Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

До Краснокутського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований 25 серпня 2018 року Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області, актовий запис №53. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 25 серпня 2018 року, який зареєстрований Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області, актовий запис №53. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом періоду подружнього життя у сторін виникали непорозуміння через різні погляди на життя, сварки, сімейні відносини не склалися. На даний час ведення спільного господарства та сумісне поживання між сторонами прининено. За глибоким переконанням позивача підтримувати сімейні відносини в подальшому немає сенсу, бо на протязі тривалого часу не проживає разом з відповідачем. Майновий спір між сторонами відсутній. Ухвалою суду від 20.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилася,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~була повідомлена\~завчасно та\~у встановлений\~законом строк.\~09.04.2025\~надала до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~її відсутність,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі\~та просить\~їх задовольнити.Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та у встановлений законом строк, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву на позовну заяву або заяви про розгляд справи у його відсутність відповідач до суду не надав. Відповідно до вимог ч.3\~ст. 223 ЦПК України\~у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, враховуючи позицію Верховного Суду у справі № 911/3142/12 від 18.03.2021, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Крім того, направлені за місцем реєстрації відповідача судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Згідно ч. 3\~ст. 131 ЦПК України\~сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст.51\~Конституції\~України,\~ст.24\~СК\~України\~шлюб ґрунтується\~на\~вільній\~згоді жінки\~та\~чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно п. 10\~Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~( далі- Постанова) рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам\~ст. 215 ЦПК. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС. Відповідно з роз`ясненнями, викладеними у п.10\~вищевказаної постанови, суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1\~ст.111 СК України\~вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5\~ст.191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ч.1 ст.112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 серпня 2018 року Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області, актовий запис №53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] /а.с.8/. Від цього\~шлюбу мають\~неповнолітнього сина\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 21 листопада 2018 року Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківської області /а.с.7/. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили почуття\~любові\~та\~поваги один\~до\~одного, тобто сім`я існує формально, протягом тривалого часу разом не проживають, ведення спільного господарства припинено. Клопотань про надання строку на примирення не надходило. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився та не надав письмових заперечень проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу неможливі та порушують принцип добровільності та права сторін, що має істотне значення. За наведених обставин суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачці [PERSON] за її проханням слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачкою був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Позивач не заявляє вимогу про стягнення з відповідача сплаченого судового збору, тому з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, суд не здійснює розподіл судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи.

Outcome: approved