Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Луцьке спеціальне комунальне автотранспортне підприємство «Луцькспецкомунтранс» звернулось в суд з позовом до відповідачів про стягнення боргу за послуги з поводження з побутовими відходами. Свій позов обґрунтовує тим, що відповідачі, які зареєстровані за адресою: [ADDRESS] є споживачами послуги з поводження з побутовими відходами. Плата за послугу з поводження з побутовими відходами розраховується як добуток встановленого виконавчим комітетом тарифу на зазначену послугу на кількість зареєстрованих осіб. Однак, вони свого обов`язку по оплаті житлово-комунальних послуг належним чином не виконують, у зв`язку з чим станом на дату подання позову у них утворилась заборгованість за послуги з поводження з побутовими відходами в розмірі 15259,25 грн. На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідачів вказану заборгованість за надані послуги та судові витрати у справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2025 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Згідно ухвали суду від 05 березня 2025 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В ході розгляду справи представник позивача подала суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до яких просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 15660,93 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав. викладених у заяві та просила їх задовольнити. Не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. При цьому, від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання просила відмовити у задоволенні позову за недоведеністю, а також за пропуском строків позовної давності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами існують правовідносини з приводу надання ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс» послуги з управління побутовими відходами, якими користуються відповідачі. Згідно з відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру та інформації з Реєстру Луцької міської територіальної громади відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. ). Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка кореспондується із приписами ст. 64 ЖК України, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані укласти договір з управління побутовими відходами (поводження з побутовими відходами) з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. Судом з`ясовано, що ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс» є єдиним виконавцем послуг з управління з побутовими відходами, що визначений на конкурсних засадах на території Луцької територіальної громади відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 17.06.2015 року № 336-1 «Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів у місті Луцьку» та рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.11.2019 року № 731-1 «Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів у місті Луцьку», рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 01.12.2021 року № 973-1 «Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів у Луцькій міській територіальній громаді». За змістом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06.11.2019 року в справі № 642/2858/16. Рішеннями виконавчого комітету Луцької міської ради від 04.07.2018 року № 408-1, від 17.07.2019 року № 422-1, вiд 15.06.2022 року № 276-1, вiд 23.11.2022 року № 585-1, вiд 19.07.2023 року № 389-1, від 31.08.2023 року № 491-1, від 15.05.2024 року № 265-1 затверджено тарифи на послуги із вивезення твердих побутових відходів та послугу з поводження з побутовими відходами та згідно з якими, нарахування плати за послугу з вивезення побутових відходів здійснюється за кількістю зареєстрованих осіб. Тарифи на послуги із вивезення твердих побутових відходів та послугу з управління з побутовими відходами затверджуються рішенням виконавчого комітету, які відповідно ч. 11 ст.\~59\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» підлягають обов`язковому оприлюдненню. Відтак, усі вказані рішення розміщенні на сайті Луцької міської ради. Відповідачі належним чином не виконували свій обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим станом на дату подання позовної заяви виникла заборгованість по оплаті послуг з управління з побутовими відходами у сумі 15660,93 грн. (а.с. ). Суд вважає безпідставними доводи сторони відповідача щодо наявності підстав для застосування до даного спору строків позовної давності з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст.\~267\~ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11.03.2020\~року №\~211\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України\~від 30.03.2020\~року «Про\~внесення змін\~до деяких\~законодавчих актів\~України,\~спрямованих на\~забезпечення додаткових\~соціальних та\~економічних гарантій\~у зв`язку\~з поширенням\~хвороби COVID-19» (далі Закон), який набрав чинності 02.04.2020 року продовжено позовну давність на період карантину. Вказаним законом розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22) та від 20.04.2023 року у справі № 728/1765/21 (провадження № 61-6640св21) зазначено, що «у пункті 12 розділ «Прикінцеві\~та перехідні\~положення» ЦК\~України у редакції Закону України\~від 30.03.2020\~року №\~540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». З початком повномасштабного вторгнення 24.02.2022 року законодавець вніс до Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України п. 19, яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст. ст. 257-259 (позовна давність) цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Тобто, було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії карантину, воєнного стану або надзвичайної ситуації продовжується на строк дії таких обставин. Суди під час аналізу вимог про застосування строків позовної давності зважають на те, що їх продовження в період дії карантину є безумовним та автоматичним в силу закону. А тому обґрунтування причин, за яких дія карантину не дала б змоги особі подати позов вчасно, не вимагається (постанова Верховного Суду від 22.09.2022 року у справі № 920/724/21). Із наведеного слідує, що до вимог про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за період з квітня 2017 року (три роки до запровадження карантину) по даний час позовна давність не застосовується. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачами були порушені умови надання житлово-комунальних послуг з поводження з побутовими відходами, отже позовні вимоги ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс» є обґрунтованими, а тому з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача вказану заборгованість. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах на користь позивача слід стягнути також 3028,00 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст.ст. 11, 509, 526, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п,

Outcome: approved