Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва звернувся представник [PERSON] - адвокат Абітова Фатіма Мухарбіївна з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 07 вересня 2018 року Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України, актовий запис № 02. В обґрунтування позову зазначено, що 07 вересня 2018 року сторони уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . З квітня 2022 року разом сторони спільно не проживають. Між ними виникли серйозні непорозуміння і конфлікти, які призвели до втрати спільних інтересів і зруйнування емоційної близькості та відчуження один до одного. Спроби врегулювати конфлікти не принесли результатів. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивачки. Спільне господарство сторони не ведуть, а шлюб має формальний характер. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . 17 березня 2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва позовну заяву залишено без руху. 01 квітня 2025 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Представник позивачки подала заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує щодо розірвання шлюбу, позовні вимоги підтримує. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 07 вересня 2018 року був укладений шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України, про що складено відповідний актовий запис № 02, після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Позивачка посилається на те, що між сторонами виникли серйозні непорозуміння і конфлікти, які призвели до втрати спільних інтересів і зруйнування емоційної близькості та відчуження один до одного. Спроби врегулювати конфлікти не принесли результатів. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивачки. Спільне господарство сторони не ведуть, а шлюб має формальний характер. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки з чоловіком. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, спільне господарство не ведеться, примирення між сторонами не можливе, сторони на такому не наполягали, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07 вересня 2018 року вбачається, що під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] , яке суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність відповідної вимоги відповідачки про відновлення дошлюбного прізвища. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили підлягає направленню до Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), як органу ДРАЦС за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та відмітки в актовому записі про шлюб. Оскільки позивач не заявила вимогу про стягнення з відповідача на свою користь понесених судових витрат по справі, то суд відповідно не вирішує питання щодо їх розподілу.

Outcome: approved