Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст\~Капітал" (далі ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 26 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" (далі ТОВ "Авентус Україна") та [PERSON] в електронній формі було укладено договір №\~6601459 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу кредит у сумі 11000,00 грн, а відповідач зобов"язався повернути кредит, сплатити відсотки та інші платежі передбачені договором. 27 листопада 2023 року права грошової вимоги за вказаним кредитним договором відступлені ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" на підставі договору факторингу № 27.11/23-Ф. Відповідачем умови кредитного договору не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 58282,40 грн, яка складається з: 11000,00 грн тіло кредиту, 15323,00 грн відсотки за користування кредитом, та 31959,40 грн нараховані відсотки за 146 календарних днів за період з 27 листопада 2023 року по 20 квітня 2024 року. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал". Відповідач у судовому засіданні вимоги позову в частині стягнення кредитної заборгованості визнав в повному обсязі, однак просив про зменшення судових витрат в частині витрат на правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 26 квітня 2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] було укладено договір №\~6601459 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ "Авентус Україна" надало відповідачу кредит у розмірі 11000,00 грн шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] надані останнім з метою отримання кредиту, строком кредитування на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом 1,99 % в день (фіксована ставка), що узгоджується п.\~1.3, 1.4, 1.5, 1.5.1 кредитного договору (а.с. 14-20). Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С5588, 26.04.2023 10:35:05. Крім того, відповідач попередньо з використанням електронно-цифрового підпису також ознайомився з паспортом споживчого кредиту (а.с. 21-22). Виконання ТОВ "Авентус Україна" своїх обов`язків щодо перерахування відповідачу коштів за кредитним договором підтверджується інформацією АТ КБ "Приватбанк", відповідно до якої на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 26 квітня 2023 року здійснено переказ коштів на суму 11000,00 грн (а.с. 101). 27 листопада 2023 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, у відповідності до умов якого ТОВ "Авентус Україна" передав (відступив) ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" за плату, а ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" прийняв належні ТОВ "Авентус Україна" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору (а.с.58-59). В подальшому, ТОВ "ФК "Фінтраст Україна" змінило назву на ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" (а.с.55). Відповідно до\~Реєстру боржників\~до договору\~факторингу №\~27.11/23-Ф\~від 27\~листопада 2023\~року,\~ТОВ "ФК\~"Фінтраст\~Капітал"\~набуло права\~грошової вимоги\~до відповідача\~за кредитним\~договором №\~6601459\~в сумі\~26323,00\~грн,\~з яких:\~11000,00 грн\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу,\~15323,00\~грн сума\~ заборгованості\~за відсотками (а.с. 70). З розрахунку\~заборгованості також\~вбачається,\~що станом\~на 26\~листопада 2023\~року заборгованість\~за кредитним\~договором становить\~11000,00 грн\~сума заборгованості\~за основною\~сумою боргу,\~15323,00\~грн сума\~ заборгованості\~за відсотками (а.с.\~23-28). Після відступлення права грошової вимоги відповідач жодних платежів за кредитним договором не здійснював, внаслідок чого станом на 20 квітня 2025 року, окрім зазначеної вище заборгованості, утворилася також заборгованість за відсотками нарахованих ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" за 146 календарних днів за період з 27 листопада 2023 року по 20 квітня 2024 року у розмірі 31959,40 грн (а.с. 29-30). Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 526, 612, 625 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кредитний договір №\~6601459 від 26 квітня 2023 року укладено в електронній формі. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"). У ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1 ст. 642 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Згідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредитних коштів. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Наданий договір відступлення прав вимоги підтверджує перехід всіх прав грошової вимоги, які належали ТОВ "Авентус Україна" за договором №\~6601459 про надання споживчого кредиту від 26 квітня 2023 року, до позивача у справі. Відповідач не довів належного виконання зобов"язання за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростував, позов визнав. Ураховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі обґрунтовані та підлягають до задоволення повністю. За встановлених судом обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №\~6601459 про надання споживчого кредиту від 26 квітня 2023 року в сумі 58282,40 грн, з яких 11000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 15323,00 грн - відсотки за користування кредитом нараховані первісним кредитором, 31950,40 грн нараховані ТОВ "ФК "Фінтраст Капітал" відсотки за 146 календарних днів за період з 27 листопада 2023 року по 20 квітня 2024 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між стронами суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обргунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо вречулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження\~витрат на\~правову допомогу\~позивачем надано\~договір №\~10/12-2024\~про надання\~правової допомоги\~від 10\~грудня 2024\~року,\~укладеного між\~ТОВ "ФК\~"Фінтраст\~Капітал"\~та адвокатом\~Столітнім М.М.,\~свідоцтво про\~право на\~зайняття адвокатською\~діяльністю Столітнього\~М.М.,\~ордер на\~надання правничої\~допомоги,\~заявку на\~виконання доручення\~до договору\~№ 10/12-2024\~від 10\~грудня 2024\~року,\~акт прийому-передачі\~виконаних робіт\~(наданих\~послуг)\~згідно договору\~№ 10/12-2024\~від 10\~грудня 2024\~року,\~рахунок на\~оплату послуг\~надання правничої\~допомоги у\~розмірі 10000,00\~грн (а.с. 74-81). У відповідності до ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи складність справи, яка є малозначною, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3000,00 грн витрат на правничу допомогу. У стягненні решти витрат на правничу допомогу позивачу суд ухвалює про відмову. Крім того,\~при поданні\~позовної заяви\~позивачем сплачено\~судовий збір\~в сумі\~2422,40\~грн,\~відповідно до\~вимог ч.\~2\~ст.\~4\~Закону України\~"Про\~судовий збір" (а.с. 85). Згідно з ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Наведені положення Закону кореспондуються із ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті. За такого, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 1211,20 грн, з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial