Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 13.12.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 471989603 шляхом обміну електронними повідомленнями. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/118-01, відповідно до якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цих договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, право вимоги щодо заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 471989603 від 13.12.2021 року перейшло до ТОВ «Таліон плюс». 02.05.2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №02/0524-01/01.02-11/24, відповідно до умов якого, відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 13.12.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем. Отже, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, що сформувалась згідно реєстру боржників та виписки з рахунку боржника у розмірі 27\~947,62 грн, що складається з: 4\~995,31 грн тіло кредиту; 22\~952,31 грн - відсотки. Також просить суд стягнути на свою користь понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Сторони в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку ч. 8 ст. 128 ЦПК України. В судове засідання представник позивача не з`явився. В прохальній частині позовної заяви, а також в додатках до позовної заяви міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду з відміткою вручено 07.04.2025 року. Відтак, відповідач у контексті положень п. 3 ч. 8 ст.128, ст.131 ЦПК України вважається належним чином повідомлена про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву від відповідачки не надходило. Суд, зі згоди позивача, та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 06.03.2025 року ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області цивільну справу направлено до Черкаського районного суду Черкаської області, для розгляду за підсудністю. 31 березня 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Встановлені судом обставини: На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено наступне. 13.12.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 471989603 шляхом обміну електронними повідомленнями. 13.12.2021 12:25:45 після попередньої реєстрації [PERSON] в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт https://moneyveo.ua/, і направлення [PERSON] заявки на отримання кредиту, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у відповідь сформувало і надало для ознайомлення договір кредитної лінії № 471989603. Також було направлено на мобільний номер телефону [PERSON] [NUMBER] одноразовий індефікатор 3J6Q3Z9S, котрий відповідачем було введено у відповідному розділі ІТС 13.12.2021 12:26:37. Таким чином, було укладено договір кредитної лінії № 471989603 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Відповідно до умов договору надано кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту від 2\~000,00 грн до 50\~000,00 грн; строк дії договору 5 років; мета кредиту на споживчі цілі; процентна ставка протягом першого календарного місяця 178,85%, протягом наступних календарних місяців 361,35 %; тип процентної ставки фіксована; Із розрахунку заборгованості випливає, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало відповідачу грошові кошти, в свою чергу, за строк дії договору використано кредитного ліміту у розмірі 4\~995, 31 грн. Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед кредитором відповідач здійснював часткові оплати в рахунок погашення заборгованості за кредтитним договором, шляхом здійснення платежів зазначених у розрахунку заборгованості. В подальшому відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотними порушеннями умов договору, не здійснивши повернення суми наданого йому кредиту і процентів, нарахованих за строк користування кредиту, в повному обсязі , що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено договір факторингу №28/118-01, відповідно до якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цих договором. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, право вимоги щодо заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 471989603 від 13.12.2021 року перейшло до ТОВ «Таліон плюс». 02.05.2024 року між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №02/0524-01/01.02-11/24, відповідно до умов якого, відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 13.12.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем. На момент подачі позовної заяви позивач жодних нарахувань за кредитним договором № 471989603 від 13.12.2021 року не здійснювало, а тому відповідно до реєстру боржників та розрахунку заборгованості за вищевказаним договором складає 27\~947, 62 грн, що складається з: тіло кредиту 4\~995,31 грн; відсотки 22\~952, 31 грн. Норми права, що підлягають застосуванню: Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл .71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками Згідно з ч. 1 ст. 1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1050\~ЦК\~України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронні довірчі послуги» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, положеннями ст.\~1077\~ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Позивачем було надано докази того, що відповідач [PERSON] уклав кредитний договір та отримав кредитні гроші, але належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання з виплати кредиту та відсотків за користування кредитом. Судом достовірно встановлено, що банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі. Однак, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Оскільки, на день розгляду справи, відповідачем не надано доказів про виконання свого зобов`язання в частині сплати заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 513 від 20.02.2025 року про сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного та,

Outcome: approved