Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

27.01.2025 року АТ «Миколаївобленерго» в особі представника Галюк Л.В. звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що [PERSON] ,\~(далі\~ Відповідач),\~яка проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~є споживачем\~електричної енергії,\~розподіл якої\~здійснює оператор\~системи розподілу\~-\~АТ «Миколаївобленерго»\~(далі\~ Позивач,\~Товариство,\~оператор системи,\~ОСР).\~За цією\~адресою на\~Відповідача відкритий\~особовий рахунок\~№ [NUMBER] . 12.11.2024 контролерами АТ «Миколаївобленерго» було виявлено порушення п.п.7 п.8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час контрольного огляду засобу обліку». За фактом цього порушення представники оператора системи склали Акт про порушення від 12.11.2024 № L - 1752 (далі - Акт), який підписали представники позивача та споживач без зауважень. Комісією було прийнято рішення, оформлене протоколом від 19.11.2024 № 12.03-178/56, в якому зазначена інформація про причетність споживача до порушення, визначеного у п.п.7 п.8.4.2ПРРЕЕ, в результаті якого Відповідачем було реально спожито, але не враховано приладом обліку та не сплачено, обсяг електричної енергії у сумі 173 041 грн. 81 к. Таким чином, вартість обсягу необлікованої електричної енергії з урахуванням тарифів для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір необлікованої електричної енергії, складає 173 041 грн. 81 к. Копія протоколу з рішенням Комісії від 19.11.2024 № 12.03-178/56, розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії та рахунок для сплати вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої по Акту, були надіслані Відповідачу рекомендованим листом від 10.12.2024 № 12.03-011/7489. Однак станом на 16.01.2025 року вартість необлікованої електричної енергії у сумі 173 041 грн. 81 к. Відповідачем не сплачена, а тому позивач просить стягнути вказану суму на його користь. Ухвалою суду від 06.02.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. 10.03.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що у позові та Акті йдеться про порушення, яке було виявлено за адресою: [ADDRESS] , однак вона не має жодного відношення до електроустановок за цією адресою, оскільки проживає за іншою адресою: [ADDRESS] , власником зазначеного житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок є [PERSON] . Зазначила, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що порушення відбулося саме з її вини та за її адресою. Вона не є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , не має договірних відносин із позивачем щодо використання електроустановок за вказаною адресою, тобто не може нести відповідальність за самовільне підключення чи споживання електричної енергії, яке відбувалося за цією адресою, а також вона не є представником власника, не має доручення на представлення його інтересів. Зазначила, що комісія не встановила особу, так як в пояснювальній записці від 12.11.2024 року зазначено адресу: [ADDRESS] , та не вказано власника майна. Зазначила, що вона є пенсіонером за віком, перебуває в скрутному матеріальному становищі, проживає одна, інших членів сім`ї не має. 21.03.2025 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона просила позов задовольнити, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві, крім того, додала, що об`єктом побутового споживача може бути не лише житловий будинок, який належить фізичній особі на праві власності, а і житловий будинок, який належить особі на праві користування будинком. Відповідач користується будинком за адресою: [ADDRESS] , на його ім`я відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Зазначила, що посилання відповідача на п.п.4 п.8.4.2 ПРРЕЕ є хибним, оскільки було виявлено порушення, передбачене п.п.7 п.8.4.2 глави 8.4 р. VІІІ ПРРЕЕ, а саме «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час контрольного огляду засобу обліку» і розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснювалося відповідно до п.п.7 п.8.4.2 глави 8.4 р. VІІІ ПРРЕЕ та формули 8 п.8.4.12 глави 8.4 р. VІІІ ПРРЕЕ. Твердження відповідача щодо відомостей про дії представників оператора системи, вжиті для виявлення місця підключення є безпідставними, оскільки акт про порушення № І-1752 від 12.11.2024 року був складений відповідно до ПРРЕЕ. 07.04.2025 року від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вона просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що власного житла вона не має, проживає по [ADDRESS] , власником будинку є [PERSON] . До житлового будинку по [ADDRESS] відношення вона не має і не може мати, оскільки такого будинку в с. Довга Пристань Первомайського району Миколаївської області не існує. Ухвалою суду від 10.04.2025 року зобов`язано\~позивача АТ\~«Миколаївобленерго» надати суду інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, а також з КП «Первомайське МБТІ» щодо власника житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . 28.04.2025 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона послалась на ті ж обставини, що і в попередніх заявах по суті спору, крім того, зазначила, що невідповідність адреси це технічна описка, яка не впливає на виявлене у споживача порушення ПРРЕЕ та не знімає відповідальності зі споживача. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі доказами, з врахуванням позицій сторін, їх представників, викладених у поданих ними заявах по суті справи, суд приходить до висновку про те, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого у статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підстави вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі № 450/1686/17). Судом встановлено,\~що за адресою: [ADDRESS] відбувалося споживання електричної енергії, розподіл якої здійснює оператор системи розподілу - АТ «Миколаївобленерго» (далі Позивач, Товариство, оператор системи, ОСР). За адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується його копією (а.с.13). Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч.ч.1-2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно п.п. 3 п. 5.1.1 гл. 5.1. р.V ПРРЕЕ, оператор системи має право проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза засобами вимірювання та інших порушень, що викликають неправильне вимірювання обсягів споживання електричної енергії. Відповідно до п.п. 4 п. 5.1.1 гл. 5.1. р.V ПРРЕЕ, оператор системи має право на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів вимірювання, контролю за рівнем споживання електричної енергії та потужності, вимірювання показників якості електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки вимірювання та/або точки обліку відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору. У відповідності до п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об?єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 8 до цих Правил. Так, 12.11.2024 контролерами АТ «Миколаївобленерго» було виявлено порушення п.п.7 п.8.4.2 ПРРЕЕ, а саме: «Самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час контрольного огляду засобу обліку». За фактом цього порушення представники оператора системи склали Акт про порушення від 12.11.2024 № L - 1752 (далі - Акт) (а.с.6). Комісією було прийнято рішення, оформлене протоколом від 19.11.2024 року № 12.03-178/56, в якому зазначена інформація про причетність [PERSON] до порушення, визначеного у п.п.7 п.8.4.2ПРРЕЕ, в результаті якого за адресою: [ADDRESS] було реально спожито, але не враховано приладом обліку та не споживачем сплачено, обсяг електричної енергії у сумі 173 041 грн. 81 к. (а.с.9). Розрахунок здійснений відповідно до положень підпункту 7 п. 8.4.2 та за формулою 8 п. 8.4.12 гл. VIII ПРРЕЕ. Відповідно до підпункту 7 п. 8.4.2. гл. VIII ПРРЕЕ визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акту про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення порушень, а саме: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку. Згідно до\~підпункту 3\~п.8.4.8\~гл.\~VIII\~ПРРЕЕ кількість\~днів,\~протягом яких\~споживання електричної\~енергії здійснювалося\~з порушенням\~вимог цих\~Правил,\~визначається виходячи\~з кількості\~робочих днів\~електроустановки споживача\~(крім\~випадків фіксації\~засобами комерційного\~або технічного\~обліку кількості\~днів,\~протягом яких\~споживання електричної\~енергії здійснювалося\~з порушенням\~вимог цих\~Правил): якщо споживач здійснив самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі з порушенням схеми обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду засобу комерційного обліку не мали можливості, або установив пристрій, що занижує покази лічильника електричної енергії (використання фазозсувного трансформатора, постійних магнітів (у разі невстановлення на/в лічильник індикаторів), пристрою випромінювання електромагнітних полів тощо), - з дня останньої технічної перевірки або набуття споживачем права власності/користування на об`єкт (якщо технічну перевірку у період з дати набуття споживачем права власності/користування на об`єкт до дати виявлення порушення не було проведено) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у дванадцяти календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення. Таким чином, вартість обсягу необлікованої електричної енергії з урахуванням тарифів для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір необлікованої електричної енергії, складає 173 041 грн. 81 к. Копія протоколу з рішенням Комісії від 19.11.2024 № 12.03-178/56, розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії та рахунок для сплати вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої по Акту, були надіслані Відповідачу рекомендованим листом від 10.12.2024 № 12.03-011/7489. Однак станом на 16.01.2025 року вартість необлікованої електричної енергії у сумі 173 041 грн. 81 к. Відповідачем не сплачена. Враховуючи положення п.8.2.7. гл.8.2 р. VIII ПРРЕЕ у разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії. З довідок Виконавчого комітету Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 53 від 12.02.2025 року та № 106 від 31.03.2025 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , але не є власником зазначеного житлового будинку; власником будинку є [PERSON] (а.с.36, 56). Відповідно до свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого 11.04.1990 року Довгопристанською сільською Радою народних депутатів, житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Довгопристанської сільської Ради народних депутатів № 9 від 23.03.1990 року, реєстровий № 117 (а.с.37). Технічна документація на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] виготовлена на ім`я власника [PERSON] (а.с.38-40). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 422693038 від 15.04.2025 року вбачається, що відсутні відомості щодо нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (а.с.65). З довідки з КП «Первомайське МБТІ» № 769/04-02-03 від 23.04.2025 року вбачається, що відсутні відомості щодо права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (а.с.66). За таких обставин, факт відкриття особового рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] сам по собі не є доказом того, що вона є споживачем послуг з електропостачання за цією адресою, або ж є власником зазначеного житлового будинку, за адресою якого відкритий цей особовий рахунок. Тобто матеріалами справи підтверджується те, що [PERSON] не має жодного відношення до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , вона не є власником цього житлового будинку, й доказів на підтвердження того, що вона проживає фактично за цією адресою суду не надано. Крім того, з довідки Виконавчого комітету Синюхино-Брідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області № 106 від 31.03.2025 року вбачається, що згідно погосподарського обліку житловий будинок по [ADDRESS] відсутній (а.с.56). Суду не надано жодних доказів, які б спростовували вищезазначене. З матеріалів справи не зрозуміло, про яку саме невідповідність адреси зазначила представник позивача, оскільки, як встановлено судом, [PERSON] не має жодного відношення до споживання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з положеннями статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Частина 1 та 2 статті 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достовірність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує до свого внутрішнього переконання. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Частинами 1, 2, 8 статті 83 ЦПК України передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. З огляду на зазначене, кожен факт та обставини, що підлягають доказуванню під час розгляду цивільної справи, має бути підтверджено повнотою зібраних доказів, а переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед судом, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку. За таких обставин доказів на підтвердження того факту, що саме [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , розподіл якої здійснює оператор системи розподілу - АТ «Миколаївобленерго», або ж власником зазначеного житлового будинку, суду не надано. Оцінюючи в сукупності надані сторонами докази з точки зору їх належності, достовірності, допустимості і взаємозв`язку, суд дійшов до висновку про те, що вимога позивача про стягнення боргу за необліковану електричну енергію з [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами існування будь-яких порушень його прав відповідачем. Судом в даному випадку на підставі наданих доказів не встановлено будь-яких порушень прав чи інтересів позивача з боку відповідача, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачів, в тому числі, по сплаті судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed