Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

в заяві вказано «… Заявник [PERSON] , є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданого Світлодолиською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області 03.05.2001 року та свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.04.2023 року. На даний час у зв`язку із збройною агресією рф проти України [PERSON] проживає у місті Івано-Франківськ, що підтверджується довідкою внутрішньо переміщеної особи від 26.08.2024 № 2615-7002098936. [INFO] [PERSON] померла. За фактом смерті [PERSON] окупаційним медичним закладом було видано медичне свідоцтво про причину смерті № 200940257 від 22.08.2024, копія якого додана до даної заяви. Крім цього, окупаційною адміністрацією було видане свідоцтво про смерть [PERSON] № [NUMBER] від 28.08.2024 року. Здійснити державну реєстрацію смерті померлої на підставі вищевказаних документів в силу чинного законодавства не вбачається за можливе, а відтак заявниця вимушена просити встановити факт смерті її матері в судовому порядку. Оформити свідоцтво про смерть українського зразка необхідно заявниці для оформлення спадщини після смерті [PERSON] …». Представник заявника просила проводити розгляд без її участі та участі заявника. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Так, за п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України \~суд розглядає справи про встановлення факту\~смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Водночас, питання можливості чи неможливості реєстрації органом ДРАЦС факту смерті саме на території, яка на даний час окупована РФ, за документами виданими незаконними органами (Лікарське свідоцтво про смерть чи Свідоцтво про смерть особи), врегульовано спеціальним законом «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, який зокрема визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії РФ, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму та особливо додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України ,,Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України\~будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Згідно з п.1 р.5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Судом встановлені наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.04.2023 року. [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 26.08.2024 року №2615-7002098936. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] . Лікарським Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22.08.2024, виданим на окупованій території засвідчено, що [PERSON] померла [INFO] о 11 год. 40 хв. Згідно свідоцтва про смерть, виданого органами окупаційної влади від 28.08.2024, [PERSON] померла [INFO] в м.Мелітополь, Мелітопольський район, Запорізька область, причина смерті пухлинна інтоксикація R68, злоякісне новоутворення печінки C22. Вказане свідоцтво не відповідає вимогам законодавства України, оскільки видане на тимчасово окупованій території України, визначеній відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України". Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. А у пункті 18 вказаної постанови зазначено, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Задоволення поданої заяви має для заявника юридичне значення та буде відповідати її інтересам, оскільки встановлення такого факту необхідне для реєстрації смерті [PERSON] в органах державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до законодавства України та для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. У\~рішенні суду зазначається: відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів, що закріплено ч.2 ст. 319 ЦПК України. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 21.04.2022 року № 2217-1Х тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Відповідно до п. 3 Розділу ІІ Луганський район належить до тимчасово окупованих рф територій України. Заявник просить «…встановити факт смерті громадянки України [PERSON] , [INFO] , місце народження: місто Харків, у віці 42 роки, місце смерті: місто Мелітополь Запорізької області…». Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Згідно п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законом передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти, що породжують право особи на набуття громадянства України. Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті в порядку ст.317 ЦПК України. Однак, встановлення громадянства у порядку, визначеному ст. 317 ЦПК України не передбачається. Таким чином, у відповідній частині заява позбавлена правових підстав і підлягає частковому задоволенню. Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Відповідно до зазначеного суд , -

Outcome: partial