Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У березні 2025 року [PERSON] та [PERSON] , яка дії в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулися до суду з позовною заявою до Менської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, до складу якої входить земельна ділянка та житловий будинок по [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, які звернулися до нотаріуса з метою оформлення спадщини після померлого батька [PERSON] .. Інший спадкоємець за законом першої черги, матір спадкодавця [PERSON] відмовилася від належної їй частки у спадщині після померлого сина [PERSON] на користь онука [PERSON] .. Нотаріусом у видачі позивачам свідоцтв право на спадщину за законом на житловий будинок по [ADDRESS] було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього та було запропоновано звернутись до суду. Позивачі просять визнати за [PERSON] права та обов`язки забудовника на житловий будинок та господарські споруди по [ADDRESS] та право власності на 2/3 частки будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва будинку та господарських споруд (житловий будинок [ADDRESS] ), що знаходяться по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] ; визнати за [PERSON] права та обов`язки забудовника на житловий будинок та господарські споруди по [ADDRESS] та право власності на 1/3 частку будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва будинку та господарських споруд (житловий будинок Б-1, мансарди Бмс, сараю б, гаражу Б-1), що знаходяться по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] . ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 14 березня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 09 квітня 2025 року. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 09 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 травня 2025 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивачі, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, в позовній заяві просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Менської міської ради, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при ухваленні рішення у даній справі поклався на розсуд суду. За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. [INFO] в с. Костянтинівка Покровського району Донецької області помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. Спадкоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] є його діти [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Матеріалами справи документально підтверджено, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований по [ADDRESS] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи №134/2024, [PERSON] та [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , як спадкоємці за законом першої черги, в установлений законом строк звернулися до Менської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] .. Інший спадкоємець за законом першої черги матір спадкодавця [PERSON] відмовилася від належної їй частки у спадщині після померлого сина [PERSON] на користь онука [PERSON] , про що свідчить наявна в матеріалах спадкової справи її письмова заява. 13 жовтня 2024 року нотаріусом позивачам були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та грошові кошти, зокрема, [PERSON] на 2/3 частки вказаного майна, а [PERSON] на 1/3. Постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеними державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори Петрикей К.І. 30 жовтня 2024 року №1683/02-31 та №1684/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки, а [PERSON] на 1/2 частку у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Судом встановлено, що 13 листопада 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування жилого будинку та договір дарування земельної ділянки, які нотаріально посвідчені та зареєстровані в реєстрі за №3933 та №3935 відповідно, до умов яких [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар жилий дерев`яний будинок А-1, житлова площа якого становить 21,6 кв.м., з надвірними будівлями (погріб п/г), по [ADDRESS] , та земельну ділянку загальною площею 0,387 га, передану для ведення особистого підсобного господарства без зміни її цільового призначення, яка знаходиться в м. Мені Чернігівської області на території Менської міської ради. [PERSON] на підставі вищевказаних договорів дарування за життя зареєстрував право власності на житловий будинок та земельну ділянку по [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №2009363 від 17.11.2003 року та Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН №187222. Спадкодавець [PERSON] за життя був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] , здійснював добудову будинку та господарських будівель за вказаною адресою, що документально підтверджується матеріалами справи. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок садибного типу по [ADDRESS] вказане господарство складається з житлового будинку Б-1 (площа основи забудови 41,4 кв.м.), мансарди Бмс (площа основи забудови 30,0 кв.м.), сараю б (площа основи забудови 22,5 кв.м.), гаражу Б-1 (площа основи забудови 22,9 кв.м.). Рік спорудження/реконструкції - 2010. Як вбачається з інформаційної довідки №252 від 22 липня 2024 року, виданої ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації», станом на 09 липня 2024 року по [ADDRESS] розташовані житловий будинок Б-1, мансарда Бмс, сарай б, гараж Б-1, однак станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок за вказаною адресою не зареєстровано. Відповідно до інформаційної довідки щодо орієнтовної ринкової вартості майна від 03 лютого 2025 року, складеної приватним підприємством «Експертна фірма «Експерт-плюс», ринкова вартість будівельних матеріалів, які були використані при будівництві житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , станом на 03 лютого 2025 року становить 114656 грн. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 181, 186 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „ Про судову практику у справах про спадкування", якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Виходячи з п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 „ Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок", за позовом дружини, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців, при неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати за цими особами право на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку. Згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок", різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] після прийняття у дар від попереднього власника [PERSON] в 2003 році жилого будинку по [ADDRESS] в 2010 році фактично здійснив перебудову житлового будинку, а також збудував господарські та надвірні будівлі за вказаною адресою, однак належної державної реєстрації на них за життя не здійснив. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про необхідність судового захисту права на спадкування [PERSON] та [PERSON] шляхом задоволення їх позовної заяви у повному обсязі.

Outcome: approved