Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

В провадження суду з Покровського районного суду Дніпропетровської області, на виконання ухвали від 13.02.2025 року, надійшла вказана позовна заява. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» просив ухвалити рішення та стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму заборгованості у розмірі 59\~332.25 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу у розмірі 9200,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 13.08.2019 року між АТ «Альфа-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір 500820261 відповідно до умов якого надано позичальнику кредит у сумі 42\~372, 69 гривень строк кредиту 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 32,00%. Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та згідно розрахунку заборгованості станом на 23.02.2021 загальний розмір заборгованості становив 59\~332, 25 грн., яка складається із 41\~034, 45 заборгованість по тілу кредита та 16\~697, 80 грн. заборгованість за відсотками користування кредитом. Між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» 23.02.2021 року укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором 5008200261 від 13.08.2019 року. Також, у зв`язку з розглядом даної справи позивач поніс витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9200,00 грн. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 12.03.2025 року було прийнято до провадження цивільну справу для розгляду за підсудністю, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином вважається повідомленим про день, час та місце розгляду справи, правом відзиву не скористався, будь яких клопотань на адресу суду від нього не надходило. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 13.08.2019 року між АТ «Альфа-банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір 500820261 відповідно до умов якого надано позичальнику кредит у сумі 42\~372, 69 гривень строк кредиту 48 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 32,00%. (а.с. 5-6). Відповідно до ч. 2\~ст. 638 ЦК України\~договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 1\~ст. 641 ЦК України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно положень ч.ч. 1, 2\~ст. 640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено у\~ст. 634 ЦК України. Із прийняттям\~Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У\~статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання, що визначено у\~ст. 634 ЦК України. При цьому, стаття 204\~ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Приписами ч. 1\~ст.\~1054\~ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2\~ст. 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України\~- «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У подальшому, 22.02.2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-банк» як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» як фактором було укладено Договір факторингу № 1, відповідно до якого Акціонерне товариство «Альфа-банк» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт фінанс» свої права вимоги, а Фактор набув права вимоги Клієнта за Кредитними договорами та сплачує Клієнту за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та строки встановлені цим Договором (а.с. 11-22). Згідно з Витягом з Реєстру боржників до даного Договору факторингу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» перейшло право вимоги за Договором про надання споживчого кредиту від 13.08.2019 року за № 500820261 укладеним з [PERSON] (а.с. 23-24). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» є правонаступником Акціонерного товариства «Альфа-банк» та стало новим кредитором у зобов`язанні за кредитним договором, який укладений з [PERSON] . Відповідно до ст.\~526\~ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість. До суду стороною позивача надано виписку по розрахунку за кредитною карткою за період з 13.08.2019 про 22.02.2021 року з якої вбачається, що [PERSON] активно користувався наданими йому кредитними коштами (а.с. 25-31) Згідно розрахунку заборгованості заборгованість відповідача перед позивачем становить в загальній сумі 59\~332, 25 грн., яка складається із 41\~034, 45 заборгованість по тілу кредита та 16\~697, 80 грн. заборгованість за відсотками користування кредитом. (а.с. 32). Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит, яке підлягає судовому захисту. Враховуючи викладене, суд приходить до переконливого висновку, що з відповідача на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» слід стягнути заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 59\~332, 25 гривень. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 2 статті 137\~ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для ціле й розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката,в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу,пов`язану зі справою,включаючи підготовку до її розгляду,збір доказів тощо,а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» правничу допомогу у вказаній справі надав адвокат Литвиненко Оксана Ігорівна, що підтверджується Договором про надання юридичних послуг № 03-07/2024 від 13.07.2024 року (а.с. 33-34). На підтвердження виконаних адвокатом робіт надано акт приймання передачі наданих послуг від 15.07.2024 року на загальну суму 92000 гривень, яка складається із 1 години надання первинної консультації у справі (0,5 година) 1000 гривень, правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації відповідно до законодавства та правових висновків Верховного суду (2 години) 4\~000 гривень, підготовка та подання позовної заяви (2.1 година) 4200 гривень (а..с 35)., платіжна інструкція № 4941 від 01.10.2024 року про перерахування коштів 92000 гривень за оплату на підставу договору про надання правничої допомоги за № 03-07/24 від 03.07.2024 року (а.с. 37)., копія свідоцтва виданого на ім`я [PERSON] , що підтверджує його повноваження адвоката (а.с. 36) Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень,наведених у п. 48Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено,що підстави,межі та порядок відшкодування судових витратна правову допомогу,надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. З наданих документів вбачається, що ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС»\~дійсно отримало правову допомогу від адвоката Макєєва Віталія Миколайовича, а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст.\~137\~ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням складності цієї справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 9200,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на првничу допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг зі збору та аналізу доказів (2 години в розмірі 4000 гривень), складання позовної заяви та подання її до суду, а також витрачений на вказані послуги час (2,1 годин на суму 4200 гривень), є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною роботи,

Outcome: approved