Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

У листопаді 2024 року до суду надійшла зазначена вище позовна заява, в якій позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позов обґрунтовано тим, що мати, [PERSON] з квітня 2022 року проживає окремо від своїх дітей, долею останніх не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оскільки відповідачка не виконує передбачених законодавством батьківських обов`язків, позивач звернувся до суду із позовом. Ухвалою від 15 листопада 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на ухваленні заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст.280-282 Цивільного процесуального кодексу України. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю неповнололітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується Витягами з Державного реєстру цивільного стану громадян про народження. Відповідно довідок виконкому Межиріцької сільської ради від 29.10.2024 року, діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом із позивачкою. Відповідно договору купівлі-продажу від 01.10.2007 року позивачка придбала житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та є власницею цього будинку, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів. Служба у справах дітей Межиріцької сільської ради надав висновок, в якому вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, оскільки відповідачка не цікавиться їх життям з 2022 року, бабуся одна займається вихованням дітей. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом за обставинами справи встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу життям дітей не цікавиться, участі у їх вихованні не бере, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання своїх дітей відповідачкою, свідомого нехтування нею своїми обов`язками і небажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Позивачка також просила встановити над дітьми опіку та призначити її опікуном. Згідно ст.243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. У статті 58 ЦК України зазначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування. Частиною 4 статті 167 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Отже, зважаючи на вказане вище, беручи до уваги доведений факт самоусунення відповідачки від батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей, суд вважає за доцільне встановити над дітьми опіку та призначити їх опікуном позивачку. Згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За таких обставин, оскільки діти проживають та утримуються бабусею [PERSON] , суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача 1/3 частку всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовною заявою та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved