Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою, у якій просить встановити факт, що [PERSON] , який народився [INFO] , є її батьком, та внести зміни до актового запису про її народження, вказавши у ньому її батьком [PERSON] , встановити факт її перебування на утриманні батька - [PERSON] . Заява обґрунтована тим, що батьком [PERSON] в актовому записі про її народження записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України [PERSON] , але в дійсності її батьком є [PERSON] , який проживав з нею та її матір`ю, займався її вихованням, забезпечував її та їхню родину матеріально та фінансово, зокрема, оплачував її навчання. 05.06.2024 р. [PERSON] , виконуючи обов`язок, зник безвісти. Встановлення вказаних фактів необхідно [PERSON] для оформлення грошової допомоги за безвісти зниклого батька, виплата якої передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 р. № 844 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх". Військова частина [NUMBER] своєї позиції щодо заяви не повідомила. Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у заяві від 05.12.2024 р. просить прийняти рішення відповідно до вимог законодавства України (а. с. 38). Судом з`ясовано, що [PERSON] народилася [INFO] у с. Райки Бердичівського району Житомирської області, про що Виконавчим комітетом Райківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області було складено актовий запис № 8 від 30.08.2006 р., що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.10.2024 р., паспортом громадянина України від 31.07.2024 р., витягом від 15.10.2024 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а. с. 13, 11, 15). Батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.10.2024 р. та витягом від 15.10.2024 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а. с. 13, 11, 15). Зареєстрованою адресою місця проживання [PERSON] з 16.08.2006 р., тобто з дня її народження, є: [ADDRESS] , що підтверджується витягом від 16.10.2024 р. з реєстру територіальної громади (а. с. 14). З довідки від 16.10.2024 р. № 214, виданої Райківським старостинським округом Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, вбачається, що, зі слів жителів с. Райки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] дійсно проживав без реєстрації місця проживання разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 2005 по 2017 рр. (а. с. 16). Матеріали справи містять фотокартки, на яких, зважаючи на паспорт громадянина України від 22.09.2022 р. [PERSON] , присутню у судовому засіданні [PERSON] та її пояснення, зображені, зокрема, разом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] дав показання про те, що він знає, що батько [PERSON] пішов на війну і не повернувся. [PERSON] знаходиться у статусі безвісно зниклого. [PERSON] є батьком [PERSON] , він це знає. [PERSON] водив [PERSON] до школи, ставився до неї як до дочки, говорив з моменту її народження, що є її батьком. [PERSON] виховував [PERSON] , утримував її, цікавився навчанням. [PERSON] з ним робили ремонт у класі, де навчалася [PERSON] . Спочатку [PERSON] та [PERSON] проживали у селі, а потім у м. Бердичеві, коли [PERSON] почала вчитися, найняли там квартиру. Свідок [PERSON] дала показання про те, що [PERSON] являється дочкою [PERSON] , між ними були дуже гарні відносини, теплі. [PERSON] забезпечував матеріально [PERSON] , їжу готував, щоб той було що їсти. [PERSON] називав [PERSON] дочкою. [PERSON] та [PERSON] подібні. За квартиру, яку вона їм здавала, платив [PERSON] або [PERSON] . [PERSON] купував продукти, певний час він один знаходився з [PERSON] , так як мати [PERSON] за сімейними обставинами мусила бути зі своєї матір`ю. [PERSON] навчалася у медичному коледжі, [PERSON] був гордий за це, казав, що пройде чотири роки і та буде мати спеціальність та диплом, але це не все, має поступати в медичний інститут. Це була його мета. Свідок [PERSON] дала показання про те, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом з 2004 р., в 2006 р. у них народилася [PERSON] . Вони весь час проживали за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] дуже любив [PERSON] , часто носив її на руках, коли та була малою, коляску не брав. [PERSON] є батьком [PERSON] , він це сам говорив, від нього народилася ця дитина. [PERSON] займався вихованням [PERSON] , цікавився, як та навчалася, всім цікавився, родину утримував, в них було господарство. У її присутності [PERSON] називав [PERSON] дочкою. Наведені відомості засвідчують, що дитина - [PERSON] , походить від [PERSON] . [PERSON] просить, зокрема, встановити факт, що [PERSON] є її батьком. Разом з тим, згідно зі статтею 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Таким чином однією з умов встановлення факту того, що [PERSON] є батьком [PERSON] , є смерть [PERSON] . Однак матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] помер, а тому підстави для встановлення факту того, що він є батьком [PERSON] відсутні. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду (частина перша статті 128 Сімейного кодексу України). Статтею 126 Сімейного кодексу України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання себе батьком дитини подана неповнолітнім, орган державної реєстрації актів цивільного стану повідомляє батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього про запис його батьком дитини. У разі якщо повідомити батьків, опікуна, піклувальника неповнолітнього неможливо, орган державної реєстрації актів цивільного стану повинен повідомити орган опіки та піклування про запис неповнолітнього батьком дитини. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені. Матеріали справи свідчать, що [PERSON] та [PERSON] не перебували у шлюбі між собою. За такої обставини може бути визнано батьківство [PERSON] щодо [PERSON] . Частинами третьою та четвертою статті 128 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Тобто [PERSON] може звернутися з позовом або заявою про визнання щодо неї батьківства [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Як вказувалося вище, наведені відомості засвідчують, що дитина - [PERSON] , походить від [PERSON] . Судом встановлено, що солдат [PERSON] , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу та незалежність, зник безвісти 05.06.2024 р. неподалік населеного пункту Вовчанськ Чугуївського району Харківської області, що підтверджується сповіщенням сім`ї № 83 від 07.06.2024 р. начальника [INFO] полковника [PERSON] (а. с. 21). Наказом від 28.06.2024 р. № 785 командира військової частини [NUMBER] (з основної діяльності) [PERSON] наказано солдата [PERSON] вважати таким, що 05.06.2024 р. зник безвісти за особливих обставин під час ведення бойових дій у період дії воєнного стану в населеному пункті Вовчанськ Харківської області, виконуючи бойове завдання із захисту Батьківщини, здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації (а. с. 25). З матеріалів справи випливає, що [PERSON] на момент зникнення безвісті у шлюбі не перебував. Згідно з абзацами першим - четвертим пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у редакції, чинній станом на 05.06.2024 р., за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів. Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини. З наведених положень Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" випливає, що грошове забезпечення військовослужбовців, які є безвісно відсутніми, виплачується, зокрема, таким членам їх сімей як, за відсутності дружини (чоловіка), - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або особам, які перебувають на утриманні таких військовослужбовців, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Таким чином з метою отримання [PERSON] грошового забезпечення військовослужбовця, який є безвісно відсутнім, - [PERSON] , необхідним є встановлення тих фактів, що її батьком є [PERSON] і що вона проживала разом з ним. При цьому встановлення факту того, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] , у разі встановлення факту, що він є її батьком, не призведе до виникнення у неї права на отримання відповідного грошового забезпечення, тобто цей факт не є фактом, що має юридичне значення. З наведених вище показань свідків випливає, що [PERSON] проживала разом батьком - [PERSON] . Враховуючи викладене, у тому числі з`ясовану вище обставину про те, що дитина - [PERSON] , походить від [PERSON] , Суд приходить до висновку, що заява [PERSON] в частині вимоги про встановлення факту, що [PERSON] є її батьком, підлягає частковому задоволенню шляхом визнання факту того, що [PERSON] є її батьком. Визнання цього факту матиме для [PERSON] юридичне значення, а саме - в неї виникне право на отримання грошового забезпечення у зв`язку з зникненням безвісті [PERSON] , який є військовослужбовцем. У зв`язку з чим підлягає задоволенню вимога про внесення змін до актового запису про народження [PERSON] відомостей про її батька - [PERSON] , так як ця вимога є похідною від вимоги про встановлення того, що [PERSON] є її батьком. Оскільки Судом визнано факт, що [PERSON] є батьком [PERSON] , то Суд відмовляє у задоволенні заяви [PERSON] в частині вимоги про встановлення факту перебування її на його утриманні, так як зазначено вище, задоволення цієї вимоги не призведе до виникнення у неї права на отримання грошового забезпечення, тобто цей факт не є фактом, що має юридичне значення.

Outcome: partial