Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на користь Херсонського державного університету борг за навчання загальною сумою 15893 грн. 20 коп. (п`ятнадцять тисяч вісімсот дев`яносто три гривні двадцять копійок). Позовні вимоги мотивовано тим, що між Позивачем (Херсонським державним університетом) та Відповідачем ( [PERSON] ) було укладено договір про навчання та договір про надання платної освітньої послуги, відповідно до яких університет зобов`язався надати освітні послуги за спеціальністю «Інформатика», а Відповідач здійснювати щомісячну оплату навчання. Договори набрали чинності з 01.09.2021, однак у період з квітня 2022 року по червень 2023 року Відповідач не здійснювала оплату, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 15893 грн. 20 коп. Відповідно до наказу від 29.06.2023 року № 81-з, Відповідача було відраховано з навчального закладу у зв`язку з порушенням умов договору. Позивач вказує, що незважаючи на припинення дії договору у зв`язку з відрахуванням, Відповідач зобов`язана сплатити заборгованість, яка виникла під час його чинності, що прямо передбачено частиною 4 статті 631 Цивільного кодексу України. У зв`язку з невиконанням Відповідачем договірних зобов`язань, Позивач звернувся до суду з вимогою стягнути суму боргу за навчання, а також понесені судові витрати. 25 грудня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому вона зазначила, що не погоджується з позовними вимогами Херсонського державного університету щодо стягнення з неї заборгованості за навчання. Як вказано у відзиві, останній платіж за навчання був здійснений 17 лютого 2022 року у сумі 1326 грн, після чого, у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення РФ, вона опинилася в зоні активних бойових дій, проживаючи на території тимчасово окупованої Херсонської області. За її твердженням, у період з 24 лютого 2022 року по червень 2023 року університет не надавав їй жодних освітніх послуг не проводились лекції, практичні чи семінарські заняття. Вона повідомила, що перебувала у складних життєвих обставинах, втратила житло, була змушена евакуюватися на підконтрольну територію та зверталася до куратора із проханням повернути документи, необхідні для продовження навчання, однак отримала відмову у зв`язку з нібито знищенням документів. Також у відзиві зазначено, що про її відрахування було повідомлено лише в червні 2023 року. Крім того, відповідач послалася на те, що вимушена несплата вартості навчання обумовлена форс-мажорними обставинами, які виключали можливість продовжувати навчання чи здійснювати платежі, а також на те, що освітня послуга їй фактично не надавалась, що виключає підстави для її оплати. У вересні 2023 року вона вступила до іншого вищого навчального закладу Мелітопольського державного університету за держзамовленням і продовжує навчання безоплатно. У зв`язку з викладеним, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, а також не покладати на неї судові витрати. Відповідь на відзив не надійшла. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає\~\~задоволенню з наступних підстав. 01.08.2021 року, на підставі наказу від 02.68.2021 № 128-3, між Херсонським державним університетом та [PERSON] , було укладено договір № 651917 про навчання, а також договір № 2020-К/65 1917 про надання платної освітньої послуги. Згідно з умовами Договору Позивач є Виконавцем, а Відповідач є замовником освітньої послуги від 08.08.2021 року. За умовами Договору Позивач бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Відповідача надати [PERSON] освітню послугу на рівні державних стандартів вищої освіти (далі освітня послуга) на денній формі, за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Бакалавр», за напрямом підготовки «Інформатика» (розділ 1 Договору), надати студенту освітню послугу на рівні державних стандартів освіти (підпункт 2.1.1. Договору), видати студенту документ про освіту державного зразка при умові успішного виконання студентом навчального плану (підпункт 2.3. Договору). Датою початку дії Договору є дата зарахування особи на навчання, тобто 01.09.2021 року. У свою чергу Відповідач вносить оплату за навчання щомісяця відповідно до п.п. А п. 3.3. Договору. Херсонським державним університетом обов`язки щодо надання Відповідачу освітньої послуги виконувалися у повному обсязі. Проте оплата за навчання у термін з квітня 2022 по червень 2023 року відповідачем не здійснювалась. У результаті цього утворився борг, який складає 15893 грн. 20 коп., що підтверджено довідкою № 47-31/344, яка складена та підписана уповноваженою особою, а саме головним бухгалтером. Наказом від 29.06.2023 №81 -з Здобувача було відраховано за порушення умов угоди з ХДУ. Під час дії Договору Відповідачем було порушено пункти 3.1., 5.3. Договору - не вносилась оплата за навчання. З метою досудового врегулювання спірних питань щодо своєчасної сплати боргу за отриману навчальну послугу Відповідачу листом з повідомленням було направлене досудове попередження з пропозицією добровільно сплатити суму боргу, на яке він не відреагував. Таким чином, Відповідач не виконав умов Договору, що фактично свідчить про порушення ним своїх зобов`язань перед Позивачем. Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом статей 626, 629, 638 та 903 цього Кодексу, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. За порушення зобов`язання винна особа несе цивільно-правову відповідальність, тобто зазнає основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні боржника певних прав або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За частиною 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з [PERSON] заборгованості за договором про надання освітніх послуг. Суд критично ставиться до посилання відповідача у відзиві, що несплата за договором була викликана виключно форс-мажорними обставинами, пов`язаними з тимчасовою окупацією території її фактичного проживання, відсутністю доступу до навчання, втратою житла та документів. Суд зазначає, що сам факт введення воєнного стану та окупації певної території не звільняє особу від виконання зобов`язань за договором, якщо не надано належних і допустимих доказів, які би підтверджували неможливість виконання цих зобов`язань саме внаслідок таких обставин. Крім того, відповідач не надала жодного доказу звернення до університету з офіційним повідомленням про припинення навчання, припинення дії договору чи про розірвання його за згодою сторін. Навпаки, вона зазначає, що дізналася про своє відрахування лише у червні 2023 року, тобто фактично визнала, що протягом зазначеного періоду залишалася студенткою університету. Також вона не надала доказів неможливості доступу до дистанційного навчання чи інших форм комунікації з навчальним закладом, які в умовах воєнного стану застосовувалися більшістю вищих закладів освіти України. Вказані у відзиві обставини хоч і свідчать про складні життєві обставини, однак не звільняють відповідача від обов`язку сплатити вартість освітніх послуг, отриманих або доступ до яких їй був наданий протягом дії договору. Законодавством України не передбачено звільнення замовника від сплати вартості освітніх послуг у зв`язку з форс-мажором без офіційного припинення дії договору або визнання факту його неможливості виконання в установленому законом порядку. Відповідно до усталеної судової практики, зокрема висновків Верховного Суду у справах № 910/8580/22, № 910/14244/20 та інших, сторони, що посилаються на форс-мажор, повинні довести його наявність у конкретному випадку та безпосередній вплив на виконання їхніх зобов`язань. Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи, докази, долучені позивачем, та правові норми, що регулюють зобов`язання за договорами про надання платних освітніх послуг, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Також на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved