Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

13.11.2024 позивач подав до суду вказану позову заяву. Позивач просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її доньки [PERSON] , [INFO] стягнути із відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн щомісячно. Передати дитину під опіку органу опіки та піклування Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області. Позов обґрунтовано тим, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , із 17.09.2024 перебуває на обліку служби у справах дітей Пийтерфолвівської сільської ради як дитина, що позбавлена батьківського піклування. При реєстрації народження дитини батько записаний зі слів матері. Староста села Пийтерфолво повідомив службу у справах дітей про те, що дитина опинилася у загрозі. На місце проживання дитини виїхала комісія та з`ясувала, що мати дитини зі слів брата вже два дні як пішла з дому і не повернулася, а за дитиною доглядав він. Дитина була брудна і голодна, перелякана, в будинку антисанітарія, відсутні нормальні побутові умови. Було прийнято рішення негайно відібрати дитину у матері. Дитина була влаштована тимчасово у притулок для дітей Закарпатської обласної державної адміністрації в смт.Батьово. За характеристикою по місцю проживання відповідачка зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, неодноразово притягалася до адмінвідповідальності. На зауваження змінити поведінку не реагувала. Відзив не подано. В ході підготовки справи до судового розгляду Виконавчий комітет Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області надав Висновок по суті порушеного у позові питання. У судове засідання на судовий розгляд справи учасники справи не з`явилися. Позивач письмово клопотав про розгляд справи без його участі на підставі наведених у позовній заяві доводів та поданих письмових доказів. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Позов підтримує, просить задоволити. Суд з`ясував, що відповідачка [PERSON] утримується у Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань №9». Судова повістка, копія позовної заяви та додатків була направлена для вручення до цієї державної установи. Суду надіслано Акт відмови про отримання позовної заяви та судових повісток відповідачкою [PERSON] . Зі змісту Акту встановлено, що [PERSON] отримала позовну заяву із додатками для ознайомлення, з документами ознайомилася та повернула їх адміністрації установи, проте відмовилася розписатися про ознайомлення та отримання документів, відмовилася від отримання судових повісток про виклик до суду, хоча ознайомилася з їх змістом. Суд забезпечив можливість відеоконференцзв`язку із установою тимчасового ув`язнення, проте відповідачка проігнорувала цю можливість та відмовилася брати участь у розгляді справи. Представник третьої особи Служба у справах дітей Пийтерфолвівської сільської ради не з`явився, подано письмову заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Пийтерфолвівська сільська рада подала висновок органу опіки та піклування по суті спору. Судовий розгляд справи в силу ст.ст.280-282 ЦПК України проведено на підставі наявних у справі доказів (заочний розгляд). Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши подані на їх підтвердження письмові докази, ознайомившись із змістом висновку Пийтерфолвівської сільської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, суд вирішив наступне. Суд встановив, що малолітня [PERSON] народилася [INFO] у с.Неветленфолу, Берегівського району Закарпатської області. Актовий запис про народження №6 складено 19.10.2024 у Виноградівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Берегівському районі Закарпатської області, видано Свідоцтво про народження [NUMBER] від 19.10.2024. Матір`ю дитини записано [PERSON] . Батьком - [PERSON] . За змістом Витягу із Державного реєстру актів цивільного стану про народження, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 СК України. [PERSON] , [INFO] , місце народження с.Клинова Гора Виноградівського району Закарпатської області. За змістом картки форми 1 від 12.09.2008 для оформлення паспорту громадянина України у зв`язку зі зміною прізвища, [PERSON] зареєструвала шлюб 11.08.2008 із [PERSON] , [INFO] [PERSON] має реєстрацію місця проживання за адресою [ADDRESS] , про що видано довідку від 18.09.2024 Виконкомом Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області. 17.09.2024 комісією за участі представника служби у справах дітей Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області проведено оцінку рівня безпеки дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] . Рішення про потребу прийнято на підставі повідомлення старости Неветлефолівського старостинського округу, якій сусіди дитини повідомили, що дядько дитини у стані алкогольного сп`яніння б`є дитину. Встановлено, що дитина має судомну реакцію на підняту руку, травми відсутні, ознаки сексуального насильства відсутні, фізичний розвиток дитини не відповідає її віку, має низький рівень гігієни у зв`язку із недоглядом та занедбаністю, поруч із дитиною відчувається неприємний запах, дитина одягнута в брудний одяг, дитина не розмовляє. На момент візиту комісії мати дитини була відсутня за місцем проживання. Зі слів брата матері - вона вже була відсутня другий день поспіль. Дитина була залишена під нагляд особи у стані алкогольного сп`яніння. Комісія констатувала небезпечну поведінку дядька, який перебував у стані алкогольного сп`яніння та висловлював погрози на адресу комісії, не відпускаючи дитину. Комісія встановила, що дитина не забезпечена наленим харчуванням, необхідною медичною допомогою, доглядом, який відповідає віку та сезону. Будинок, у якому проживає дитина, не пристосований для її проживання: перебуває в аварійному стані, в антисанітарному стані, відсутнє опалення, відсутні шибки у вікнах, наявні гризуни, відсутні домашні меблі. За результатами оцінки рівня безпеки дитини - встановлено найвищий рівень небезпеки «дуже небезпечно», за констатації якого дитину слід негайно відібрати у батьків та/або осіб, які фактично за нею здійснюють догляд. На підставі Розпорядження голови Пийтерфолвівської сільської ради від 17.09.2024 №59 дитину було відібрано від матері та влаштовано тимчасово у притулок для дітей Закарпатської обласної державної адміністрації в смт.Батьово. Наказом Служби у справах дітей Пийтерфолвівської сільської ради від 17.09.2024 №12 дитину взято на облік як таку, що залишена без батьківського піклування. За характеристикою за місцем проживання від 18.09.2024, відповідачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , з яким шлюб було розірвано за ініціативи чоловіка. В цьому шлюбі народила доньку [PERSON] , [INFO] , щодо якої була позбавлена батьківських прав. Тривалий час проживала в [ADDRESS] . Останні два місяці повернулася в с.Оклі Гедь. Поводить себе неадекватно, зухвало, часто перебуває у стані алкогольного сп`яніння, схильна до бродяжництва, не має постійного місця проживання. Підозрюється у вчиненні дрібних крадіжок, притягалася до адмінвідповідальності. Веде аморальний спосіб життя. Характеризується як соціально небезпечна особа, негативно. За змістом Висновку органу опіки та піклування Пийтерфолвівської сільської ради, комісія вивчила порушені у позові питання та виснувала, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , тому доцільно її позбавити батьківських прав. Правовідносини, що виникли, врегульовані нормами Сімейного кодексу України. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому у разі позбавлення відповідачки батьківських прав, з неї слід стягнути аліменти на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує ту обставину, що на час розгляду справи відповідачка тимчасово утримується у слідчому ізоляторі, зі змісту матеріалів у справі вбачається, що вона ніде не працює, має базову середню освіту, існує за межею бідності, тому в силу ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів слід визначити на рівні мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум для дитини віком до шести років у 2024-2025 роках становить 2563 грн. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Позбавлення батьківських прав повинно бути результатом свідомої поведінки батьків (одного з них). Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню та матеріальному утриманні дитини є підставою, передбаченою ч. 2 ст. 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у їх сукупності, суд переконався, що відповідачка - безвідповідальна матір, свідомо ухилилася від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення життя, здоров`я та виховання своєї дитини, щодо якої має батьківські права та обов`язки. У справі не встановлено обставин, що б свідчили про об`єктивні та непереборні перешкоди у виконанні нею батьківських обов`язків. Такий стан речей має тривалий характер. Суд констатує, що така поведінка матері суперечить інтересам дитини, ставить її життя та здоров`я у небезпеку. Суд вирішив, що вимога позову про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її доньки є обґрунтованою, підлягає задоволенню, та не суперечить інтересам дитини, а навпаки слугуватиме підставою для її додаткового соціального захисту. Позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її дитини буде не лише мірою відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків, а й відповідатиме найкращим інтересам дитини, яка позбавлена як батьківського піклування так і відповідного статусу, який дає підстави для надання дитині соціального захисту та сприяє реалізації її законних інтересів та прав. Статтею 167 СК України врегульовано питання влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав. За частинами 4, 5 цієї статті, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Суд встановив, що батько дитини невідомий, родичі, яким могла би бути передана дитина за їхньою заявою - невідомі, тому на підставі ч.5 ст.167 СК України, дитину слід передати на опікування органу опіки та піклування, повноваження якого покладено на Пийтерфолвівську сільську раду. Отже, суд знаходить позовні вимоги в цілому обґрунтованими, є законні підстави для їх задоволення. Позов слід задовольнити: позбавити відповідачу батьківських прав, стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 2563 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передати дитину на опікування Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області. У зв`язку із задоволенням позову судові витрати позивача слід покласти на відповідачку. Позивач звільнений від сплати судового збору. Тому із відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір за подання позову про позбавлення батьківських прав та передання дитини під опіку органу опіки та піклування у розмірі 1211,20 грн, позову про стягнення аліментів у розмірі 1211,20 грн. Всього - 2422,40 грн.

Outcome: dismissed