Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» звернулось до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 58465,66 грн, судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 17.01.2022 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 220117-005. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 33000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Кредитний договір № 220117-005 від 17.01.2022 було підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора W37707. Станом на 02.02.2024 заборгованість відповідача становить 58465,66 грн, що складається з наступного: прострочена заборгованість за сумою кредиту\~30348,65 грн; прострочена заборгованість за процентами\~28117,01 грн, що не погашена на момент подання позову. Посилаючись на викладене, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.07.2024 матеріали цивільної справи були направлені за підсудністю до Заводського районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 13.08.2024 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене провадження та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду від 10.03.2025 було задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та представника. Не заперечують на частковому задоволенні позовних вимог, з урахуванням часткової оплати в сумі 40000.00 грн. Також просили розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.01.2022 між ТОВ «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 220117-005, відповідно до умов якого, останній було надано кредит у розмірі 33000,00 грн, шляхом перерахування суми кредиту на її банківський (картковий) рахунок, договір набуває чинності і діє 10 років з моменту укладення, але в будь-якому випадку до повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором (а.с. 34-50). Кредитний договір № 220117-005 від 17.01.2022 було підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора W37707. Належність даного одноразового ідентифікатора саме відповідачеві підтверджується копією довідки про укладення договору (а.с. 59). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 33000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю та оплатити за користування кредитом на умовах, що передбачені цим договором. Згідно з паспортом споживчого кредиту сторонами узгоджена процентна ставка фіксована - 155,50%, 140,79 (при дотриманні акційних умов). Так, на банківський рахунок відповідача позивачем було перераховано кредитні кошти у розмірі 30525, 00 грн з урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, визначену Умовами кредиту, у розмірі 7,5%, що в грошовому еквіваленті становить 2475,00 грн, відповідно до платіжного доручення № 3071 від 17.01.2022 (а.с. 66). Згідно розрахунку кредитної заборгованості за період з 17.01.2022 по 26.08.2023, станом на 02.02.2024, заборгованість відповідача перед позивачем становить 58465,66 грн, що складається з наступного: заборгованість по тілу кредиту\~30348,65 грн; заборгованість по нарахованим відсоткам\~28117,01 грн (а.с. 67-68). 20.03.2024 позивачем на адресу відповідачки була направлена досудова вимога про сплату заборгованості в розмірі 58465,66 грн, однак вона залишилась без виконання останньою (а.с. 62-63). На виконання ухвали суду від 10.03.2025 була надана виписка з особливого рахунку, відповідно до якого станом на 30.04.2025 заборгованість за кредитним договором 220117-005 від 17.01.2022 становить 18465,66 грн (прострочене тіло кредиту) (196-197). Відповідно до\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2\~ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Разом з цим, Згідно п. 5 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію»\~(надалі\~Закон),\~електронний договір\~домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У відповідності до ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону). Наведене знаходить своє підтвердження у постанові Верховного Суду по справі №524/5556/19 від 12.01.2021. Частиною 1\~ст. 206 ЦПК\~передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи встановлено та підтверджується наданими позивачем доказами, а також визнається відповідачем, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитодавцю не повернуті, що свідчить про порушення його прав, тому суд дійшов висновків про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості, що станом на 30.04.2025 становить 18465,66 грн. Згідно із положеннями ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Дослідивши надані представником відповідача документи, згідно яких відповідачка є одинокою матір`ю, та зважаючи на її матеріальний стан, клопотання про розстрочку виконання рішення строком на один рік є обґрунтованим, та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позов задоволено на 31,58 %, то із відповідачки на користь позивача підлягає сплаті 749,99 грн судового збору (2422,20 грн х 31,58 % / 100%). Щодо правничої допомоги, то суд дійшов до наступного висновку. У відповідності до ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи. Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається\~ст. 137 ЦПК України. Згідно ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3\~ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст.137 ЦПК України). Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі та факт надання правової допомоги підтверджено наступними документами: копією довіреності № 1 від 05.01.2024 на ім`я адвоката Павленка С.В. (а.с. 109), копією договору № 25-01/2023 про надання правової допомоги, укладеного 25.01.2025 між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» (а.с. 70-75), копіями свідоцтва про право на заняття Павленком С.В. адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України (а.с. 110), копією платіжної інструкції № 1567 від 05.01.2024 на загальну суму в розмірі 7000,00 грн (а.с. 69), копією акта приймання-передачі справ на надання правової допомоги відносно відповідача [PERSON] (а.с. 80), копією акта № 3 приймання-передачі наданої правової допомоги на загальну суму в розмірі 7000,00 грн (а.с. 81). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial