Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

11 березня 2025 року Департамент соціальної політики Рівненської міської ради (далі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму надміру виплачених (у вигляді тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку) коштів в розмірі 13 163 грн 68 коп. Позовну заяву мотивує тим, що відповідно до особисто поданої заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги від 03 листопада 2021 року та доданих документів відповідачу була призначена та виплачувалась тимчасова державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. Розпорядженням від 18 листопада 2022 року припинено відповідачу виплату допомоги у зв`язку з отриманням інформації про призначення пенсії. При цьому, оформивши пенсію по віку відповідач не повідомив Департамент про вказану обставину. Оскільки відповідачем не було повідомлено про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, йому було надміру нараховано державної допомоги в розмірі 13 163 грн 68 коп. З метою повернення коштів відповідачу 24 січня 2025 року було направлено вимогу про повернення надміру виплачених коштів, однак кошти відповідачем не повернуто. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується її підписом в повідомленні про слухання справи. 14 травня 2025 року представник позивача Щербяк О.О. подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити. Також просила розгляд справи провести за її відсутності і не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання. Як слідує з Відповіді № 1189911 від 12 березня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 05 травня 2025 року до суду повернулася не врученою судова повістка для відповідача на 15 травня 2025 року з довідкою поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказана причина повернення - адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За змістом частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Оскільки судова повістка, направлена судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, повернута суду з відміткою - адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і представник позивача не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою представника позивача. Зважаючи на неявку у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено, 03 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської міської ради, правонаступником якого є Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг. В заяві, зокрема, зазначено, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги зобов`язується повідомити органи праці та соціального захисту населення. Відповідач підписав заяву, а отже ознайомлений з її змістом. Відповідно до довідки № 32 від 04 травня 2023 року, виданої Департаментом соціальної політики Рівненської міської ради, [PERSON] перебував на обліку в Департаменті соціальної політики Рівненської міської ради і отримував тимчасову ДСД особам, які не набули права на пенсію. За період з травня 2022 року по листопад 2022 року ним отримано в загальному розмірі допомоги на суму 13\~163 грн 68 коп. Копією довідки №2569/02-12-08, виданої Відділом обслуговування громадян (сервісний центр) № 9 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 01 листопада 2021 року, підтверджується, що [PERSON] не перебував в управлінні на обліку і пенсію не отримував. Як слідує з скріншота програмного комплексу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області по особовому рахунку [NUMBER] [PERSON] з 07 травня 2022 року отримує пенсію. Про необхідність повернення надміру виплачених коштів Департамент соціальної політики Рівненської міської ради повідомляло відповідача шляхом направлення 24 січня 2025 року вимоги №08-01-228/25 від 20 січня 2025 року 2021 року про повернення надміру виплачених коштів за адресою місця проживання відповідача. Як вказує позивач, кошти на час звернення до суду відповідачем не повернуті. Призначення державної допомоги здійснюється відповідно до Порядку призначення тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1098 від 27 грудня 2017 року (далі - Порядок). Пунктом 2 Порядку передбачено, що призначення тимчасової допомоги особі проводиться структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) (крім м. Києва та Севастополя) рад, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення, виконавчими органами рад об`єднаних територіальних громад (далі - органи соціального захисту населення) з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу. Тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату. Відповідно до пункту 5 Порядку відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги. Відповідно пункту 16 Порядку виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється у разі призначення пенсії - з дати її призначення. Пунктом 23 Порядку передбачено, що контроль за правильністю призначення і виплати тимчасової допомоги здійснює орган соціального захисту населення, у тому числі через соціальних інспекторів. Пунктом 24\~Порядку передбачено,\~що якщо\~особою приховано\~відомості або\~навмисно подано\~недостовірні дані\~про її\~дохід та\~майновий стан,\~що вплинуло\~на призначення\~тимчасової допомоги\~і визначення\~її розміру\~та внаслідок\~чого були\~надміру виплачені\~кошти,\~органи соціального\~захисту населення: визначають\~обсяг надміру\~виплачених коштів\~і встановлюють\~строк їх\~повернення залежно\~від матеріального\~стану особи; повідомляють\~особі про\~обсяг надміру\~виплачених коштів\~і строк\~їх повернення; у\~разі врахування\~надміру виплачених\~коштів під\~час виплати\~тимчасової допомоги\~в наступні\~періоди на\~підставі своїх\~рішень проводять\~щомісячні відрахування\~у розмірі,\~який не\~перевищує 20\~відсотків суми,\~що підлягає\~виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] отримував з 04 листопада 2021 року по 30 листопада 2022 року тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату. З 07 травня 2022 року відповідачу призначена пенсія, однак відповідач не повідомив структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про те, що з 07 травня 2022 року йому було призначено пенсію, що призвело до надмірного нарахування вказаної допомоги. У такий спосіб [PERSON] проявив недобросовісність, яка є підставою для повернення ним позивачу безпідставно одержаних коштів. Приймаючи до уваги встановлені по справі обставини, суд дійшов висновку, що державна соціальна допомога непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату за період з 07 травня 2022 року по 30 листопада 2022 року на загальну суму 13 163 грн 68 коп. була перерахована та виплачена відповідачу без достатньої правової підстави, внаслідок свідомого не повідомлення відповідачем інформації, що впливає на отримання вказаної допомоги. За таких обставин, наміру виплачені кошти в розмірі 13 163 грн 68 коп. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3 028 грн 00 коп.

Outcome: approved