Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

У грудні 2024 року моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 24.07.2023 року в м.Ізмаїлі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mitsubishi\~ASX», р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 21104», р/н [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відповідача визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП. На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 36227,52 грн., загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 42\~235,52 грн. Відповідно до ч.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. У зв`язку з зазначеним, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ завданні збитки в порядку регресу у розмірі 42235,52 грн. та витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 3\~028,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, в тому числі, через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав, тому суд відповідно до ч.1 ст. 280, ч.4 ст. 223 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи представника позивача. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно зі ч.2 ст.78 того ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.ч.4,6 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ті обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці її дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності) володіє, зокрема, транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст.1188 ЦК України, шкода, заподіяна унаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, заподіяна одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. В судовому засіданні встановлено, що постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.10.2023 року, справа №946/5500/23, визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень, та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 536,80 грн. Постанова суду набрала законної чинності 17.10.2023 року (а.с.11). Даною постановою суду встановлено, що 24.07.2023 року о 13 годині 35 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mitsubishi ASX» державний номер [NUMBER] по вул. Авраамівській в м. Ізмаїл Одеської області, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Телеграфною, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не надав перевагу у русі автомобілю марки «ВАЗ 21104» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка рухалася по головній дорозі, внаслідок чого скоїв зіткнення з вказаним транспортним засобом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди (надалі ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п.2.3 б, 16.11 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [PERSON] є власником автомобілю «ВАЗ 21104», д.р.н. [NUMBER] (а.с.33-34). Таким чином, завдання шкоди [PERSON] з вини відповідача [PERSON] у вчиненні вказаного ДТП доведено та доказуванню не підлягає у відповідності до ч.6 ст. 82 ЦПК України. На момент ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується перевіркою МТСБУ чинності полісу внутрішнього страхування (а.с.23). [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП та заявою про відшкодування шкоди, заподіяної [PERSON] внаслідок зазначеної ДТП, шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок (а.с.28). Відповідно до звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику колісного транспортного засобу «ВАЗ 21104», д.р.н. [NUMBER] , від 28.08.2023 року вартість відновлювального ремонту визначена та складає 54\~541,84 грн., ринкова вартість складає 73810,80 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 37\~524,11 грн. (а.с.45-57). На підставі наказу МТСБУ №94701 та згідно платіжного доручення від 22.11.2023 року [PERSON] виплачено страхове відшкодування в розмірі 36227,52 грн. (а.с. 76, 78). [PERSON] не надав суду докази наявності чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП. В зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону № 1961-IV, з урахуванням лімітів страхової відповідальності та інформації, наявної в розпорядженні МТСБУ, останнє 22.11.2023 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 36227,52 грн. за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу, з врахуванням зносу, без ПДВ. Згідно зі ст. 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з п.п. «а» п.41.1. ст. 41 Закону України Закону № 1961-IV МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, водій якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону № 1961-IV у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість (п.36.2 Закону № 1961-IV). Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що МТСБУ правомірно відшкодувало майнову шкоду завдану [PERSON] пошкодженням належного його автомобілю «ВАЗ 21104», д.р.н. [NUMBER] , з вини водія [PERSON] в сумі 36227,52 грн. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений Законом. Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та залишив місце ДТП. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБУ), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно платіжного доручення №975712 від 19.09.2023 року МТСБУ сплатило оцінювачу [PERSON] 6008,00 грн. (а.с.79). Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та на користь МТСБУ підлягає стягненню з відповідача сума виплаченого відшкодування шкоди в розмірі 36227,52 грн., та сума витрат на визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку у розмірі 6008,00 грн., разом 42235,52 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved