Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що сторони перебувають з 04.05.2019 в зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей у подружжя немає. Після реєстрації шлюбу вони з відповідачкою протягом нетривалого часу проживали разом, а з 2022 року проживають окремо. Фактично шлюб розпався, у них не має спільних інтересів та спільного господарства, не має взаємної поваги та любові, вони живуть відокремленим життям. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим і завдає шкоди його інтересам, оскільки перешкоджає можливості влаштувати своє особисте життя. Ухвалою суду від 10.04.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, 16.04.2025 до суду надійшла заява від представника позивача адвоката Телішевського І.Д., в якій він просить справу розглянути за відсутності позивача та його представника, позов задовольнити, і долучити до матеріалів справи оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.05.2019. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, 07.05.2025 подала до суду заяву, в якій зазначає, що позов визнає та не заперечує проти задоволення позову. Просить розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши всі докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд встановив наступні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07.05.2019, [PERSON] , громадянин Федеративної Республіки Німеччина та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 травня 2019 року у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 665 (а.с. 29). Судом встановлено, що сторонами спору є громадянка України та громадянин Федеративної Республіки Німеччина. Правові наслідки шлюбу з іноземним елементом визначаються статтею 60 Закону України «Про міжнародне приватне право». У статті 63\~Закону України\~«Про міжнародне\~приватне право» зазначено, що припинення шлюбу та його правові наслідки визначає право, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. А правові наслідки шлюбу, у випадку бажання його розірвати між громадянами різних держав визначає право держави, в якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один із подружжя все ще проживає у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Відтак, якщо подружжя, що є громадянами різних держав, спільно проживали на території України і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України. Тобто, у разі укладення шлюбу громадянина України з громадянином (підданим) іншої держави, при розлученні в Україні застосовуватимуть норми Сімейного кодексу\~України та ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка на даний час проживає в [ADDRESS] (а.с.15, 34, 35). Відповідно до ст.\~21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із ст. 51 Конституції України, ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною другою ст.\~104\~СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України). Згідно із правовою позицією Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст.\~115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Із вказаних положень закону вбачається, що однією із засад шлюбу є його добровільність. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 104, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved