Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що 06.03.2020 Відповідач ознайомилася з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту, Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Відповідач отримала платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/24, тип - Універсальна. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 "Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України". У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 18.11.2024 має заборгованість - 61310,88 грн, яка складається з наступного: 50063,34 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11247,54 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Тому, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.03.2020 у розмірі 61310,88 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку (надіслання судового виклику, у тому числі смс-повідомлення, електронною поштою [INFO] та розміщення оголошення на сайті Судова влада України), причини неявки суду не повідомила, клопотань, відзив на позовну заяву не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] виникли кредитні правовідносини, оскільки відповідач від 06.03.2020, підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, погодилася з Умовами та правилами надання батьківських послуг та Тарифами обслуговування кредитних карт, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, ознайомлена з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Зобов`язалася виконувати Умови та правила надання батьківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку та погодила наступні умови: 1) Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 50 000 грн (п.1.2. Договору); 2) Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3) Строк кредитування: 20 років (п.1.2. Договору); 4) Процентна ставка, відсотків річних: 43,2% (п.1.3 Договору); В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 42,0 %. 5) Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6) Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7) Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору) (а. с. 26-29). За розрахунком, наданим банком, заборгованість [PERSON] станом на 18.11.2024 має заборгованість - 61310,88 грн, яка складається з наступного: 50063,34 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11247,54 грн - заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 15-19) Розмір заборгованості узгоджується з випискою за договором за період 01.04.2020-18.11.2024 (а. с. 20-25). Згідно із витягом зі статуту АТ КБ «ПриватБанк», за постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 №594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №712) Акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». Іншого розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором відповідач не надала. З огляду на викладене, між сторонами виникли кредитні правовідносини, де відповідачем порушено право позивача на отримання заборгованості, тому, при вирішенні вказаного спору суд керувався ст. 526 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 61310,88 грн (шістдесят одна тисяча триста десять гривень 88 копійок) за кредитним договором №б/н від 06.03.2020 підлягають задоволенню. Вирішуючи також можливість відповідача сплачувати заборгованість за вказаним кредитом з огляду, що останнє відоме місце проживання та реєстрації [PERSON] є м. Нова Каховка, Херсонська область, що є ТОТ, суд враховував виписку за договором, з якої слідує, що в період з 24.02.2022 відповідач погашала заборгованість, користувалася коштами. Отже, відповідач мала можливість виконувати обов`язки за вказаним договором. Щодо стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення №BOJ69B452G від 29.11.2024 (а. с. 32), позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, суд стягує з відповідача суму судових витрат у вказаному розмірі. Враховуючи викладене, на підставі ст. 526, 527, 610-612, 627- 629,638 ЦК України,

Outcome: approved