Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла [PERSON] . [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. Вказуючи, що він є спадкоємцем за заповітом, звернувся у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус йому відмовив у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на ім`я спадкодавця, просить визнати\~за ним право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . У підготовче засідання сторони не з`явилася. Представник позивача подав заяву, в якій вказує, що позов підтримує, просить розглядати справу без його участі. Представник відповідача Сереховичівської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав письмові пояснення, в якій вказує, що сільська рада просить провести судове засідання 06.05.2025 року за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Ч.1 ст.1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 20). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , у якому вона постійно була зареєстрована та проживала. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю (а.с. 22). За життя [PERSON] 20.06.2022 року склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] позивач [PERSON] народився [INFO] (а.с. 15). Разом із [PERSON] постійно проживав [PERSON] - позивач у цій справі (а.с. 22). 05.04.2024 року позивач подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 52). [PERSON] , як непрацездатна дочка спадкодавця [PERSON] , має право на обов`язкову частку в спадщині в контексті ч.1 ст.1241 ЦК України, 05.04.2024 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 52 на звороті). Заповіт, складений спадкодавцем [PERSON] 20.06.2022 року, не змінювався і є дійсним, свідоцтво про право на спадщину на будинок після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 53-54). З огляду на вказане, позивач [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за заповітом, який у встановленому законом порядку та строки не відмовився від спадщини та прийняв її після смерті [PERSON] . Відповідно до листа Ковельської державної нотаріальної контори від 25.03.2025 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю (а.с. 40). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 357/2024 до майна померлої [PERSON] (а.с. 52-57), з яких також видно, що ніхто, окрім позивача, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертався. Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved