Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

06 грудня 2024 року [PERSON] , через представницю, звернулася до суду із зазначеною заявою, зазначивши заінтересованою особою Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про встановлення факту належності договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , посвідчений 26 грудня 1997 року Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2а-864, [PERSON] (а. с. 1-3). В обґрунтування заяви, з урахуванням заяви у новій редакції від 24 грудня 2024 року (а. с. 57-59), що [PERSON] звернулась до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з метою приведення в належний стан застарілих правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] , а саме: внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно відомостей про цю квартиру, яка належить заявниці на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.12.1997 року за реєстровим № 2а-864 Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою. Договір був зареєстрований у Дніпропетровському бюро технічної інвентаризації і записаний в реєстрову книгу № 389П за реєстровим № 62. На час укладення договору купівлі-продажу цієї квартири ще не був створений Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Однак, державним реєстратором прав на нерухоме майно Александрук Ганною Вікторівною Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було винесено рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 76158871 від 19 листопада 2024 року, зазначивши, що заява про державну реєстрацію речових прав подана неналежною особою. Державний реєстратор зазначив те, що зі змісту вище вказаного договору купівлі-продажу вбачається, що набувачем права власності на вказану в ньому квартиру є гр. [PERSON] , натомість заяву про державну реєстрацію прав з реєстраційним номером 63968157 від 13.11.2024 року було подано гр. [PERSON] .\~З урахуванням\~наведеного,\~державним реєстратором\~було встановлено\~невідповідність заявленого\~речового права\~поданим документам.\~Заявниця (у\~свідоцтві \~ [PERSON] )\~07\~грудня 1985\~року уклала\~шлюб з\~ [PERSON] і\~змінила прізвище\~на [PERSON] .\~Свідоцтво про\~укладення шлюбу\~серії [NUMBER] \~було складене\~російською мовою.\~Після укладення\~шлюбу і\~зміни прізвища\~заявниця отримала\~новий паспорт\~серії [NUMBER] ,\~виданий ВВС\~Красногвардійського райвиконкому\~м.\~Дніпропетровська 24.01.1986\~року.\~В цьому\~паспорті прізвище\~заявниці було\~перекладено з\~російської на\~українську мову\~як [PERSON] .\~Саме за\~цим паспортом\~складався договір\~купівлі-продажу\~квартири [ADDRESS] \~від 26.12.1997\~року. З березня 1995 року по вересень 2002 року в Україні проводилася паспортизація громадян України паспортами нового зразка, тоді українці обмінювали свої радянські паспорти зразка 1974 року на паспорти-книжечки громадян України зразка 1994 року. 18.05.1998 року заявниця обміняла радянський паспорт на паспорт громадянина України серії [NUMBER] , в якому збереглось прізвище [PERSON] , а також отримала ПІН на прізвище [PERSON] . У зв`язку з розбіжностями в паспорті заявниці та паспортах інших членів родини вона в 2008 році отримала новий паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий Красногвардійським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській обл. 20.11.2008 року, а також ПІН на прізвище [PERSON] . На підтвердження родинного прізвища « [PERSON] » заявниця надає копію паспорта свого чоловіка [PERSON] . Після отримання паспорту громадянина України від 20.11.2008 року заявниця отримала інші документи на прізвище [PERSON] . Тобто, відомості про право власності на квартиру [ADDRESS] залишились в реєстрових книгах ДБТІ, а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про неї на теперішній час відсутні і не можуть бути проведені реєстраційні дії до встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявниці [PERSON] . Ухвалою суду від 13 січня 2025 року у справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання на 10 лютого 2025 року (а. с. 85). 11 березня 2025 року протокольною ухвалою судом було залучено у справі як заінтересовану особу Третю дніпровську державну нотаріальну контору (а. с. 101). У судове засідання заявниця не з`явилася, надала суду заяви про розгляд справи за її відсутності, в якій заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити (а. с. 169). Представниця заінтересованої особи - Дніпровської міської\~ради у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а. с. 155). Представник заінтересованої особи Третьої дніпровської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 136). З цих підстав, на виконання приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності учасників процесу без фіксування судового процесу технічними засобами та ухвалив рішення. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи наданими заявницею письмовими доказами, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26 грудня 1997 року договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А., був укладений з [PERSON] , посвідчений на підставі паспорту [NUMBER] гр. [PERSON] , 1958 року народження, та справжність підпису перевірено, в той час як підписантом в договорі зазначена російською мовою [PERSON] . Крім того, 20 січня 1998 року право власності на квартиру зареєстроване в ДБТІ та записане в реєстрову книгу № 389П за реєстровим № 62 на « [PERSON] », зазначене російською мовою. Прізвище, ім`я, по батькові заявниці [PERSON] в її паспорті громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 20 листопада 2008 року, вказано як [PERSON] , [INFO] , та російською мовою як [PERSON] (а. с. 61). Прізвище, ім`я, по батькові заявниці [PERSON] в картці фізичної особи-платника податків від 21 листопада 2008 року, вказано як [PERSON] , [INFO] (а. с. 62). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 серпня 1958 року, прізвище ім`я та по батькові заявниці зазначене російською мовою, як [PERSON] (а. с. 63). Прізвище заявниці [PERSON] після укладання шлюбу 07 грудня 1985 року з [PERSON] , вказано як [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 64). Згідно із трудовою книжкою серії [NUMBER] від 12 серпня 1980 року, прізвище, ім`я, по батькові заявниці вказано російською мовою як [PERSON] , [INFO] (а. с. 64). Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії [NUMBER] (а. с. 77) та до копії свідоцтва про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № [NUMBER] (а. с. 77), прізвище, ім`я, по батькові заявниці вказано як [PERSON] , [INFO] . З копії пенсійного посвідчення ветерана праці серії [NUMBER] , прізвище, ім`я, по батькові заявниці зазначено як [PERSON] (а. с. 78). 13 листопада 2024 року заявниця [PERSON] звернулася до державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Александрук Г.В. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру [ADDRESS] . 19 листопада 2024 року державним реєстратором винесено рішення № 76158871, яким її відмовлено в державній реєстрації права власності на вказаний будинок через те, що заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою, а саме зі змісту договору купівлі-продажу посвідчений Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 26 грудня 1997 року за реєстровим № 2а-864, вбачається, що набувачем права власності на вказану в ньому квартиру є гр. [PERSON] , натомість заяву про державну реєстрацію прав з реєстраційним номером 63968157 від 13.11.2024 року було подано гр. [PERSON] . З урахуванням наведеного, державним реєстратором було встановлено невідповідність заявленого речового права поданим документам (а. с. 75-76). Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Приписами ч. 2 ст.\~315\~ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. У п.12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.\~273\~ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, зважаючи, що прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначене в її паспорті громадянина України, в трудовій книжці, в свідоцтві про народження (ім`я та по батькові) та свідоцтві про шлюб (російською мовою) співпадає з реквізитами сторони покупця в договорі купівлі-продажу від 26 грудня 1997 року та відміткою про реєстрацію права власності квартири в ДБТІ, а підпис, проставлений покупцем у договорі купівлі-продажу, є тотожним підпису заявниці у її паспорті громадянина України, що в свою чергу свідчить про те, що зазначений договір купівлі-продажу від 26 грудня 1997 року був укладений з покупцем [PERSON] , а не [PERSON] , а відтак суд вважає за можливе встановити факт належності договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 26 грудня 1997 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Хилько Л.А. за реєстровим № 2а-864, [PERSON] , оскільки встановлення цього факту їй необхідно для державної реєстрації її прав на вказану квартиру. На підставі викладеного,

Outcome: approved