Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її опікуном останнього. В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON] є її двоюрідним братом, з яким вони разом проживають по [ADDRESS] . [PERSON] є інвалідом першої А групи з дитинства унаслідок хронічного психічного захворювання, що обмежує його самообслуговування та контроль за своєю поведінкою, у зв`язку з чим потребує стороннього догляду та нагляду. Стверджує, що [PERSON] не усвідомлює значення своїх дій та не може ними керувати. Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 23.07.2021 року її призначено опікуном [PERSON] , терміном на два роки. Весь час вона здійснювала догляд за [PERSON] , а тому просить призначити її опікуном останнього. Заявниця [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі (а. с. 23,34). Представник органу опіки та піклування - виконавчого комітету Погребищенської міської ради Дзюба О.О., будучи завчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, проти задоволення вимог заяви не заперечує (а.с.65). Особа, щодо якої розглядається справа про визнання його недієздатним [PERSON] , та його представник - адвокат Царківський О.Ю. в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, однак від останнього надійшла до суду заява про те, що він просить розгляд справи провести у їх відсутність, проти задоволення вимог заяви не заперечує (а. с.71). Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за однією адресою по [ADDRESS] . (а.с.6,62). Згідно із довідкою до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії 10 ААА №887074 [PERSON] є інвалідом першої А групи з дитинства (а.с.7). Згідно із\~висновком судово\~ психіатричного\~експерта Вінницької\~філії судових\~експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» №1 від 02.01.2025 року [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді розумової відсталості тяжкого ступеня зі значним відхиленням у поведінці, які потребують особливої уваги та лікування (F72.1), внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки (а.с.53-54). Рішенням виконавчого комітету Погребищенської міської ради від 19.03.2025 року №142 «Про затвердження подання до суду» затверджено подання органу опіки та піклування до Погребищенського районного суду Вінницької області щодо можливості призначення [PERSON] опікуном відносно [PERSON] (а.с.63). Згідно із поданням виконавчого комітету Погребищенської міської ради означений орган опіки та піклування вважає, що призначення опікуном [PERSON] відносно двоюрідного брата [PERSON] є можливим та не буде порушувати права та законні інтереси підопічного у випадку визнання його судом недієздатною особою. При цьому у поданні обумовлено, що [PERSON] за станом здоров`я може виконувати обов`язки опікуна (а.с. зворот 63,64). Відповідно до\~ст.\~30\~ЦК України\~цивільну дієздатність\~має фізична\~особа,\~яка усвідомлює\~значення своїх\~дій та\~може керувати\~ними. Цивільною\~дієздатністю фізичної\~особи є\~її здатність\~своїми діями\~набувати для\~себе цивільних\~прав і\~самостійно їх\~здійснювати,\~а також\~здатність своїми\~діями створювати\~для себе\~цивільні обов`язки,\~самостійно їх\~виконувати та\~нести відповідальність\~у разі\~їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України\~суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Стаття 41\~ЦК України передбачає правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме - над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом (частина 3 ст.296 ЦПК України). У заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Відповідно до\~ч.1 ст. 300 ЦПК України\~суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. В ч.6 ст.300 ЦПК України визначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до\~ст.\~55\~ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. На підставі\~ст.\~58\~ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч. 1\~ст.\~60\~ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно частин 2, 3, 4\~ст.\~63\~ЦК України опікуном\~або піклувальником\~може бути\~лише фізична\~особа з\~повною цивільною\~дієздатністю. Фізична\~особа може\~бути призначена\~опікуном або\~піклувальником лише\~за її\~письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч.1 ст. 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 23.07.2021 року, яке набрало законної сили 26.08.2021 року, у справі №143/662/21 призначено опікуном недієздатного [PERSON] , [INFO] , [PERSON] . Як вбачається із мотивувальної частини рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 23.07.2021 року у справі №143/662/21 судом було встановлено, що рішенням Івано Франківського міського суду Івано - Франківської області від 23.02.2005 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним та встановлено над ним опіку. Рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано Франківської області від 27.04.2005 року №115 опікуном недієздатного [PERSON] призначно його матір [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.8). У постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 545/1691/16-ц та від 20 березня 2024 року у справі № 638/5358/23 сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку того, що визнання особи недієздатною і призначення опікуна в обов`язковому порядку має відбуватися в єдиному судовому процесі. Оскільки попередній опікун помер, особа рішенням суду вже визнана недієздатною, то повторне визнання цієї особи недієздатною під час розгляду заяви фізичної особи, яка бажає стати новим опікуном, про встановлення опіки над недієздатною особою та призначення опікуна не вимагається. Такий висновок випливає із того, що Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, викладено в новій редакції Цивільний процесуальний кодекс України, положеннями ч.6 ст.300 якого визначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Натомість питання про визнання особи недієздатною, призначення та заміну опікуна до 15 грудня 2017 року регламентувалися\~ст.241\~ЦПК України ( в редакції Закону України від 18.03.2004 року №1618-IV). Вказана норма процесуального права не передбачала будь-яких обмежень строком дії рішення суду про визнання особи недієздатною. В силу ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Отже, з урахуванням конституційного визначення щодо незворотності дії у часі законів та інших нормативно-правових актів висновок про те, що строк дії рішення суду про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, ухваленого до 15 грудня 2017 року, обмежується певним строком з посиланням на ч.6 ст.300 ЦПК України\~(у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року№ 2147-VIII) не може вважатися таким, що узгоджується із нормами процесуального законодавства. Із матеріалів справи випливає, що [PERSON] рішенням Івано Франківського міського суду Івано Франківської області від 23.02.2005 року вже визнаний недієздатним, а рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 23.07.2021 року його опікуном призначено [PERSON] , а відтак підстав для повторного вирішення окреслених питань в судовому порядку немає. При цьому покликання заявниці на те, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 23.07.2021 року її призначено опікуном [PERSON] терміном на два роки є неспроможними, оскільки такої вказівки воно не містить. Крім того, телеологічне (цільове) тлумачення приписів ч.6 ст.300 ЦПК України дає підстави для висновку, що законодавець обмежив строк дії рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною, який не може перевищувати двох років, а не рішення суду про призначення опікуна недієздатної особи. З огляду на викладене, у задоволенні заяви [PERSON] про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном необхідно відмовити. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~299\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Отже, судові витрати за проведення судово-психіатричної експертизи щодо [PERSON] (висновок судово - психіатричного експерта № 1 від 02.01.2025 року Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України») в сумі 8240 грн. 48 коп., слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed