Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

24 січня 2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про\~стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі.\~Позов мотивує\~тим,\~що він та відповідачка є батьками дитини - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що після розірвання шлюбу між сторонами їхня спільна дитина проживає разом з ним, він самостійно утримує сина. Відповідачка не надає жодної матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної дитини. Вказує, що відповідачка є фізично здоровою та працездатною особою, у неї відсутні особи, які перебувають на її утриманні. Просить суд\~ухвалити рішення,\~яким стягувати\~з відповідачки\~на його\~користь аліменти\~на утримання\~малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 29 січня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 10:00 03 березня 2025 року. 03.03.2025 року розгляд справи було відкладено на 27.03.2025 року у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. 11.03.2025 року відповідач [PERSON] через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, згідно з яким нею не оспорюється та обставина, що після розірвання шлюбу між нею та позивачем їхній малолітній син [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] . Також нею не оспорюється її обов`язок, як матері, брати участь в матеріальному утриманні малолітнього сина, однак, вона не погоджується з розміром аліментів, які просить стягнути з неї в свою користь позивач. Зазначає, що вона не працевлаштована, у неї відсутній постійний дохід, а відтак не має можливості сплачувати в користь позивача 4 000 грн. Вказує, що, враховуючи норми ч. 2 ст. 182 СК України та розмір прожиткового мінімуму на одну дитину віком до 6 років, частково визнає позовні вимоги позивача та не заперечує проти стягнення з неї в його користь аліментів на утримання їхнього малолітнього сина в мінімальному розмірі - 1281, 50 грн щомісячно. Разом з тим просить поновити їй строк на подання даного відзиву в порядку ст. 178 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явився, 07.05.2025 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 08.05.2025 року до суду подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі та його довірительки, зазначив, що відповідач позов визнає частково, в обсязі та з підстав, викладених у відзиві на позов. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03 грудня 2022 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано Локачинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 68, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 03 грудня 2022 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] » (а.с. 4). Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 27 листопада 2024 року № 931/734/24 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03 грудня 2022 року Локачинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 68, розірвано (а.с. 6-9). Під час шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.06.2023 року (а.с. 5). Із витягів з реєстру Локачинської територіальної громади від 28.02.2025 року №\~2025/002886756 та № 2025/002887579, вбачається, що малолітній син - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31-32). З довідки від 03.03.2025 року № 192, виданої Локачинською селищною радою Волинської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована, але не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30). Між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має, позов визнала частково. Доказів іншого відповідачем суду не надано. Неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , здоровий, на обліку в лікарів не перебуває, самостійних доходів не має. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2025 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який встановлений Законом, для дітей віком до 6 років - 2563 гривні; віком від 6 до 18 років - 3196 гривні. Згідно ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, яка позов визнала частково, не працює, однак є працездатною, інших утриманців не має, та стан її здоров`я, який є задовільним, стан здоров`я дитини, матеріальне становище та потреби дитини в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 січня 2025 року та до досягнення дитиною повноліття. Отже, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст. ст. 84, 141, 180, 182, 183, 184, 191 СК України,

Outcome: partial