Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі», від імені та в інтересах якого, на підставі довіреності, діяв представник - Редька С.І., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води у розмірі 52479,65 грн, судові витрати у сумі 2684,00 грн просять покласти на відповідачку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідачка [PERSON] , за абонентським\~рахунком [NUMBER] їй здійснюється надання послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання згідно Закону України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги»\~№\~1875\~від\~24.06.2004\~року та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати наданих послуг у відповідачки виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячої води за період з 01.10.2016 року по 31.01.2022 року в сумі 52479,65 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води, а також покласти на відповідачку судові витрати. Ухвалою суду\~від 25\~вересня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2023 року позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за опалення\~та гарячу\~воду в розмірі 52479 грн 65 коп. та судовий збір у розмірі 2684 грн 00 коп. 20.03.2025 року до суду, через підсистему «Електронний суд», надійшла заява відповідачки [PERSON] ,\~від імені та в\~інтересах якої,\~на підставі ордеру, діє представник\~ адвокат\~Уманець А.І.,\~про перегляд\~заочного рішення\~від 13.12.2023 року. Ухвалою суду від 01.04.2025\~року заява про перегляд заочного рішення задоволена, заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 13.12.2023 року скасовано, а справу призначено до розгляду у судовому засіданні. Відповідачка [PERSON] \~та її\~представник адвокат Уманець\~А.І.\~у судове\~засідання не\~з`явились.\~14.04.2025 до суду,\~через підсистему «Електронний суд», надійшла заява представника відповідачки, у якій останній просив застосувати до позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» строки позовної давності та проводити розгляд справи без участі відповідачки та її представника. Представник позивача Редька С.І., в судове засідання не з`явився, 08.05.2025 року, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Відповідно до ч. 3 ст.\~211\~ЦПК\~України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.\~ Відповідачка у встановлений ч. 7 ст.\~178\~ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить наступного висновку. Згідно з інформацією з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 22.09.2023 року, копії паспорту відповідачки серії [NUMBER] , відповідачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7, 30-31). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 37 «Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 №690 (діють з 13.08.2019), споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до ст. 525\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно зі ст. 526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~статті 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року по справі № 750/12850/16-ц, від 06 листопада 2019 року по справі № 642/2858/16, від 20 листопада 2024 у справі № 463/6799/18. Недотримання вимог законодавства щодо належного виконання зобов`язання призводить до порушення зобов`язань. Суд доходить висновку, що оскільки відповідачка офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку, не відмовилася від послуг, які надавало їй КП «Харківські теплові мережі», то в неї виник обов`язок сплатити ці послуги. Як вбачається з відомості про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання з урахуванням періоду платежу відповідачка є споживачем послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) на ім`я [PERSON] (а.с. 4). Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з теплопостачання є обґрунтованим. Щодо строків позовної давності та суми заборгованості суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості зокрема за послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води за період з жовтня 2016 року до січня 2022 року. Відповідно до\~ч.\~1 ст.\~256\~ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи може належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Сплив позовної\~давності,\~про застосування\~якої заявлено\~стороною у\~спорі,\~є підставою\~для відмови\~у позові\~(ч.\~4 ст. 267 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність за заявою відповідача. Представником відповідачки подано заяву про застосування до позовних вимог КП «Харківські теплові мережі» строків позовної давності. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої\~статті 261 ЦК України\~при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»540-IX від 30 березня 2020року розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення Цивільного\~кодексу України доповнено», зокрема п.12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року. У пункті 12 розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України у редакції Закону України\~від 30\~березня 2020\~року №\~540-IX перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22). Виходячи з викладеного, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячої води за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року заявлені поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. З урахуванням долучених до позову відомостей про нарахування, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з опалення та гарячої води за період з квітня 2017 до січня 2022 року включно, заявлені в межах строку позовної давності. У зв`язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов`язань по сплаті комунальних послуг у повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а з [PERSON] на користь КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню заборгованості за опалення та гарячу воду за період з квітня 2017 до січня 2022 року у розмірі 44940,90 грн. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до платіжної інструкції № 20062 (#1365170665421) від 31.08.2023 року під час звернення до суду з вказаним позовом позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2298,44 грн (44940,90 х2684,00/52479,65).

Outcome: partial