Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

30.01.2025 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Маринюк С.О. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна, в якому просив припинити право спільної часткової власності позивача та відповідача на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , виділивши 56/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , що належить [PERSON] в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна, що складається : по житловому будинку «А-1» виділити приміщення : 1-5 гардеробна площею 1,3 кв.м. 1-6 - санвузол площею 3,8 кв.м., 1-7 кімната площею 14,8 кв.м., 1-8 кухня площею 9,0 кв.м., загальною площею 28,9 кв.м.; по житловій прибудові «А-1'» виділити приміщення : 1-1 коридор площею 2,6 кв.м., 1-2 коридор площею 3,7 кв.м., 1-3 кімната площею 12,8 кв.м., 1-4 кімната площею 10,5 кв.м., загальною площею 29,6 кв.м., з надвірних будівель та споруд виділити : Хлів «В», літня кухня «Г»; Гараж «Д»; Погріб «Е». Відповідачу [PERSON] (власник 44/100) виділити 44/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями у складі : по житловому будинку «А-1» виділити приміщення : 2-3 кухня площею 8,3 кв.м., 2-4 кімната 9,9 кв.м., 2-5 кімната 14,9 кв.м., 2-6 коридор площею 3,0 кв.м, 2-7 вбиральня площею 1,5 кв.м., загальною площею 37,6 кв.м.; по прибудові «а» виділити приміщення : 2-1 коридор площею 1,7 кв.м., 2-2 кладова площею 1,9 кв.м., загальною площею 3,6 кв.м.; по веранді «а1» виділити приміщення 2-8 загальною площею 5,8 кв.м.; з надвірних будівель та споруд виділити : Хлів «Б»; Погріб «Ж»; Гараж «З». Визначити порядок користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку за адресою : [ADDRESS] , а саме позивачу [PERSON] виділити в індивідуальне користування частину земельної ділянки в розмірі 622 кв.м., що відповідає фактичному користуванню, позначена на плані штрихуванням синього кольору та має розміри по периметру від північно-західного кута ділянки за годинниковою стрілкою в м : 4,27 м, 3,27 м по межі ділянки; 3,38 м; 9,15 м; 5,72 м; 2,47 м; 1,13 м, 4,66 м; 3,44 м; 0,72 м; 6,78 м; 2,59 м; 1,51 м по лінії поділу ділянки; 3,16 м. по лінії поділу (зовнішня стіна Житлової прибудови «А-1'»); 0,32 м; 2,49 м; 0,75 м; 2,96 м; 0,31 м; 3,40 м; 0,27 м; 0,11 м. по лінії поділу житлового будинку; 3,10 м. по лінії поділу (зовнішня стіна Веранди «а1»); 3,76 м по лінії поділу ділянки; 16,93 м; 5,25 м; 7,0 м; 8,0 м; 12,71 м; 6,2 м.; 10,18 м по межі ділянки. Відповідачу [PERSON] виділити в індивідуальне користування частину земельної ділянки в розмірі 660 кв.м., що відповідає фактичному користуванню, позначена на плані штрихування чорного кольору та має розміри по периметру від північно-східного кута ділянки проти годинникової стрілки в м : 13,64 м по межі ділянки; 3,38 м; 9,15 м; 5,72 м; 2,47 м; 1,13 м; 4,66 м; 3,44 м; 0,72 м; 6,78 м; 2,59 м; 1,51 м по лінії поділу ділянки; 3,16 м по лінії поділу (зовнішня стіна Житлової прибудови «А-1'»); 0,32 м; 2,49 м; 0,75 м; 2,96м; 0,31 м; 3,40 м., 0,27 м; 0,11 м по лінії поділу житлового будинку; 3,10 м. по лінії поділу (зовнішня стіна Веранди «а1»); 3,76 м по лінії поділу ділянки; 0,39 м; 6,24 м; 2,59 м; 1,31 м; 3,89 м; 7,57 м; 6,44 м; 10,49 м; 7,91 м; 4,82 м; 25,79 м по межі ділянки. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] є співвласником житлового будинку, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , частка в спільній частковій власності становить 56/100 частки житлового будинку, належить йому на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 01.05.2024 року. Інша частина 44/100 частки житлового будинку належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Славутської міської ради народних депутатів від 15.04.1983 року. Земельна ділянка під будинком, знаходиться у фактичному користуванні позивача та відповідача, площею 1282 кв.м., не приватизована та передана в користування для обслуговування житлового будинку. Наразі позивач користується окремим ізольованим приміщенням, яке складається з : коридору 1-1 площею 2,6 кв.м., коридору 1-2 площею 3,7 кв.м., кімнати 1-3 площею 12,8 кв.м., кімнати 1-4 площею 10,5 кв.м., гардеробної 1-5 площею 1,3 кв.м., санвузла 1-6 площею 3,8 кв.м., кімнати 1-7 площею 14,8 кв.м., кухні площею 1-8 площею 9,0 кв.м. Так як, позивач бажає виділити належну йому частку будинку в окремий об`єкт нерухомого майна та в подальшому приватизувати земельну ділянку, а в добровільному порядку дане питання вирішити не має можливості, тому змушений звернутися до суду. Згідно висновку експерта № 081024/1_ЮШ судової будівельно-технічної експертизи та земельно-технічної експертизи виділ в натурі 56/100 частки з об`єкта нерухомого майна будинковолодіння (з надвірними будівлями) за адресою : [ADDRESS] в окремий об`єкт нерухомого майна можливий. Експертом запропоновано варіант поділу житлового будинку та варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою : [ADDRESS] , який відповідає фактичному користуванню житловим будинком та земельною ділянкою. В судове засідання позивач не з`явився, його представник підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити та стягнути із відповідача витрати на проведення судової експертизи в сумі 25\~000 грн., а також судовий збір сплачений при подачі позову до суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що до нього звернувся позивач зі пропозицією приватизувати земельну ділянку під житловим будинком, для цього треба було здійснити поділ житлового будинку. Вони почали збирати документи для здійснення поділу житлового будинку. Але в нього виявили тяжку хворобу і він повинен був їхати на операцію, а позивач проходив службу в ЗСУ і поїхав на військову службу. Він не заперечує проти поділу житлового будинку у частках визначених позивачем, а також проти визначення порядку користування земельною ділянкою, оскільки кожен із співвласників фактично користується частиною житлового будинку як окремим об`єктом нерухомості. Земельна ділянка також використовується ними відповідно до варіанту визначеного експертом. Проте він не згоден нести судові витрати, а саме оплачувати вартість будівельно-технічної експертизи, оскільки вона була не потрібною і він ніколи не заперечував проти поділу житлового будинку в добровільному порядку. Він страждає на тяжку хворобу, і не має можливості нести судові витрати, оскільки багато коштів витрачає на ліки. Представник третьої особи Славутської міської ради в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, просив здійснювати розгляд справи у їх відсутність. У письмових поясненнях представник третьої особи зазначив, що проти позову в частині поділу житлового будинку немає заперечень. Натомість заявлена вимога щодо земельної ділянки чітко регламентована Земельним Кодексом України та в даному випадку не може бути задоволена судом в межах цивільного позову. Для врегулювання питання про закріплення прав на земельні ділянки під вказаним житловим будинком і господарськими спорудами, його співвласники можуть обрати один із можливих варіантів : приватизувати земельну ділянку під домоволодінням на праві спільної сумісної власності з подальшим виділенням часток в натурі; після виділу в натурі часток в житловому будинку та реєстрації прав на них як на окремі об`єкти нерухомого майна, звернутися у встановленому ЗК України порядку до Славутської міської ради через Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Славутської міської ради для набуття права власності на земельні ділянки під належними їм житловими будинками в порядку приватизації. Суд заслухавши вступні слова позивача та відповідача, дослідивши докази у справі, оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності 56/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі продажу частини житлового будинку від 01.05.2024 року, посвідченим приватним нотаріусом Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Якимчук І.П. за №639 та витягом з Державного реєстру правочинів №72932997 від 02.05.2024 року. У зазначеному договорі купівлі-продажу зазначено, що житловий будинок, розташований на земельній ділянці, яка належить міській раді. З технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, розташованого за адресою : [ADDRESS] слідує, що співвласниками зазначеного житлового будинку є [PERSON] та [PERSON] . З витягу з Державного реєстру речових прав від 03.06.2024 року видно, що [PERSON] є власником 11/25 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 15.04.1983 року виконавчим комітетом Славутської міської ради народних депутатів. З висновку експерта № 081024/1_ЮШ судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 08.11.2024 року слідує, що на вирішення експерта поставлено наступні питання : 1.Який можливий варіант виділу в натурі 56/100 частки в об`єкті нерухомого майна будинковолодіння (з надвірними будівлями) за адресою: [ADDRESS] в окремий об`єкт нерухомого майна? 2.Який можливий варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка за адресою : [ADDRESS] ? У висновку експерт зазначив по першому питанню, що виділ в натурі 56/100 частки з об`єкта нерухомого майна будинковолодіння (з надвірними будівлями) за адресою : [ADDRESS] в окремий об`єкт нерухомого майна можливий. Згідно варіанту поділу : Стороні 1 (власник 56/100) пропонується виділити 56/100 частку житлового будинку зі господарськими спорудами у складі : - по житловому будинку «А-1» виділити приміщення : 1-5 гардеробна площею 1,3 кв.м. 1-6 - санвузол площею 3,8 кв.м., 1-7 кімната площею 14,8 кв.м., 1-8 кухня площею 9,0 кв.м., загальною площею 28,9 кв.м.; -по житловій прибудові «А-1'» виділити приміщення : 1-1 коридор площею 2,6 кв.м., 1-2 коридор площею 3,7 кв.м., 1-3 кімната площею 12,8 кв.м., 1-4 кімната площею 10,5 кв.м., загальною площею 29,6 кв.м. - з надвірних будівель та споруд виділити : Хлів «В», літня кухня «Г»; Гараж «Д»; Погріб «Е». Стороні 2 (власник 44/100) пропонується виділити 44/100 частку житлового будинку з господарськими будівлями у складі : - по житловому будинку «А-1» виділити приміщення : 2-3 кухня площею 8,3 кв.м., 2-4 кімната 9,9 кв.м., 2-5 кімната 14,9 кв.м., 2-6 коридор площею 3,0 кв.м, 2-7 вбиральня площею 1,5 кв.м., загальною площею 37,6 кв.м.; - по прибудові «а» виділити приміщення : 2-1 коридор площею 1,7 кв.м., 2-2 кладова площею 1,9 кв.м., загальною площею 3,6 кв.м.; - по веранді «а1» виділити приміщення 2-8 загальною площею 5,8 кв.м.; - з надвірних будівель та споруд виділити : Хлів «Б»; Погріб «Ж»; Гараж «З». Поділ здійснено відповідно до фактичного користування сторін та часток співвласників. По другому питанню: Варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою : [ADDRESS] відповідно до варіанту поділу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами (додаток № 3 графічної частини). Згідно запропонованого варіанту : Стороні 1 (власник 56/100) пропонується виділити в індивідуальне користування частину земельної ділянки в розмірі 622 кв.м., що відповідає фактичному користуванню, позначена на плані штрихуванням синього кольору та має розміри по периметру від північно-західного кута ділянки за годинниковою стрілкою в м : 4,27 м, 3,27 м по межі ділянки; 3,38 м; 9,15 м; 5,72 м; 2,47 м; 1,13 м, 4,66 м; 3,44 м; 0,72 м; 6,78 м; 2,59 м; 1,51 м по лінії поділу ділянки; 3,16 м. по лінії поділу (зовнішня стіна Житлової прибудови «А-1'»); 0,32 м; 2,49 м; 0,75 м; 2,96 м; 0,31 м; 3,40 м; 0,27 м; 0,11 м. по лінії поділу житлового будинку; 3,10 м. по лінії поділу (зовнішня стіна веранди «а1»); 3,76 м по лінії поділу ділянки; 16,93 м; 5,25 м; 7,0 м; 8,0 м; 12,71 м; 6,2 м.; 10,18 м по межі ділянки (Див. рис. 3 Додатків); Стороні 2 (Власник 44/100) пропонується виділити в індивідуальне користування частину земельної ділянки в розмірі 660 кв.м., що відповідає фактичному користуванню, позначена на плані штрихування чорного кольору та має розміри по периметру від північно-східного кута ділянки проти годинникової стрілки в м : 13,64 м по межі ділянки; 3,38 м; 9,15 м; 5,72 м; 2,47 м; 1,13 м; 4,66 м; 3,44 м; 0,72 м; 6,78 м; 2,59 м; 1,51 м по лінії поділу ділянки; 3,16 м по лінії поділу (зовнішня стіна Житлової прибудови «А-1'»); 0,32 м; 2,49 м; 0,75 м; 2,96 м; 0,31 м; 3,40 м., 0,27 м; 0,11 м по лінії поділу житлового будинку; 3,10 м. по лінії поділу (зовнішня стіна Веранди «а1»); 3,76 м по лінії поділу ділянки; 0,39 м; 6,24 м; 2,59 м; 1,31 м; 3,89 м; 7,57 м; 6,44 м; 10,49 м; 7,91 м; 4,82 м; 25,79 м по межі ділянки (Рис.3 Додатків). Згідно з ч.1 ст.356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності (ст.361 ЦК України). Відповідно до ч.1,3 ст.364 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 р. №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. На даний час позивач має намір здійснити поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що перебувають у спільній частковій власності сторін, з припиненням спільної часткової власності, однак згоди між співвласниками щодо такого поділу не досягнуто. Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною першою статті 86 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Частина 4 статті 263 ЦПК України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 19.05.2021 (справа № 501/2148/17, провадження № 61-22087св19) зазначив, що виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п. 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції № 55 щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року - поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Таким чином, при виділі у власність позивачу частини спірного житлового будинку суд повинен зазначити у судовому рішенні, яка частка виділяється відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. Такий висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 08 березня 2023 року (справа № 559/1923/17, провадження № 61-5181св22). Відповідно до висновку експерта, існує один варіант поділу спірного майна в натурі, який здійснений за фактичним користуванням співвласників житловим будинком та земельною ділянкою і на нього погодилися позивач та відповідач. А тому у суду є підстави для задоволення позову в частині поділу житлового будинку, розташованого за адресою : [ADDRESS] відповідно до часток сторін у праві спільної часткової власності, виділивши позивачу у натурі 56/100 часток житлового будинку з надвірними прибудовами, а відповідачу - 44/100 часток житлового будинку зі надвірними прибудовами відповідно до висновку експерта № 081024/1_ЮШ судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 08.11.2024 року. Згідно зі статтями 125, 126 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до висновку експерта визначено один варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка знаходиться у користуванні співвласників житлового будинку, він відповідає фактичному користуванню земельною ділянкою і не відповідає часткам у праві спільної часткової власності, проте позивач, який має 56/100 часток у праві спільної часткової власності на житловий будинок згоден на визначення такого порядку користування земельною ділянкою. Суд не приймає до уваги пояснення третьої особи, щодо неможливості встановлення порядку користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок сторін, оскільки після поділу житлового будинку співвласників право спільної часткової власності на об`єкт нерухомості припиняється, а тому для подальшої приватизації земельної ділянки сторонам необхідно визначити порядок користування земельною ділянкою, яка не є їх власністю і перебувала в спільному користуванні, що передбачено чинним законодавством. Тому суд, вважає, що слід встановити порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться по [ADDRESS] відповідно до висновку експерта № 081024/1_ЮШ судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 08.11.2024 року, оскільки вказаний варіант визначений за фактичним користуванням співвласниками означеною земельною ділянкою із забезпеченням можливості обслуговувати належні сторонам частини приміщень. Щодо задоволення позовної вимоги про припинення права спільної часткової власності на житловий будинок, ВП ВС вказала, що задоволення вимоги про поділ житлового будинку вже свідчить про припинення правового режиму спільної часткової власності на такий об`єкт. Тому у суду немає підстав зазначати в резолютивній частині рішення про припинення такого режиму щодо житлового будинку. Крім того, ВП ВС раніше вже виснувала, що окрема вимога припинити право спільної часткової власності є неефективним способом захисту. Постанова ВП ВС від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20). З цих підстав суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи видно, що позивачем понесені судові витрати : витрати на проведення судової експертизи в сумі 25 000 грн., а також судовий збір в сумі 4933,76 грн. Не зважаючи на те, що експертиза проведена до відкриття провадження у справі, проте висновок експерта врахований судом як належний та допустимий доказ, необхідний для вирішення спору у справі, тому витрати позивача на проведення такої експертизи підлягають розподілу в порядку ст.141 ЦПК України. (Постанова ВП ВС від 22.11.2023 року у справі № 712/4126/22). Враховуючи те, що судом позов задоволено частково, тому з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме : витрати на проведення судової експертизи в сумі 18750 грн., судовий збір в сумі 2951,36 грн.

Outcome: partial