Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовує тим, що 10.03.2020 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем було укладено заяву-договір №410/7903499-СК про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до зазначеної заяви-договору та паспорта споживчого кредиту відповідачу надані кредитні кошти в сумі 60000,00 гривень, строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий самий строк, процентна ставка за користування кредитом 43,2%, цільове призначення - на споживчі потреби. Підписавши договір відповідач акцептував публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК», яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов договору. АТ «ТАСКОМБАНК» свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у спосіб, зазначений в кредитному договорі. Разом із\~тим, умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті. Як наслідок, станом на 10.06.2024 року заборгованість відповідача за заявою-договором №410/7903499-СК від 10.03.2020 року становить 113170,94 грн., в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 59916 грн. 28 коп.; заборгованість по відсоткам (в т. ч. прострочена) 53254 грн. 84 коп. На підставі викладеного АТ «ТАСКОМБАНК» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за заявою-договором №410/7903499-СК від 10.03.2020 року, станом на 10.06.2024 року, в розмірі 113170,94 грн. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 01.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 11.09.2024 року в задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено, закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. Представник АТ «ТАСКОМБАНК» в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в черговий раз до суду де з`явився, подавши клопотання про відкладення судового засідання в зв`язку з його перебуванням на військовій службі. Також вказав, що з матеріалами справи він не ознайомлений, позовні вимоги не визнає та бажає приймати участь у розгляді справи, однак позбавлений можливості бути присутнім в судовому засіданні. До вказаного клопотання відповідачем було додано копію довідки,виданої 13.02.2025 року командиром військової частини [NUMBER] , згідно якої [PERSON] перебуває на військовій службі у вказаній військовій частині з 28.01.2025 року. Однак, дана довідка не містить відомостей про те, що відповідач не перебуває у місті постійної дислокації військової частини, яка згідно довідки знаходиться на території Сумської області, а протягом тривалого часу безперервно проходить військову службу в зоні активних бойових дій, що позбавляє його можливості прийняти участь в судовому засіданні, в тому числі в режимі відеоконференції. Крім того, дана справа перебуває в провадженні суду з 25.06.2024 року та під час перебування на військовій службі відповідач особисто приймав участь у підготовчому судовому засіданні, яке за клопотанням останнього було відкладено для надання йому можливості звернутись за правовою допомогою до адвоката. Проте, в подальшому відповідач в судове засідання неодноразово не з`явився, правом на отримання правової допомоги та участь в судовому засіданні через представника або в режимі відеоконференції не скористався. Таким чином, оскільки судовий розгляд справи неодноразово відкладався за клопотаннями відповідача судом було надано достатньо часу для надання йому можливості реалізувати свої процесуальні права. Крім того, доводи відповідача про те,що він не мав можливості ознайомитись з матеріалами справи є безпідставними, оскільки, перебуваючи 31.07.2024 року в приміщенні суду, [PERSON] з клопотаннями про ознайомлення з матеріалами справи не звертався. Також, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, направлені [PERSON] судом на адресу його місця проживання, копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з доданими до неї документами отримав особисто 11.07.2024 року. За наведеного підстави для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання. Повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.03.2020 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було укладено заяву-договір про приєднання до публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування\~фізичних осіб №410/7903499-СК, на підставі чого [PERSON] отримав картку № [NUMBER] . Підписавши заяву-договір [PERSON] акцептував публічну пропозицію АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщені на сайті tascombank.com.ua) на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов договору. Погодився, що дана заява-договір, а також тарифи банку є невід`ємними частинами договору. Також відповідач підписав Паспорт споживчого кредиту за карткою «Велика П`ятірка», який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості відповідача по кредитному договору №410/7903499-СК від 10.03.2020 р. станом на 10.06.2024 року становить 113170,94 грн., з яких: 59916,28 грн. - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена); 53254,66 грн. - заборгованість по відсоткам (в т. ч. прострочена). Відповідно до частин першої, другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Приписами статей 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. ( ч. 1 ст. 638 ЦК України). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У даному випадку умови договору приєднання розроблені позивачем, АТ «Таскомбанк», тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У заяві-договорі, підписаній відповідачем процентна ставка не зазначена, а позивачем не додано жодних доказів щодо ознайомлення [PERSON] з умовами кредитування, так саме як і відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання та нарахування простроченого тіла кредиту у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду України (постанова від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надана банком типова форма пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Анкета-заява від 10.03.2020 не містить даних щодо домовленості сторін договору про сплату конкретних відсотків за користування кредитними коштами за несвоєчасне погашення кредиту. Щодо наданого банком і підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту від 10.03.2020, як підтвердження про ознайомлення з умовами кредитування, то суд не приймає його до уваги, оскільки його зміст носить ознайомчий характер і не підтверджує погодження конкретних умов кредитування щодо сплати процентів. Таким чином, способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545 сво 20), при цьому відступив від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569 св 20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573 св 20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707 св 19). За наведеного, суд вважає, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом необґрунтованими, в зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають. Крім того, згідно долученого до позову розрахунку заборгованості за період з 10.03.2020 по 10.06.2024 відповідачем фактично було використано 182201,63 грн. кредитних коштів та в рахунок погашення основного боргу зараховано 115240,51 грн., а в рахунок погашення відсотків 16741,51 грн. За встановлених обставин, оскільки позивач неправомірно нараховував та стягував відсотки з відповідача, то сплачені останнім відсотки підлягають зарахуванню на погашення заборгованості за основною сумою боргу. Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ТАСКОМБАНК» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту в розмірі 50219,61 грн. (182201,63 - 115240,51 - 16741,51). З урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (44,38%) в сумі 1343,83 грн. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: partial