Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позивач\~ ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовною заявою поданою через «електронний суд» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивує тим, що між Товаристовом з обмеженою відповідальністю "Мілоан" (далі\~ТОВ "Мілоан") та відповідачем 27.08.2021 року було укладено договір № 4945504, який було підписано електронним підписом позичальника. За умовами договору сума кредиту становить 10\~000, 00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 3750.0 грн., які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договором передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування, шляхом продовження користування кредитним коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У подальшому, між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Факторинг Партнерс" 26 липня 2024 року укладено договір факторингу № 26-07/2024, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за догором № 4945504. Станом на день звернення до суду із даним позовом заборгованість за договором відповідачем не погашена, проценти за користування кредитними коштами не сплачені, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Так, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 4945504 від 27.08.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 21\~534, 90 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту)\~7\~987, 00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги\~12\~547, 90 грн, заборгованість за комісіями\~1\~000, 00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 4945504 від 27.08.2021 у розмірі 21\~534, 90 грн, а також понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн. 07 квітня 2025 ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви, директор ТОВ «Факторинг Партнерс» просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, підтримує позовні вимоги та просить задовільнити в повному обсязі. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , на адресу суду надіслала заяву у якій просить розгляд судового засідання проводити без її участі позовні вимоги визнає частково, щодо стягнення тіла кредиту не заперечує, та визнає, щодо стягнення нарахованих процентів та витрат на професійну правничу допомогу заперечує та просить відмовити у цій частині. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.08.2021 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] , укладено договір № 4945504, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора S81830. За умовами Кредитного договору ТОВ "Мілоан" надає [PERSON] , кредит у розмірі 10 000 гривень (п. 1.2 Кредитного договору) строком на 30 днів (п. 1.3 Кредитного договору) з 27.08.2021 року до 26.09.2021 року (п.п. 1.3, 1.4 Кредитного договору) зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3750, 00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. (п. 1.5.2 Кредитного договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 Кредитного договору). Комісія за надання кредит становить 1 000 грн, яка нараховується за ставкою 20 відсотків від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Кредитного договору). Відповідно до пункту 2.3.1.2 Кредитного договору, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в пункті 1.6 договору. У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Пунктом 2.4.2 Кредитного договору передбачено, що у випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання позичальника за цим договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь кредитодавця встановлені умовами цього договору, то така заборгованість повинна бути сплачена позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п. 1.4 договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно з пунктами 1.3, 2.3 цього договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п. 3.2.5 договору. За правилами п. 4.2. Кредитного договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених\~ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2\~ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. З копії копії квитанції № 11745785447 від 27.08.2021 убачається, що ТОВ "Мілоан" виконало свої зобов`язання за договором перед відповідачем у справі належним чином, перерахувавши на його картковий рахунок з початковим та кінцевим ідентифікатором 473118*70 грошові кошти в сумі 10 000 грн. Згідно з відомістю про щоденні нарахування та погашення ТОВ "Мілоан", заборгованість [PERSON] , за Кредитним договором станом на 07.03.2025 року становить 21\~534, 90 грн, з яких: 7\~987, 00 грн\~заборгованість за тілом кредиту, 12\~547, 90 грн\~заборгованість по процентах за користування кредитом, 1 000 грн\~заборгованість по комісії за надання кредиту. Також згідно відомісей про щоденні нарахування та погашення ТОВ "Мілоан", заборгованість [PERSON] , вбачається, що відповідач, вносив декілька платежів по сплаті тіла кредиту та нарахованих відсотків, зокрема: 26.09.2021 року 300 грн сплата за тілом кредиту, 475 сплата процентів по кредиту; 01.10.2021 року 291 грн. - сплата за тілом кредиту, 560 грн.- сплата процентів по кредиту; 19.10.2021 року 282 грн. сплата за тілом кредиту, 1\~245 грн. сплата процентів по кредиту; 26.10.2021 року 380 грн. сплата за тілом кредиту, 471 грн.- сплата процентів по кредиту; 22.11.2021 року 380 грн. сплата за тілом кредиту, 471 грн. - сплата процентів по кредиту; 13.12.2021 року 380 грн. - сплата за тілом кредиту, 471 грн. - сплата процентів по кредиту. 26 липня 2024, Між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Факторинг Партнерс" укладено договір факторингу № 26-07/2024, у відповідності до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, у тому числі щодо боржника [PERSON] , на суму 21\~534, 90 грн, з яких: 7\~987, 00 грн\~заборгованість за тілом кредиту, 12\~547, 90 грн\~заборгованість по процентах за користування кредитом, 1 000 грн\~заборгованість по комісії за надання кредиту. Таким чином, установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору. Згідно з частинами першою, третьою статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5\~ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію"\~(далі\~Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього\~Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1\~ЦК України. Зокрема, ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України\~установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Суд відхиляє доводи відповідача про безпідставне стягнення з нього процентів за користування кредитом з наступних підстав. Так, згідно з п. 1.3, п. 1.4 Кредитного договору кредит надавався строком на 30 днів з 27.08.2021 року, з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом до 26.09.2021 року. За цей період проценти за користування кредитом становили 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, що становить 125 грн на день. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 26.09.2021 року кредит не було повернуто, і відповідач продовжив користуватись кредитними коштами, що також не заперечується останнім. Враховуючи, що відповідач продовжив користуватися кредитними коштами, на підставі п. 2.3.1.2 Кредитного договору відбулося продовження строку кредитування до моменту повернення відповідачем кредитних коштів, але не довше 60 днів. На строк пролонгації кредитного договору позивачем правомірно нараховано відсотки за ставкою 5%, оскільки таку можливість сторони передбачили п. 4.2 Кредитного договору. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак доходить переконання про обґрунтованість цієї суми. Надати оцінку аргументам відповідача суд позбавлений можливості, оскільки такі нею не наведені, власний розрахунок не наданий. Задовольняючи позов повністю, суд відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору. Крім того,\~статтею 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024, укладений між ТОВ "Факторинг Партнерс" та адвокатським об`днанням "Лігал Асістанс"; прайс-лист АО "Лігал Ассістанс", затверджений рішенням Загальних зборів № 01-11/2023 від 01.11.2023; заявку на надання юридичної допомоги № 383 від 01.02.2025 та витяг з акту № 5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025, згідно з якими АО "Лігал Асістанс" надало правову допомогу ТОВ "Факторинг Партнерс" щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , за кредитним договором № 4945504 на загальну суму 9000 грн. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6\~ст. 137 ЦПК України). Відповідач просив відмовити у задоволенні позовної вимоги в частині витрат на оплату правничої допомоги, оскільки заявлена сума до відшкодування не відповідає критеріям обґрунтованості та розумної необхвдності. Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги те, що складання позовної заяви не потребувало аналізу великої кількості документів, а у справах даної категорії наявна усталена судова практика, адвокат не вивчав додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежна сторона у справі обґрунтовує свої заперечення, справа розглядається у спрощеному провадженні, тобто, надання правничої допомоги ТОВ "Факторинг Партнерс" адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" у даній справі зводилося до складання позовної заяви. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved