Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» Бачинський О.М. звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.01.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 406896 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом та акцептований відповідачем в порядку, визначеному ч.ч. 6, 12 п.1 ст. 3, п.12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач здійснила всі необхідні дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки (поточний/картковий рахунок [NUMBER] , вказаний відповідачем), на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 2917 грн. 40 коп. Відповідно до умов договору (розділ 1), кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 2900 грн., а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Кредит видавався строком на 30 днів, шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем. В подальшому у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати відповідачем зобов`язання за кредитним договором, відповідач ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого додатковим договором від 04.02.2020, строк користування кредитом продовжили до 06.03.2020. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Однак відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, не повернула кредитні кошти та не сплатила проценти за користування кредитом. 22.02.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено договір факторингу № 015-220221, у відповідності до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] . В подальшому, 05.02.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» було укладено договір факторингу № 20240205/1, у відповідності до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] . У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 11.02.2025 утворилась заборгованість в розмірі 11760 грн. 24 коп., яка складається з наступного: 2900 грн. - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 7012 грн. 20 коп. - залишок заборгованості по процентам; 1848 грн. 04 коп. - інфляційне збільшення. Враховуючи викладені обставини, представник позивача просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за кредитним договором № 406896 від 04.01.2020 у розмірі 11760 грн. 24 коп., сплачений судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. В судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» Бачинський О.М. не прибув, однак подав до суду письмову заяву в якій просив суд проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, хоча про місце, день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутності суду не надала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, д \~ \~ \~ \~ослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акценту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і в установлений строк (термін). Судом встановлено, що 04.01.2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 406896 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом та акцептований відповідачем в порядку, визначеному ч.ч. 6, 12 п.1 ст. 3, п.12 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач здійснила всі необхідні дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки (поточний/картковий рахунок [NUMBER] , вказаний відповідачем), на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 2917 грн. 40 коп. Відповідно до умов договору (розділ 1), кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 2900 грн., а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Кредит видавався строком на 30 днів, шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів на банківський картковий рахунок, вказаний відповідачем. В подальшому у зв`язку із неможливістю у повному обсязі та у встановлений строк виконати відповідачем зобов`язань за кредитним договором, відповідач ініціював продовження користування кредитом, внаслідок чого додатковим договором від 04.02.2020, строк користування кредитом продовжили до 06.03.2020. Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Однак відповідач не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, не повернула кредитні кошти та не сплатила проценти за користування кредитом. 22.02.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено договір факторингу № 015-220221, у відповідності до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] . В подальшому, 05.02.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» було укладено договір факторингу № 20240205/1, у відповідності до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] . Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Ст. 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Проаналізувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги представника ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» Бачинського О.М. є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, тому позов слід задовольнити. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. Крім того, представник ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» Бачинський О.М. просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ст. 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження своїх витрат на правову допомогу представником позивача було долучено до матеріалів справи лише договір про надання правової допомоги № 20250210.3 від 10.02.2025 та орієнтовний розрахунок суми судових витрат у даній цивільній справі. Інших доказів на підтвердження робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги суду не надано. Оскільки, розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. не підтверджено належними та допустимими доказами, тому вимога представника позивача про стягнення зазначених витрат на правничу допомогу адвоката не підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~ На підставі ст.ст. 11, 13, 16, 205, 207, 512, 514, 525, 526, 527, 530, 610, 615, 625, 629, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: approved