Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

25 березня 2025 року адвокат Бегеба Н.М. в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування та просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] ; право власності на земельну ділянку площею 0,0043 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6824282300:02:004:0174, яка розташована по [ADDRESS] ; право власності на земельну ділянку площею 0,0924 га, кадастровий номер 6824282300:02:004:0175, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] та право власності на земельну ділянку площею 0,2072 га, кадастровий номер 6824282300:02:004:0260, призначена для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Воронківці, Хмельницького р-н., Хмельницької обл. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом. [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом, після смерті своєї матері [PERSON] звернулася до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення її спадкових прав за заповітом, однак їй було відмовлено в оформлені спадкових прав на вищезазначене майно, у зв`язку із тим, що в Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок виданого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Старокостянтинівського районну Хмельницької області 22 червня 1987 року, існує закреслення (виправлення), а саме в графі де прописано назву вулиці було закреслено «Брєжнєва» та дописано ручкою « [PERSON] », а внизу документа написано ручкою «виправленому вірити 28.03.1990 і підпис». Тому, [PERSON] змушена звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 березня 2025 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання, також вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2025 року у даній справі було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник позивачів - адвокат Бегеба Н.М., в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи був повідомлена своєчасно та належним чином, однак подала заяву, якою просив розгляд справи здійснити без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка була повідомлена про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, до суду свого представника не направила. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.11.1968 року, [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої записана [PERSON] , батьком якої записаний [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00050163033 від 20.03.2025 року, судом встановлено, що [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , після реєстрацію шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », про що зроблено відповідний актовий запис №251 від 27.10.1990 року. Проте, 10 серпня 2000 року, даний шлюб було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис під №178, у зв`язку з чим, 10.08.2000 року видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00050163410 від 20.03.2025 року, судом встановлено, що [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », та 24 жовтня 2006 року виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області зроблено відповідний актовий запис №6. [INFO] в с.Воронківці, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., у віці 84 років, померла [PERSON] , про що 02.08.2023 року зроблено відповідний актовий запис №483 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.08.2023 року. [PERSON] будучи спадкоємцем за заповітом посвідченим секретарем Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Якимовською Г.С. від 29.06.2010 року, після смерті матері [PERSON] , звернулася до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення її спадкових прав за заповітом. До складу спадкового майна увійшло: право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , що належало покійній [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 22.06.1987 року; право власності на земельну ділянку площею 0,0043 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 6824282300:02:004:0174, яка розташована по [ADDRESS] , що належала покійній [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №021859 від 18.06.2002 року; право власності на земельну ділянку площею 0,0924 га, кадастровий номер 6824282300:02:004:0175, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по [ADDRESS] , що належала покійній [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №021859 від 18.06.2002 року; та право власності на земельну ділянку площею 0,2072 га, кадастровий номер 6824282300:02:004:0260, призначена для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Воронківці, Хмельницького р-н., Хмельницької обл., що належала покійній [PERSON] на підставі державного акту серії ІІ-ХМ №021859 від 18.06.2002 року. Однак, згідно відповіді на звернення №333/02-14 від 06.03.2025 року [PERSON] , яка діє на підставі довіреності від імені [PERSON] , державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т. було відмовлено в оформлення її спадкових прав за заповітом після смерті матері у зв`язку із тим, що в Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок виданого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Старокостянтинівського районну Хмельницької області 22 червня 1987 року, існує закреслення (виправлення), а саме в графі де прописано назву вулиці було закреслено «Брєжнєва» та дописано ручкою « [PERSON] », а знизу документа написано ручкою «справленому верить 28.03.1990 г і підпис». Згідно довідки виданою КП «Старокостянтинівське міське бюро технічної інвентаризації» Хмельницької області від 05.07.2023 року за №601, судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] зареєстрований в Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 під реєстровим №145 за [PERSON] , згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Григорівської сільської ради 22.06.1987 року на підставі рішення виконкому Старокостянтинівської районної ради №78 від 29.04.1987 року. Згідно рішення виконавчого комітету Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №2 від 29.01.1999 року в селі Воронківці переіменовано вулицю Брєжнєва на вулицю Корольова. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: копією спадкової справи №431/2023 від 03 жовтня 2023 року до майна померлої [INFO] [PERSON] ; довідкою №601 від 05.07.2023 року з якої вбачається, що згідно рішення виконавчого комітету Григорівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області №2 від 29.01.1999 року в селі Воронківці переіменовано вулицю Брєжнєва на вулицю Корольова; копією свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 22.06.1987 року; копією технічного паспорта від 29.06.2023 року; копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ №021859 від 18.06.2002 року; витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0000274222025 від 11.02.2025 року, №НВ-0000264282025 від 10.02.2025 року та №НВ-6100912362024 від 27.11.2024 року; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.11.1968 року; копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 10.08.2000 року; витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00050163033 від 20.03.2025 року; витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00050163410 від 20.03.2025 року; копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.08.2023 року; копією заповіту від 29.06.2010 року зареєстрованого в реєстрі за №147. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Враховуючи, на те що земельні ділянки та житловий будинок [PERSON] за життя набула у встановленому законом порядку, її право власності підтверджено належними та допустимими доказами, однак в правовстановлюючому документі на житловий будинок (Свідоцтві про право особистої власності на житловий будинок від 22.06.1987 року) існують закреслення (виправлення), а саме в графі де прописано назву вулиці було закреслено «Брєжнєва» та дописано ручкою « [PERSON] », а знизу документа написано ручкою «справленому верить 28.03.1990 г і підпис», що унеможливлює подальше здійснення нотаріальних дій стосовно належного оформлення спадкових прав та проведення державної реєстрації права на спадкове майно, тому суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування за заповітом належить визнати право власності на вказані земельні ділянки та житловий будинок. За таких обставин, враховуючи, що наявні достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельних ділянок та житловий будинок за позивачем та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved