Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

21.01.2025 представник МТСБУ Панасюк О.М. подав до суду заяву, в якій просить стягнути із відповідача 15 000,00 грн. безпідставно отриманої регламентної виплати та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.03.2022 поблизу с. Дернів Львівської області мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій колісного транспортного засобу марки "Volkswagen Passat" д.н.з. [NUMBER] [PERSON] допустила наїзд на пішохода [PERSON] , який внаслідок пригоди отримав тілесні ушкодження. За фактом даної пригоди ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області проведено досудове розслідування кримінального провадження за ч.1 ст.286 КК України, за наслідками якого кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопрушення. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, у [PERSON] виявлено забійні рани на голові та в ділянці крила носа ліворуч, синці на нижніх кінцівках, закриті переломи обох кісток обох нижніх кінцівок, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Зазначена шкода особисто відповідачкою не була відшкодована, на момент ДТП вона не мала чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з. У зв`язку з настанням події, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 74876,55 грн., що підтверджується платіжною інструкцією. Тому, представник МТСБУ 05.04.2024 звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] в порядку регресу витрат, пов?язаних з регламентною виплатою, а саме виплаченого страхового відшкодування у розмірі 74 876,55 грн. У ході судового розгляду зазначеної позовної заяви з?ясовано, згідно розписки потерпілого [PERSON] від 30.03.2022 видно, що останній отримав від [PERSON] кошти на лікування у сумі 15 000,00 грн. Однак, у заяві до МТСБУ від 04.05.2022 про виплату страхового відшкодування потерпілим [PERSON] зазначено: «будь-які взаєморозрахунки між учасниками ДТП не проводилися». Про вказаний факт не повідомлено. Приймаючи до уваги вищевказаний факт, суд задовільнив позов частково, а саме з урахуванням вже сплачених [PERSON] потерпілому [PERSON] 15000.00 грн. Отже враховуючи, що на час ухвалення рішення про здійснення регламентної виплати на користь [PERSON] , МТСБУ не було обізнане про факт часткової компенсації [PERSON] потерпілому витрат на лікування у сумі 15 000,00 грн., про вказаний факт [PERSON] не повідомлено, тому відповідач зобов?язаний повернути на користь позивача зазначену суму страхового відшкодування, оскільки отримав її без правової підстави. Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 10.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві та заяві від 11.03.2025 зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у його, інших заяв та клопотань не має. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Разом з тим, через скрутне матеріальне становище та те, що він є особою з інвалідності, просив суд розстрочити йому виконання рішення суду на один рік. З огляду на зазначені обставини суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Так, судом відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, 16.03.2022 ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області зареєстровано кримінальне провадження №12022141420000029 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме, що 15.03.2022 близько 20.30 год. поблизу с. Дернів Львівської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу "Volkswagen Passat" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та пішохода [PERSON] , внаслідок пригоди останній отримав тілесні ушкодження (а.с.15). Постановою про закриття кримінального провадження від 20.05.2022, заступником начальника СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області кримінальне провадження №12022141420000029 від 16.03.2022 закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с.16). Як видно з матеріалів справи, відповідач [PERSON] 04.05.2022 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі 78657,62 грн., у якій також зазначено : «будь-які взаєморозрахунки між учасниками ДТП не проводилися» (а.с.17). Відповідно до копій платіжних інструкцій № 884502 від 07.07.2022 та № 933678 від 08.09.2022, позивач відшкодував відповідачу [PERSON] завдану шкоду в загальному розмірі 74876,55 грн. Разом з тим, представник МТСБУ 05.04.2024 звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовною заявою про стягнення з [PERSON] в порядку регресу витрат, пов?язаних з регламентною виплатою, а саме виплаченого страхового відшкодування у розмірі 74 876,55 грн. У ході судового розгляду зазначеної позовної заяви з?ясовано, згідно розписки потерпілого [PERSON] від 30.03.2022 видно, що останній отримав від [PERSON] кошти на лікування у сумі 15 000,00 грн. (а.с.9-12). Як зазначає представник позивача у позові, враховуючи, що на час ухвалення рішення про здійснення регламентної виплати на користь [PERSON] , МТСБУ не було обізнане про факт часткової компенсації [PERSON] потерпілому витрат на лікування у сумі 15 000,00 грн., про вказаний факт [PERSON] не повідомлено, тому відповідач зобов?язаний повернути на користь позивача зазначену суму страхового відшкодування, оскільки отримав її без правової підстави. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Враховуючи наведене, суд вважає доведеним, що відповідач [PERSON] отримаа від МТСБУ грошові кошти в сумі 15000 грн., у якості страхового відшкодування, за відсутності правової підстави для цього. Беручи до уваги викладене, та враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги МТСБУ до [PERSON] про повернення майна (грошових коштів), отримання без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), а тому приходить до висновку про їх задоволення в повному обсязі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028,00,00 грн., судового збору. Разом з тим, згідно ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Так, відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Разом з тим, ч. 5 ст. 435 ЦПК України передбачена, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Беручи до уваги заяву відповідача про розстрочення виконання рішення, в якій він просить розстрочити виконання такого на один рік, що не перевищує зазначених у ч. 5 ст. 435 ЦПК України вимог, враховуючи матеріальне становище відповідача, те, що він є особою з 2 групою інвалідності, а також відсутність заперечень у інших учасників процесу, та з метою реального виконання рішення суду, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення рівними частинами на один рік. Приймаючи рішення суду в частині розстрочення суми завданих збитків, суд враховує інтереси позивача та відповідача, та вважає, що таке розстрочення призведе до збалансованого захисту прав та інтересів сторін у справі.

Outcome: approved