Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02 липня 2021 року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку із відсутністю взаємоповаги, у сторін різні погляди на життя. Позивачка вважає, що їх сім`я розпалася, подальше перебування у шлюбі є недоцільним. Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02 липня 2021 року. Стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка у судове засідання не з`явилася. До суду надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився. До суду надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, дійшов до таких висновків. Судом встановлено,\~що сторони\~уклали шлюб,\~який був\~зареєстрований 02\~липня 2021\~рокуСоборним районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 557. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Матеріалами справи\~підтверджується та\~визнається відповідачем,\~що дитина проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, на примирення сторін не згодні, на розірванні шлюбу наполягають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,\~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно\~\~розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Вивчивши додані до позову матеріали, суд дійшов висновку, що вимоги позову про стягнення аліментів на утримання дитини у мінімальному гарантованому розмірі, передбаченому законом, щомісяця, починаючи стягнення з дня звернення з вказаним позовом до суду і до повноліття дитини, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що передбачено частиною 1статті 142 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач визнав позов повністю до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1\~ст. 142 ЦПК\~позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову про розірвання шлюбу, що становить 605,60 грн. Оскільки позивачка відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, приймаючи до уваги вимоги\~ст. 141 ЦПК України, положення\~Закону України «Про судовий збір», а також задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів та визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved