Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

в позові вказано: «…Я, [PERSON] , є власником 78/100 частки нежитлового приміщення, а саме: офіс (приміщення № 63-67, 84-90), що знаходяться на 1 поверсі 6 секції житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Решту 22/100 частки нежитлового приміщення належить на праві власності [PERSON] . Моє нежитлове приміщення межує з стоматологічними кабінетами № 91 та № 92, власником яких є [PERSON] . Згідно Технічного паспорту, приміщення [PERSON] та [PERSON] мають спільний вхід із вулиці Відкрита. У 2021 році [PERSON] на місці сходів з площадкою площею 45,1 кв. збудував прибудову до своїх стоматологічних кабінетів № 91 та № 92, чим перекрив мені вхід до моїх нежитлових приміщень з сторони вулиця Відкрита та унеможливив користування допоміжними приміщеннями (сходи з площадкою площею 45,1 кв.м.), які є об`єктами спільної сумісної власності власників житлових та нежитлових приміщень по [ADDRESS] . 30 липня 2021 року Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради провело перевірку будівельних робіт з реконструкції стоматологічних кабінетів [ADDRESS] . Перевіркою було встановлено, що будівництво здійснюється без отримання права на виконання будівельних робіт, чим порушено п.1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», про що складено акт перевірки від 30.07.2021 р., винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, винесена постанова про адміністративне правопорушення. Договором дарування підтверджується факт отримання у приватну власність [PERSON] офісних приміщень № 91 та [ADDRESS] , загальною площею 26,1 кв.м. Довідкою TOB «А++» від 04.08.2020 р. підтверджується факт того, що при проведенні технічної інвентаризації стоматологічних кабінетів [ADDRESS] було встановлено, що загальна площа збільшилась на 45,5 кв.м. та становить 71,6 кв.м. в результаті часткового внутрішнього перепланування та облаштування холодних приміщень без втручань у несучі конструкції, інженерні системи та мережі, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. TOB «А++» 04.08.2020 р. розробило Технічний паспорт стоматологічних кабінетів № 91 та № 92 площею 71,6 кв.м. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрації прав власності від 06.08.2020 р. загальна площа об`єкта нерухомого майна стоматологічних кабінетів № 91 та № 92, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1245164126101, становить 71,6 кв.м. Підставою для державної реєстрації є Договір дарування № 888 від 12.05.2017 р. та Довідка TOB «А++» від 04.08.2020 р., 06.08.2020 р. У відповідь на запит Начальника управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю в м. Івано-Франківську від 18.01.2022 р. № 14/32-19/36 Приватне підприємство «ЖЕО» «Житловий масив» надало копію фрагмента першого поверху багатоповерхового будинку по [ADDRESS] . На плані відображені сходи з площадкою, які дотичні до стоматологічних кабінетів № 91 та № 92 площею 21,6 кв.м., власником яких є [PERSON] . [PERSON] надав план 1 поверху першого поверху багатоповерхового будинку по [ADDRESS] де схематично відображено приміщення стоматологічних кабінеті № 91 та № 92 площею 21,6 кв.м. до реконструкції і технічний план стоматологічних кабінетів № 91 та № 92 площею 76,1 кв.м. після реконструкції. Також [PERSON] надав Експлікацію стоматологічних кабінетів № 91 та № 92 і схему розташування стоматологічних кабінетів № 91 та № 92 площею 21,6 кв.м., та технічний паспорт на стоматологічні кабінети № 91 та № 92 площею 76,1 кв.м Із долучених документів видно, що загальна площа стоматологічних кабінетів № 91 та № 92 збільшилася з 26,1 кв.м. до 76,1 кв.м. за рахунок захоплення сходів з площадкою. Відповідно до абз.6 п.5 ст.12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зміни характеристик об`єкта нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, вносяться під час проведення державної реєстрації права власності на такий об`єкт у результаті вчинення дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення речових прав. Аналізуючи норми абз.6 п.5 ст.12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вважаю, що реєстратор не мала права вносити зміни щодо характеристики об`єкта нерухомого майна - стоматологічні кабінети № 91 та № 92, внісши зміни щодо площі стоматологічних кабінетів № 91 та № 92 з 26,1 кв.м. до 76,1 кв.м. при відсутності вчинення дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення речових прав на об`єкта нерухомого майна - стоматологічні кабінети № 91 та № 92…». Тому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати рішення 53484401 про державну реєстрацію змін до права власності, внесених до Реєстру: 06.08.2020, [PERSON] , Лисецька селищна рада Тисменицького районну, Івано-Франківської області, на підставі заяви [PERSON] , реєстраційний номер [NUMBER] , підставою реєстрації яких є довідка б.н., видана ТОВ «А++» 04.08.2020 р., якими змінено загальну площу об`єкта житлової нерухомості: офісне приміщення № 91,92 площею 26,1 кв.м., на об`єкта нерухомого майна: стоматологічні кабінети № 91,92, Загальна площа: 71,6 кв.м. Витребувати із незаконного володіння [PERSON] сходи з площадкою, загальною площею 45,5 кв.м., на площах якого [PERSON] здійснив добудову до стоматологічних кабінетів № 91 та № 92 за адресою: [ADDRESS] ; Зобов`язати відповідача [PERSON] не чинити позивачу [PERSON] перешкоди у користуванні сходами із площадкою загальною площею 45,5 кв. м. із сторони вулиці Відкрита, які належать на праві спільної сумісної власності власникам житлових та нежитлових приміщень багатоповерхового будинку по [ADDRESS] , шляхом демонтажу прибудови до стоматологічних кабінетів № 91,92, яка збудована на місці розташування сходів із площадкою, загальною площею 45,5 кв.м. В судовому засіданні представник позивача надав перед судом пояснення про те, що позивач є власником приміщення у зазначеному багатоквартирному будинку; відповідач є його сусідом і використовує приміщення в якості стоматологічного кабінету; в 2020 році відповідач здійснив добудову на місці сходів і площадки; загальна площа власності відповідача зросла на 45 кв.м. внаслідок забудови сходів і площадки; у сторін були спільний коридор і спільний вхід, але їх не стало внаслідок дій відповідача із їх забудови і приєднання до свого приміщення; відповідач зареєстрував речові права на своє ім?я на забудовані ним спільні об?єкти нерухомих прав, які самовільно захопив; сходи і площадка - це спільна власність співвласників житлового будинку; є лист, що добудова здійснена в межах сходів без виділення земельної ділянки; сходи і площадку захопив відповідач; відповідач подав зображення де сходи і площадка належали до будинку, а в наступному стали належати до приміщення відповідача; за договором дарування подаровано 26 кв.м., а стало 71,6 кв. м., приріс площі склав 45 кв.м.; площадка і сходи це власність всіх жильців будинку; спільний вхід був у позивача та відповідача; Управління видало лист за яким захоплено і забудовано вхід, пандус, сходи. В судовому засіданні представник відповідача надав перед судом пояснення про те, що в 2020 році відповідач здійснив перепланування і ці дії не підлягали прийняттю в експлуатацію; для реєстрації речових прав відповідач отримав інформацію про склад свого майна; самовільні дії не здійснював; дозвільна документація на перепланування оформленню та видачі не підлягала, а тому і відсутня; сходи це не приміщення; витребувати можна тільки індивідуально визначене майно; якщо права на сходи і площадку не були ні за ким зареєстровані то і витребувані не можуть бути; сходи і площадка були спільною власністю співвласників житлового будинку; спірне майно не може бути витребувано на користь самого лише позивача; витребувати можуть тільки співвласники житлового будинку або ЖЕО; немає перешкод в користуванні майна позивача; де примикали двері сторін, там попередньо позивач поставив власну стіну в коридорі і тому відповідач здійснив власні дії із продовження цього розподілу; в документах позивача відсутні сходи; висновок архітектора відповідач заперечує; були площадка і сходи, але вже не існують; перепланування здійснено в межах існуючих площ відповідача і земельна ділянка не захоплена; яким чином виникла додаткова площа в 45 кв. м. адвокат позивача повідомив суд, що не може надати відповідь; є техпаспорт, з якого видно, що додаткова площа з?явилась внаслідок перепланування; не знає, що таке холодні приміщення і чи це сходова; це не була первинна реєстрація права, а була перереєстрація змін інформації; за довідкою підприємства «А2 плюс» здійснено капітальний ремонт без втручання в конструкції. В судовому засіданні свідок [PERSON] надала перед судом показання про те, що працює у позивача 17 років; всі документи вона оформляла; «ми замурували спільний вхід…, він цей вхід самовільно сформував… тепер ми захотіли відкрити цей вхід… було два входи і відповідач мав доступ до нас, тому ми замурували.. не дав можливості доступитись куди ми хотіли … вирішили розмурувати 2 роки назад, а замурували 4 роки тому… площадка була нашим входом зі сторони вул. Відкрита… був тільки один вхід зі сторони вул. Відкрита, а тепер там стіна, а на місці площадки тепер його приміщення…». Свідок [PERSON] надав перед судом показання про те, що: користувався стоматологічним приміщенням, періодично відвідуючи стоматолога, прийшов побачив, що замуровуються двері; не бачив спільних дверей між приміщеннями; площадка не примикає до приміщення відповідача; перебудові 3-4 роки; на місці площадки тепер прибудова і сходи були. Свідок [PERSON] надав перед судом показання про те, що: це під квартирами різних під`їздів; вони не дотичні; були двері, але коридор викуплений і нові власники замурували вхід; свідок власник квартири 5-го під`їзду; площадка була підвищена на 60 см і вздовж стоматкабінету; з іншого боку немає сходів; там стояли вази з квітами; немає до неї сходу; вона нікому не заважає; площадка до приміщення позивача не примикає; цеглою закладено; заклали нові власники; знає зі слів про приватизацію коридору; замурували з боку позивача, а не відповідача; площадку було забудовано і прибудовано до приміщення відповідача; відповідач поставив на площадці прибудову; без дозволу не повинні робити прибудову. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням 53484401 про державну реєстрацію змін до права власності, внесених до Реєстру: 06.08.2020, [PERSON] , Лисецька селищна рада Тисменицького районну, Івано-Франківської області, на підставі заяви [PERSON] , реєстраційний номер [NUMBER] , підставою реєстрації яких є довідка б.н., виданої ТОВ «А++» 04.08.2020 р., якими змінено загальну площу об`єкта житлової нерухомості: офісне приміщення № 91,92 площею 26,1 кв.м., на об`єкта нерухомого майна: стоматологічні кабінети № 91,92, Загальна площа: 71,6 кв.м. Оскільки відповідачем не доведено законність будівництва, тому його результати із забудування площі сходів і площадки пандуса не належать до таких, що відповідають закону. Показаннями свідків та поясненнями представника відповідача в судовому засіданні підтверджено аргументи позивача за його позовом, що відповідач знищив спірні сходи і площадку пандус та збудував на їх місці добудову до власного приміщення, площа якого становила 26 кв.м. до будівництва та 71,6 кв.м. після будівництва. В судовому засіданні представник відповідача надав перед судом пояснення про те, що дозвільна документація щодо будівництва не формувалась, оскільки відповідач не вважав це за необхідне, розглядаючи будівництво в якості реконструкції. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Отже не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами. Сторони спору не заперечили обставин перебування в їх власності приміщень в багатоквартирному будинку; перебування у спільній власності власників багатоквартирного будинку спірних сходів та площадки, до їх заволодіння відповідачем. В судовому засіданні адвокат відповідача заперечив позов саме з тієї підстави, що спірні сходи і площадка належали співвласникам багатоквартирного будинку, а тому не можуть бути витребувані у володіння позивача. В ч. 1 ст. 387 ЦК України вказано, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Отже позивач не є власником майна та не є представником власника спірного майна, а тому не має правових підстав для витребування сходів і площадки для себе. Крім цього, оскільки витребуванню підлягає виключно індивідуально визначене майно, тому іншою вимого для його витребування є існування такого майна. Однак усі учасники спору визнали перед судом, що ні сходи, ні площадка (пандус) не існують на даний час, а тому і витребувані не можуть бути також і з цієї підстави. Позивач розмістив в позові вимогу до відповідача про витребування із незаконного володіння [PERSON] сходи з площадкою. Одночасно з цим позивач особисто вказав в позові та його адвокат в судовому засіданні про те, що сходи із площадкою знищені і на їх місці збудовано спірну прибудову. Отже, по-перше, сходів із площадкою не існує, а тому їх не може бути витребувано. По-друге, в судовому засіданні представник позивача надав перед судом пояснення про те, що він не просить витребувати сходи із площадкою на користь позивача, а на користь співвласників будинку, в якому розташовано приміщення позивача та відповідача. Натомість право на захист є суб?єктивним цивільним правом: належить і здійснюється безпосередньо особою, право якої не визнано або порушено. По-третє, позивачу не належить право на подання позову про витребування майна на користь третьої особи або групи осіб, які не доручали йому звернення до суду в їх інтересі. Так само і в прохальній частині позивачем позову не вказано на чию користь позивач просить витребувати спірне майно, якого все ж на даний час не існує. Крім цього не може бути витребувано спірні сходи з площадкою на користь позивача, оскільки вони не перебували в одноосібному користуванні та володінні позивача до їх захоплення відповідачем. Із зазначених обставин не може бути задоволено позов в частині вимоги позивача до відповідача про зобов`язання відповідача [PERSON] не чинити позивачу [PERSON] перешкоди у користуванні сходами із площадкою загальною площею 45,5 кв. м. із сторони вулиці Відкрита, оскільки їх не існує. За змістом позову та за змістом пояснень адвоката позивача в судовому засіданні спірні сходи з площадкою належали співвласникам багатоквартирного житлового будинку, в якому перебувають приміщення позивача та відповідача. При цьому до захоплення спірних сходів з площадкою відповідачем позивач мав можливість користуватись ними для обслуговування власного приміщення. Таким чином позивачу належить право на самостійне оскарження дій відповідача із захоплення спірних сходів з площадкою, в тому числі у формі оскарження рішення про реєстрацію речових прав позивача на майно, що перебувало у спільній власності співвласників багатоквартирного будинку та в користуванні позивача. Документів про вилучення сходів і площадки із спільної власності співвласників житлового будинку відповідач суду не надав. Документів про відведення відповідачу земельної ділянки під сходами та під площадкою відповідач суду не надав. Дозволу на забудову сходів і площадки із спільної власності співвласників житлового будинку відповідач суду не надав. В п. 6 ст. 118 ЗК України вказано, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу. У заяві зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До заяви додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Отже у разі отримання земельної ділянки, яка перебуває в користуванні іншої особи така земельна ділянка підлягає вилученню із користування відповідної особи. Доказу вилучення земельної ділянки із власності співвласників житлового будинку або власності територіальної громади відповідач суду не надав. При цьому представник відповідача надав перед судом пояснення про те, що земельна ділянка під площадкою не підлягала вилученню, оскільки на ній здійснено не будівництво, а перепланування з прибудовою до приміщення відповідача. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники мають право: вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. Отже позивач має вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку, а тому йому належить право на захист зазначеної компетенції співвласника в тому числі і щодо оскарження дій відповідача щодо реєстрації речового права на майно, яке не було вилучено із спільної власності, не було відведено відповідачу і яким співвласник користувався. Так за змістом ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» може бути оскаржено рішення про реєстрацію речового права. Отже державна реєстрація здійснена без будь-яких правових підстав, оскільки заснована на самовільному захопленні майна співвласників багатоквартирного будинку та земельної ділянки, без її відведення та вилучення у встановленому законом порядку. В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже обов?язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача. В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору. Таким чином саме на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов`язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав. В ч. 5 ст. 268 ЦПК України вказано, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд,-

Outcome: partial