Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Акціонерне товариство «Комінбанк» (надалі за текстом - позивач) звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про іпотечний кредит №1.07081494 від 10.08.2007 (надалі за текстом - Договір кредиту), викоанння зобов`язань за яким забезпечено Іпотечним договором №1.07081494 від 10.08.2007 (надалі за текстом - Договір іпотеки), у частині повернення кредиту, з огляду на, що просить суд в рахунок погашення наявної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] (надалі за текстом - спірна квартира). Відповідач заперечує проти позову виходячи з того, що ним не порушувались умови Договору кредиту у частині здійснення обов`язкових платежів згідно графіку платежу. Ухвалою Суду від 28.07.2023 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання (суддя Анохін А.М.). 29.08.2023 до суду від відповідача надійшов відзив (повторно надійшов 29.02.2024), заява про залучення третіх осіб. 06.09.2023 та 12.03.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. 28.09.2023 та 13.03.2024 до суду від відповідача надійшли заперечення. 13.09.2023, 16.10.2023, 08.11.2023, 06.02.2024, 10.04.2024 до суду від позивача надходили заяви про зменшення позовних вимог. 05.10.2023, 06.11.2023, 11.12.2023, 08.01.2024, 08.02.2024, 11.03.2024, 06.05.2024, 05.06.2024, 05.07.2024, 05.08.2024, 05.09.2024, 07.10.2024, 05.11.2024, 05.12.2024, 06.01.2025, 05.02.2025, 06.03.2025 до суду від відповідача надходили заяви про приєднання доказу. Ухвалами Суду від 06.11.2023 (суддя Анохін А.М.) залучено Публічне акціонерне товариство «Платинум Банк» (надалі за текстом - кредитор) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі за текстом - новий кредитор), як третіх осіб та витребувано у цих осіб докази. 29.11.2023 від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшли витребувані докази. 16.01.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Гребенюк В.В. За наслідками підготовчого засідання 16.04.2024 судом закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. 06.05.2024 від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли витребувані докази. 14.02.2025 та 07.04.2025 до суду від відповідача надійшла промова у дебатах. Ухвалою Суду від 18.02.2025 суд ухвалив повернутись до стадії з`ясування обставин у справі та зобов`язати позивача надати обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються з посиланням на відповідні документи первинного бухгалтерського обліку та з урахуванням наданого відповідачем контррозрахунку. 07.04.2025 до суду від позивача надійшла заява на виконання вимог Ухвали від 18.02.2025. У судове засідання 08.04.2025 прибув представник відповідача, представники позивача та третіх осіб у судове засідання не прибули, при цьому судом враховано, що позивач неодноразово просив здійснювати розгляд справи без участі представника. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог. За змістом ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За наведених обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 08.04.2025, за відсутності представника позивача та третіх осіб, запобігаючи при цьому безпідставному затягуванню розгляду справи. 10.04.2025 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника та дослідивши докази, суд встановив наступне. 10.08.2007 між кредитором та відповідачем було укладено Договір кредиту, відповідно до п. 1.1. якого кредитор на умовах цього Договору надає позичальнику грошові кошти в сумі 100000,00 дол. США на строк користування 240 місяців, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит сплатити проценти за його користування в розмірі 10,00% річних, виходячи з 360 календарних днів у році та 30 днів у місяці, здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках і виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. Згідно з п. 1.2. Договору кредит надається позичальнику для придбання у власність житлової нерухомості - спірної квартири, право власності на яку позичальник набуває на підставі договору купівлі-продажу, що укладений між позичальником та [PERSON] посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малиновською О.Ю. 10.08.2007 року, внесений у реєстр за №2745 та зареєстрований у Державному реєстрі правочинів. П. 3.1. Договору кредиту визначено, що проценти за користування Кредитом нараховуються Кредитором щомісячно на день сплати поточної заборгованості за Кредитом, виходячи із залишку заборгованості основної суми за Кредитом, згідно п. 1.1. цього договору. Платежі з погашення суми та процентів Кредиту здійснюються у вигляді щомісячного ануітетного платежу. Сума місячного ануітетного платежу за цим Договором, що включає в себе частину суми Кредиту та нарахованих за місяць процентів становить 965,03 дол. США. У абз. 1 п. 3.2. Договору кредиту узгоджено, що погашення відповідної частини Кредиту та сплата нарахованих процентів за його користування здійснюються відповідно до умов зазначених в статті 9 цього Договору шляхом договірного списання коштів з поточного рахунку Позичальника щомісячно 05 числа кожного календарного місяця в порядку і сумах, передбачених цим Договором, при цьому до настання строків погашення відповідної частини кредиту та сплати нарахованих процентів за його користування, Позичальник зобов`язується поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівкових коштів через касу Кредитора (чи з іншого власного банківського рахунку) у сумі не менш суми чергового ануітетного платежу, згідно з цим Договором. За змістом п. п. 4.4. та п. 4.4.2. Договору кредиту кредитор набуває право вимагати від позичальника дострокове погашення кредиту, а позичальник зобов?язується на вимогу кредитора достроково погасити кредит в повному обсязі та сплатити нараховані проценти за користування кредитом, нараховану неустойку та інші платежі та нарахування за цим Договором (при їх наявності), що підлягають сплаті позичальником на користь кредитора, у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення Кредиту та (або) прострочення сплати процентів за його користування, та (або) сплати неустойки, продовж більш ніж 5 (п?яти) календарних днів, або у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником зобов?язань, передбачених цим Договором та/або іпотечним договором, іншими договорами забезпечення (якщо такі є), або наявності обставин, які ставлять під сумнів можливість належного чи своєчасного погашення кредиту, а також у разі втрати, пошкодження, або зменшення вартості предмету іпотеки, а також зменшення будь-яких прав кредитора за цим Договором, іпотечним договором та будь-якими іншими договорами забезпечення (якщо такі є). 10.08.2007 між кредитором та відповідачем було укладено Договір іпотеки, відповідно до п. 1.1. якого за даним договором іпотекодавець передає а іпотекодержатель приймає в іпотеку спірну квартиру, який посвідчено нотаріально. Згідно з п. 3.1. Договору іпотеки іпотекодержатель набуває право стягнення та реалізації предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником та/або іпотекодавцем обов`язків за кредитним договором, негайно з моменту такого невиконання або неналежного виконання. 04.09.2020 між кредитором та новим кредитором було укладено Договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, договорами поруки, договорами застави, та договорами іпотеки фізичних осіб №40, який посвідчено нотаріально, (надалі за текстом - Договір №401), за змістом до п. 1 якого за Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатках №1 та № 2 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстрів у Додатках №1 та № 2 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимога. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених дим Договором. У Додатку №2 до Договору №401 вказані відомості стосовно Договору іпотеки та ідентифікаційні дані відповідача та зазначено, що до нового кредитора переходить право стягнення з боржника усіх сум пеней, штрафів, неустойок відповідно до умов відповідного кредитного договору. Сума заборгованості за основним зобов`язанням складає 52527,53 дол. США, що еквівалентно 1736953,61 грн., загальна сума заборгованості становить 1789211,14 грн. 22.09.2021 між новим кредитором та позивачем було укладено Договір про відступлення права вимоги №22/09-1 (надалі за текстом - Договір №22/09-1), відповідно до п. 1. якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, кредитор відступає новому кредитору належні Кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги кредитора до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту), договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Основні договори, надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Кредитору за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Сторони домовились, що відступлення кредитором новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки (застави), що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за Основними договорами та були посвідчені нотаріально, які зазначені в Додатку 1 до цього Договору, відбувається за окремим договором, який підлягає нотаріальному посвідченню та укладається між сторонами в день укладання цього Договору. За змістом Додатку №1 до Договору №22/09-1 позивачу було передано право вимоги за Договором кредиту. Заборгованість становить всього 60567,78 дол. США, з яких основний борг 60216,51 дол. США та відсотки 351,26 дол. США, що еквівалентно всього 1617650,21 грн., з яких основний борг 1608268,64 грн. та відсотки 9381,57 грн. 22.09.2021 між новим кредитором та позивачем було укладено Договір про відступлення права вимоги за Договорами іпотеки, який посвідчено нотаріально та зареєстровано в реєстрі за №2885 (надалі за текстом - Договір №2885), за змістом п. 2.1. якого позивач набуває права іпотекодержателя за договорами іпотеки, які зазначені в Додатку №1 до цього Договору. Так, відповідно до Додатку №1 до Договору №2885, позивачу було передано право вимоги за Договором іпотеки. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки 22.09.2021 було зареєстровано відомості про обтяження іпотекою спірної квартири за позивачем. 24.09.2021 позивач надіслав відповідачу листа в якому вказав реквізити для перерахування коштів для погашення кредиту - UA893225400000029092000056665. За період з 06.02.2017 по 05.02.2019 відповідачем було сплачено по Договору кредиту 23185,08 дол. США, що підтверджується випискою по особовим рахункам за період з 11.01.2017 по 21.12.2020 згідно даними взятих з АБС ФГФО по рахунку № [NUMBER] . Вихідний залишок на кінець періоду складає 0. За період з 28.02.2019 по 20.12.2020 відповідачем було сплачено по Договору кредиту 10049,52 дол. США, що підтверджується випискою по особовим рахункам за період з 11.01.2017 по 21.12.2020 згідно даними взятих з АБС ФГФО по рахунку № [NUMBER] . Вихідний залишок на кінець періоду складає 0. За період з 08.04.2019 по 21.12.2020 відповідачем було сплачено по Договору кредиту 10081,12 дол. США, що підтверджується випискою по особовим рахункам за період з 11.01.2017 по 21.12.2020 згідно даними взятих з АБС ФГФО по рахунку № [NUMBER] . Вихідний залишок на кінець періоду складає 0. За період з 28.02.2019 по 20.12.2020 відповідачем було сплачено по Договору кредиту 9946,27 дол. США, що підтверджується випискою по особовим рахункам за період з 11.01.2017 по 21.12.2020 згідно даними взятих з АБС ФГФО по рахунку № [NUMBER] . Вихідний залишок на кінець періоду складає 0. За період з 05.04.2017 по 17.01.2019 відповідачем було сплачено по Договору кредиту 7498,76 дол. США, що підтверджується випискою по особовим рахункам за період з 11.01.2017 по 21.12.2020 згідно даними взятих з АБС ФГФО по рахунку № [NUMBER] . Вихідний залишок на кінець періоду складає 0. За період з 05.04.2017 по 17.01.2019 відповідачем було сплачено по Договору кредиту 5009,79 дол. США, що підтверджується випискою по особовим рахункам за період з 11.01.2017 по 21.12.2020 згідно даними взятих з АБС ФГФО по рахунку № [NUMBER] . Вихідний залишок на кінець періоду складає 0. Відповідно до виписки по рахунку № [NUMBER] згідно даними взятих з АБС ФГФО за період з 11.01.2017 по 21.12.2020 вхідний залишок складає 41,91 дол. США, що еквівалентно 1132,45 грн. станом на 11.01.2017. Вхідний залишок складає 73,82 дол. США, що еквівалентно 2005,93 грн. станом на 21.02.2019. При цьому, відповідачем сплачено 14911,62 дол. США по Договору кредиту. Відповідно до виписки по рахунку № [NUMBER] згідно даними взятих з АБС ФГФО за період з 11.01.2017 по 21.12.2020 вхідний залишок станом на 06.02.2017 складає 75100,72 дол. США, що еквівалентно 2035818,89 грн. Вхідний залишок складає 66130,15 дол. США, що еквівалентно 1796971,16 грн. станом на 21.02.2019. Відповідно до виписки по рахунку № [NUMBER] згідно даними взятих з АБС ФГФО за період з 11.01.2017 по 21.12.2020 згідно даними взятих з АБС ФГФО станом на 21.02.2019 вихідний залишок становить 66130,15 дол. США, що еквівалентно 1791304,60 грн., станом на 21.12.2020 вихідний залишок становить 56180,42 дол. США, що еквівалентно 1562850,23 грн. Відповідно до виписки позивача по рахунку № [NUMBER] за період з 22.09.2021 по 31.03.2025 вхідний залишок складає 60216,51 дол. США, що еквівалентно 1608268,57 грн. станом на 22.09.2021. Вхідний залишок складає 38295,61 дол. США, що еквівалентно 1583871,96 грн. станом на 18.09.2024. За період з 22.09.2021 по 06.07.2023 позивачем було нараховано відповідачу 10652,66 дол. США відсотків. Відповідачем було сплачено по Договору кредиту 12738,98 дол. США., 7165,63 дол. США Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, який викладено у табличній формі, залишок суми заборгованості на яку нараховуються відсотки станом на 21.07.2023 становить 1246,23 дол. США. Інші суми простроченої заборгованості відсутні. Також, у відповідача станом на 21.07.2023 наявний залишок суми заборгованості у розмірі 51870,56 дол. США. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, який надано у формі довідки, у відповідача починаючи з 08.09.2023 по 09.04.2024 відсутня прострочена заборгованість за кредитом та відсотками. 06.01.2023 позивачем відповідачу було надіслано повідомлення-вимогу №09.2.1/110 щодо погашення заборгованості, яка залишилась без відповіді та реагування, у зв`язку з чим, останній звернувся до суду. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач прийняті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів не виконує, в обумовлені строки кредитні кошти за вказаним договором не повертає, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем з погашення отриманого кредиту, в розмірі 60049,80 доларів США, яка складається з: - 52398,98 доларів США - строкова заборгованість за Договором кредиту; - 354,02 доларів США - строкова заборгованість за відсотками; - 1765,17 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками. - 5531,68 доларів США - прострочена заборгованість за Договором кредиту. Відповідач заперечує проти позову виходячи з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин виникнення заборгованості за період з серпня 2007 року по грудень 2016, адже, в матеріалах справи наявні лише виписки за період з 11.01.2017 по 31.03.2025. Відповідач звертає увагу, що позивач після звернення з вимогою про погашення заборгованості протиправно не припинив нарахування процентів за користування кредитом до 29.06.2023 (дати звернення з позовом). Відповідач вказує, що у позивача відсутнє право вимагати дострокового повернення кредиту та звернення на предмет іпотеки на підставі Закону України «Про споживче кредитування» Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, судом встановлено, що між відповідачем та кредитором було укладено Договір кредиту. Виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою (частина перша статті 546 ЦК України). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України). Застава (іпотека) є додатковим способом забезпечення виконання, а тому такі правовідносини щодо встановлення забезпечення матимуть юридичне значення тільки тоді, коли матимуть юридичну силу основні зобов`язання. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно з частиною першою статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Також, судом встановлено, що між відповідачем та кредитором, в забезпечення грошових зобов`язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки від 10.08.2007 про передачу спірної квартири в іпотеку. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У подальшому, на підставі наведених вище Договорів №401 та №22/09 до позивача перейшло право вимоги до відповідача за Договором кредиту та Договором іпотеки. Відповідно до статті 24 Закону України "Про іпотеку" відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Крім того, згідно з частиною 2 статті 3 Закону України "Про іпотеку" взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Згідно зі статтею 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Також, судом було встановлено, що позивач зареєстрував обтяження іпотекою спірної квартири. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору (абз. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»). 06.01.2023 позивач звернувся до відповідача з вимогою №09.2.1/110 щодо погашення заборгованості, в якій вимагав сплатити прострочену заборгованість за тілом кредиту у сумі 2954,60 дол. США та 1427,13 дол. США заборгованості за процентами. Проте, дана вимога не містить попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Згідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Отже, у позивача мають бути документи первинного бухгалтерського обліку на підтвердження суми заборгованості та підстав її виникнення. Втім, позивачем не було надано суду відповідні документи первинного бухгалтерського обліку (банківські виписки, платіжні документи) за весь період дії Договору кредиту з 10.08.2007 на підтвердження аргументів щодо суми боргу. Так, як встановлено судом вище, за змістом Додатку №1 до Договору №22/09-1 від 22.09.2021 заборгованість становить всього 60567,78 дол. США, з яких основний борг 60216,51 дол. США та відсотки 351,26 дол. США, що еквівалентно всього 1617650,21 грн., з яких основний борг 1608268,64 грн. та відсотки 9381,57 грн. Однак, з банківських виписок наданих ФГФО судом встановлено, що сума боргу станом на 21.12.2020 становить 56180,42 дол. США, що еквівалентно 1562850,23 грн. Згідно зі статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Близька за змістом правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц. Доказів на підтвердження доводів позивача про виникнення у відповідача заборгованості станом на 22.09.2021 саме у розмірі 60567,78 дол. США матеріали справи не містять. Поруч з цим, судом враховується, що у виписках наданих ФГФО у відповідача відсутній залишок заборгованості за тілом та відсотками за Договором кредиту, а сума боргу станом на 21.12.2020 становить 56180,42 дол. США, що еквівалентно 1562850,23 грн., що менше відображеного в додатку №1 до Договору №401 боргу у сумі 60567,78 дол. США. При тому, що в відомості про розмір прострочених платежів по Договору кредиту у цьому додатку відсутні. Також, позивачем не надано банківських виписок за весь період існування кредитних правовідносин банків та фінансових установ з відповідачем 3 10.08.2007 року по дату звернення з позовом до суду на підтвердження дійсної суми заборгованості, які могли б підтвердити дійсну суму заборгованості за Договором кредиту За змістом положень ст. ст. 76 - 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Підсумовуючи вищевказане, суд доходить до висновку, що позивачем не доведено що у відповідача станом на 06.01.2023 (дата звернення з вимогою про дострокове погашення боргу) існувала прострочена заборгованість за Договором кредиту, тілом кредиту та процентами. Водночас, судом враховується, відповідачем за період з 06.01.2021 по 13.06.2023 сплачено за Договором кредиту 19532,76 дол. США, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними платіжними документами та надавались відповідно докази сплати коштів по графіку платежів за Договором кредиту протягом всього розгляду справи, що мало наслідком відображення позивачем відсутності простроченої заборгованості за Договором кредиту у розрахунках заборгованості. Згідно абз. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Отже, у зв`язку з недоведенням позивачем обставини неналежного виконання боржником основного зобов`язання, у позивача не виникло право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Outcome: dismissed