Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

30.04.2025 року заявник [PERSON] , від імені якого діє представник [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Центрально-Міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянки України - [PERSON] , [INFO] , реєстраційний обліковий номер картки платника податків [NUMBER] , яка народилась, Україна, Херсонська область, Чаплинський район, село Строганівка, та яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України - Херсонська область, Чаплинський район, село Строганівка. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання 02.05.2025 року не з`явилися, представник заявника подала суду заяву, у якій зазначила, що заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України вона підтримує, просить суд задовольнити її, просить розглядати справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Центрально-Міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи у відсутність представника відділу, повідомили про відсутність реєстрації факту смерті громадянки України - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України - Херсонська область, Чаплинський район, село Строганівка. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла мати заявника - громадянка України - [PERSON] , [INFO] , місце народження - Херсонська область, Чаплинський район, село Строганівка, мати померла на тимчасово окупованій території України в Херсонській області, Чаплинський район, село Строганівка. Родинні відносини заявника з мамою підтверджуються копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , актовий запис № 14, згідно якого, в графі «мати», російською мовою зазначена « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про народження. Мати заявника перебувала у шлюбі із [PERSON] , який було укладено 01 серпня 2016 року, актовий запис про шлюб № 03, зареєстрований Виконавчим комітетом Строганівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області, копія свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва. [INFO] помер чоловік матері заявника - громадянин України - [PERSON] , [INFO] , місце народження - Херсонська область, В-Олександрівський район, с. Кучерське, помер на тимчасово окупованій території, а саме - Херсонська область, Новотроїцький район, смт. Новотроїцьке, проживав на момент смерті в Херсонській області, Чаплинський район, село Строганівка. Після смерті [PERSON] , його син - [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті батька на окупованій території, на підставі рішення суду було отримано свідоцтво про смерть, серія [NUMBER] , видане Центрально - Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07 вересня 2023 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] , який по день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] спадкоємцями за законом першої черги після його смерті є його дружина - [PERSON] , [INFO] , яка фактично прийняла спадщину, оскільки проживала та була зареєстрована із спадкодавцем в одному будинку на день його смерті та його син [PERSON] , [INFO] , який прийняв спадщину, так які обидва подали заяву до держнотконтори, але вони не вспіли оформити свої спадкові права, що підтверджується копією довідки від 05.11.2024 року за № 1337\\02-14, яка видана Великоолександрівською державною нотаріальною конторою Херсонської області. Все своє свідоме життя мати заявника прожила в Херсонській області, в Чаплинському районі, село Строганівка, була громадянкою України, була одружена, народила сина. Заявник народився та проживав та був прописаний за однією адресою з мамою та її чоловіком: [ADDRESS] , але на сьогоднішній час заявник проживає в Польщі. 24 лютого 2022 року рф розпочала повномасштабне вторгнення на територію України, Херсонська область, Чаплинський район, село Строганівка оказався під окупацією російських військ, за станом здоров я, мати заявника не мала можливості покинути окуповану територію. Факт смерті матері заявника підтверджується свідоцтвом про смерть, від 27 листопада 2024 року, згідно до якого, вказано, що, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , місце смерті - рф, Херсонська область, Чаплинський район, село Строганівка, про що, 27 листопада 2024 року складено запис про смерть № 170249950000400496003, місце реєстрації, 99500004, Новотроїцький районний відділ записів актів цивільного стану Управління ЗАГС Херсонської області, свідоцтво про смерть видане окупаційною владою рф. Через військову агресію рф, тимчасово окупований район проживання покійної матері заявника та її покійного чоловіка, російські окупанти призначили свої незаконні формування для здійснення функцій держави (ЗАГС, лікарі), але вони є незаконними та не визнаються, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій територій України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону № 2398-VІ . Відповідно до ст. 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Таким чином, просимо суд, застосувати загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки можливості збору доказів смерті особи на окупованій території може бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя тощо. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час уразі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000р. за №52/5, із змінами та доповненнями, передбачений виключний перелік документів для реєстрації смерті відділом. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-\\ІІІ воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст.82 ЦПК України є обставина збройної (військової) агресії російської федерації відносно України, окупації частини території України. Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 64/2022, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години ЗО хвилин 24.02.2022 р. на 30 діб, який в подальшому у визначеному порядку було продовжено до 21 листопада 2022 року, Указом Президента України воєнний стан подовжений до 23 серпня 2023 року та діє по цей день. Після 24 лютого 2022 року ознак тимчасово окупованих територій набули окремі райони Київської, Чернігівької, Харківської, Сумської, Луганської, Донецької, Дніпропетровської, Запорізької, Херсонської областей. Частина цих територій тимчасово контролюється російською армією, а відтак функціонування звичних механізмів реєстрації актів цивільного стану, зокрема, народження або смерті особи, там не відбувається. Законом України від 21 квітня 2022 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України» було внесено зміни до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Зокрема, згідно із п.7 ст.1(1) Закону, тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Загальновідомим фактом, який не підлягає доведенню, є той факт проте, що, станом на день розгляду справи територія Херсонської області, а саме - Чаплинський район була та є окупованою, станом на дату звернення заявника до суду, та входить до затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) Таким чином, зазначене місце смерті - [PERSON] - Херсонська область, Чаплинський район, село Строганівка - є тимчасово окупованою територією України та територією на якій введено воєнний стан. Смерть фізичної особи громадянина України на території на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, є юридичним фактом, що має наслідком виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав такої фізичної особи - громадянина Встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки потрібно для державної реєстрації смерті, надання документів для нотаріуса. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п. 1, п. 7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до частин 1, 3 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих\~Конституцією\~і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України, обставини, визнані судом\~загальновідомими, не потребують доказування. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає\~негайне виконання рішень у справах про, зокрема, встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (\~аналогія права). На даний час заявник бажає отримати свідоцтво про смерть своєї матері, встановленого Українським законодавством зразка, але не має змоги, оскільки в нього відсутній оригінал лікарського свідоцтва про смерть, яке відповідає формі, визначеної наказом Міністерства охорони. Тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Також суд вважає за доцільне на підставі ст.ст.10, 430 ЦПК України допустити рішення суду до негайного виконання. На підставі викладеного, та,

Outcome: approved