Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

26 червня 2024 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 31.01.2024 у сумі 37\~750,02 грн, посилаючись на невиконання обов`язку по сплаті за надані послуги, посилаючись на невиконання обов`язку по сплаті за надані послуги. Ухвалою суду від 05 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. До судового засідання представник позивача подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. [PERSON] в судовому засіданні 21.01.2025 позов визначала частково, пояснила, що вода поганої якості та вважає тарифи незаконними. Окрім цього її діти, які є відповідачами у справі, проживають за кордоном та не користуються послугами, які на даються позивачем. Також просила застосувати строки позовної давності. В подальшому подала заяву про розгляд справи без її участі. Ухвалою суду від 21.01.2025 витребувано докази, визнано обов`язковою явку представника відповідача. 24 лютого 2025 року надійшло уточнення по справі, відповідно до якого МКП «Миколаївводоканал» зазначає, що протягом червня 2024-лютого 2025 року відповідачі не сплачують за надані послуги, тому заборгованість збільшилась і станом на січень 2025 року становить 49\~158,75 грн, яку просить стягнути. 24.02.2025 на виконання вимог ухвали позивачем долучено докази. 24.02.2025 з Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшла відповідь на виконання вимог ухвали. Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року повернуто уточнення позовних вимог. Представник позивача в судове засідання не прибув. Суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а тому вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, матеріали справи № 487/5578/24, суд приходить до такого. МКП «Миколаївводоканал» надає послуги в водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва від 13.12.2023, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості з наданих послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення та абонентської плати до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за період з листопада 2014 року до 31.03.2024 року. Прилади обліку води у квартирі відсутні. Відповідно до абз. 2 п. 11, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630, плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до пунктів 34, 37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 5 липня 2019 р. № 690, плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України. Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Рішеннями виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.06.1988 р. № 385, від 14.07.2017 № 592, від 28.07.2021 № 661 затверджені норми споживання на одну людину на місяць. Відповідно до пунктів 32, 33 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою КМУ від 5 липня 2019 р. № 690, Вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами. Плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. Рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 523 від 27.02.2009, Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 20.02.2011 № 47, від 10.02.2012 № 85, від 06.06.2014 № 642, від 16.06.2015 №1250, від 22.03.2017 № 310 та №311, від 02.11.2017 № 1343 та № 1344, від 15.02.2018 № 165 та № 196, від 18.09.2018 № 993 та № 994, від 26.02.2019 № 266, від 17.09.2019 р. за № 1968, постановою від 04.02.2020 № 283, від 16.12.2020 № 2499 від 22.12.2021 № 2876, встановлені тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення. Згідно з ст. 22 ЗУ «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 11 ЦК України передбачено, що зобов`язання виникають з дій осіб, які породжують цивільні права та обов`язки. Обов`язок сплатити вартість спожитих послуг випливає з самого факту користування послугою. Відповідно до відповіді Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.02.2025, [PERSON] виїхала за межі України 16.07.2020 16:16, в`їхала 16.07.2020 20:00, виїхала 06.05.2022. Інформація про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у вказаний в ухвалі період громадянином України [PERSON] , [INFO] , в Базі даних відсутня. Отже, встановлено, що з 06.05.2022 [PERSON] не проживає за вказаною адресою, відтак не користувалась послугами за цією адресою, а тому в розумінні ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не є споживачем житлово-комунальних послуг за цією адресою з цього часу. Згідно ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на неоплату вартості комунальних послуг у разі їх невикористання за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні за умови документального підтвердження. Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення вимог до неї в частині стягнення заборгованості з 06.05.2022 та з цього часу заборгованість слід стягувати з [PERSON] та [PERSON] . Доводи відповідача [PERSON] щодо непроживання по [ADDRESS] [PERSON] суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені належними та допустими доказами. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до наданих доказів, відповідачами оплата послуг централізованого водопостачання та водовідведення та абонентської плати здійснювалась нерегулярно, в зв`язку з чим закономірною є наявність заборгованість за період з листопада 2014 року до 31.03.2024 року (відповідно до розрахунку заборгованості). Однак, суд не погоджується з сумою заборгованості, зазначеною відповідачем в частині послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Так, розраховуючи заборгованість позивач виходить з 3 осіб, зареєстрованих у цьому будинку. Однак, як встановлено судом з вище вказаних доказів, з 06.05.2022 [PERSON] зареєстрована, але фактично не проживала у вказаній квартирі, а тому з цього часу плату за надані послуги слід розраховувати на двох осіб - [PERSON] та [PERSON] , з яких і стягнути цей борг солідарно. За такого, судом встановлено, що розрахунок заборгованості не відповідає дійсним обставинам справи. Здійснивши перерахунок заборгованості, враховуючи кількість зареєстрованих осіб у приміщенні за вказані періоди, норму споживання, тарифи, суд дійшов висновку, що заборгованість з централізованого водопостачання та водовідведення за період з листопада 2014 року до 05.05.2022 року складає 17\~996,55 грн, заборгованість з абонентської плати 114,24 грн, що разом складає 18110,79 грн, яку належить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заборгованість з централізованого водопостачання та водовідведення з 06.05.2022 до 31.03.2024 року, виходячи з двох споживачів послуг, складає 13\~383,03 грн, заборгованість з абонентської плати 875,84 грн, що разом складає 14\~258,87 грн, яку належить стягнути в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] . Оскільки відповідачем заявлено про застосування позовної давності, вирішуючи питання про дотримання позивачем строку позовної давності суд виходить з такого. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч.3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. (ч.4). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч. 5). Статтею 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в заінтересованої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання зобов`язань за договором позовна давність про повернення боргу, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Позивачем обрахована заборгованість з листопада 2014 року, позов пред`явлено 26.06.2024 року, тобто більше ніж через три роки. Однак, згідно з ч. 1,3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як убачається з розрахунку заборгованості, відповідачами здійснювалась оплата послуг, які надає позивач, протягом 2015 - вересня 2022 року, що свідчить про визнання ними свого боргу та переривання позовної давності. Окрім цього, у пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). З 12 березня 2020 року на всій території України введено карантин (постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»). Отже, звернувшись до суду із цим позовом 26.06.2024 позивач не пропустив строк позовної давності, а тому відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2604,08 грн (86% від задоволених вимог), тобто по 868,03 грн з кожного.

Outcome: partial