Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

29 жовтня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява ПАТ «Банк Восток» до [PERSON] про стягнення заборгованості за Заявою-Договором про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування № S000266471 від 30 вересня 2021 року у розмірі 34679,02 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 вересня 2021 року між ПАТ «Банк Восток» та [PERSON] укладено Заяву-Договір про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування № S000266471, відповідно до якого банк встановив відповідачеві на поточний рахунок ліміт овердрафту в сумі 18000 грн, а останній зобов`язався щомісячно сплачувати платежі в рахунок погашення кредиту та відсотків за його користування. Оскільки відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання з повернення коштів за кредитним договором, то станом на 09 жовтня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 34679,02 грн, яка складається із простроченої заборгованості за овердрафтом 28000 грн, суми прострочених платежів за відсотками 6020,51 грн та суми заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість - 658,51 грн. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості разом із понесеними судовими витратами. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 11 грудня 2024 року справу передано за підсудність до Суворовського районного суду м. Одеси. 25 грудня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони в судове засідання 06 травня 2025 року не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи у відсутності його представника та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання, проте вони повернулися до суду без вручення адресату з довідками АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою». Судом враховуються також судові повістки, надіслані на електронну пошту відповідача, зазначену ним у анкеті-заяві до договору про надання банківських послуг. Отже, [PERSON] вважається таким, що повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався, відзив на позов не надавав. Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. З матеріалів справи встановлено, що 30 вересня 2021 року [PERSON] уклав з ПАТ «Банк Восток» договір про споживчий кредит шляхом підписання Заяви-Договору про акцепт Публічної пропозиції на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування № S000266471, за умовами якого банк відкриває поточний рахунок на ім`я відповідача № [NUMBER] з видачею платіжної картки МС World Debit у гривні із встановленням тарифного пакету «Банк власний рахунок» з кредитним лімітом до 100000 грн із можливістю збільшення, зменшення, анулювання ліміту овердрафту, строком на 365 днів із сплатою процентної ставки 36 % річних. Усі основні умови кредитування за продуктом «Банк власний рахунок» за програмою кредитування «Кредитний ліміт до 100000 грн» доведені до відома відповідача, про що свідчить його електронний підпис у паспорті споживчого кредиту. При цьому, сторони погодили, що невід`ємною частиною договору є Правила надання банківських продуктів та послуг фізичним особам у ПАТ «Банк Восток», затверджених рішенням Правління банку від 01 березня 2021 року протоколом № 17 та розміщені на сайті банку, паспорт споживчого кредиту та Тарифи банку, з якими відповідач був ознайомлений перед підписанням договору. ПАТ «Банк Восток» свої зобов`язання за договором кредиту виконало у повному обсязі, встановивши 30 вересня 2021 року на поточний рахунок позичальника кредитний ліміт у розмірі 18000 грн. Відповідач кредитними коштами користувався, проте свої зобов`язання щодо повернення овердрафту, сплати відсотків та комісії за користування овердрафтом належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 09 жовтня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 34679,02 грн, яка складається із простроченої заборгованості за овердрафтом 28000 грн, суми прострочених платежів за відсотками 6020,51 грн та суми заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість - 658,51 грн. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ «Банк Восток»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). З виписки за картковим рахунком вбачається, що позичальник користувався кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів та сплати процетів. На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірного зобов`язання, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення боргу за кредитом в розмірі 34679,02 грн, підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved