Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Питання, що вирішуються ухвалою. [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання батьківства, в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини: [PERSON] , [INFO] , яка народилася в с. Олександрівка Кегичівського району Харківської області. Зобов`язати Красноградський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Красноградською районі Харківської області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), внести до актового запису № 07 від 26 травня 2010 року про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] , складеного Андріївською сільською радою Кегичівського району Харківської області, а саме: - у графі відомості про батька змінити прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », імя, та по-батькові залишити без змін. Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами, позивачка з [PERSON] проживала разом однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 2009 року по 2013 рік за адресою: [ADDRESS] . У 2009 році позивачка завагітніла від [PERSON] , він визнав дитину, але на пропозицію позивачки укласти шлюб відмовлявся. [INFO] позивачка народила доньку, [PERSON] . У свідоцтві про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , мати вказано: [PERSON] , батько: [PERSON] . Відповідач переконував, що не відмовляється від батьківства і буде підтримувати її та дитину, однак після народження донечки його позиція змінилася, тому відомості про батька вказані на підставі ч. 1 ст. 135 СК Україн. Відповідач являється біологічним батьком дитини. Інколи добровільно надавав кошти на придбання певних речей, але це відбувалося не регулярно. 01 серпня 2010 року сторони провели обряд хрещення їх доньки [PERSON] , хрещеними обрано брата позивачки - [PERSON] та сестру відповідача - [PERSON] . Мати відповідача [PERSON] визнає доньку своєю онукою. 03 листопада 2020 року позивачка уклала шлюб із [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] ». Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 19 липня 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом. Ухвалою суду від 23 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08 серпня 2024 року. Ухвалою суду від 08 серпня 2024 року у задоволенні клопотання [PERSON] представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження по справі відмовлено. Ухвалою суду від 15 жовтня 2024 року призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 15 січня 2025 року поновлено провадження у справі, та призначено підготовче засідання на 04 лютого 2025 року Ухвалою суду від 04 лютого 2025 року зупинено провадження на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 18 квітня 2025 року поновлено провадження у справі, та призначено підготовче засідання на 09 травня 2025 року Учасники справи у судове засідання не з`явились, належно повідомлені про його місце, дату і час, натомість надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, окрім того: позивачка та його представник - про підтримання позову, відповідач [PERSON] - заявлені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 200 ЦПК України встановлено, що ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як передбачено ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] батьком якої записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про народження від 26 травня 2010 року серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 03 листопада 2020 року серія [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 40, позивачка змінила прізвище на « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.16). Згідно додаткових пояснень Красноградського відділу ДРАЦС у Красноградському районі СМУМЮ, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис № 07 про народження [PERSON] [INFO] , складений 26 травня 2010 року виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Кегичівського району Харківської області. Підстава запису відомостей про батька дитини - заява матері від 26 травня 2010 року, відповідно до вимог ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) (а.с.32). Також в судовому засіданні, досліджено, копію паспорту, коду, витяг з РТГ позивачки (а.с.6-8), код та витяг з РТГ дитини [PERSON] (копія, а.с.10-11), копії фотознімок (а.с.12-13), та копію свідоцтва про хрещення дитини - [PERSON] (а.с.14). За змістом ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Частиною 1 статті 52 Конституції України встановлено, що діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. На реалізацію положення Конституції і передбачено визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, оскільки гарантується дитині батьківство, незалежно від того, в шлюбі перебувають її батьки чи ні. Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У п.п. 4, 5 постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року по справі №591/6441/14-ц зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справ, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved