цього строку ТОВ «Служба миттєвого кредитування» мало право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом. Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 30 листопада 2021 року у відповідача була наявна заборгованість по відсоткам у розмірі 27 800,00 грн (всього нараховано відсотків 25 160,00 грн., з них сплачено 1 360,00 грн.) /а.с. 16-17/. За період з 01 грудня 2021 року по 23 березня 2022 року (в межах строку кредитування) відповідачу було нараховано заборгованість по відсоткам за 114 днів у розмірі 44 179,20 грн /а.с.18/. Таким чином, сума заборгованих відсотків складає 67 979,20 грн. Суд вважає вказані розрахунки відповідають умовам договору, тому твердження представника відповідача про те, що проценти за вказаним договором можуть бути нараховані лише протягом 17 днів суд до уваги не бере. Не погоджуючись з наданим банком розрахунком заборгованості, відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності заборгованості за кредитом або свого відповідного розрахунку заборгованості. Судом встановлено, що відповідач порушив умови договору про надання фінансових послуг №21111445672738 від 24.04.2021, в результаті чого утворилась заборгованість, що становить 71 979,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4 000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 67 979,20 грн. Проте позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 40 062,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4 000,00 грн., і частину суми заборгованості за відсотками - 36 062,00 грн., що є його правом. Відтак, оскільки умови договір про надання фінансових послуг №21111445672738 від 24.04.2021, укладеного між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] не виконано, право грошової вимоги за ним на підставі Договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал», а в подальшому на підставі договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 до позивача, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Коллекст Центр» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з вимогами ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved