Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 20.12.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.03.2020 Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 70; стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на утримання дитини: [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття; позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) у відношенні її неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що 24 березня 2020 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 70. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачем не склалися у зв`язку з різними характерами, різними поглядами на життя та шлюбні обов`язки. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що вони втратили взаєморозуміння з питань сімейного життя, почуття любові й поваги один до одного, єдність цілей та мети створення та існування спільної сім`ї. Разом як подружжя не проживають з жовтня 2022 року. Позивач вважає збереження сім`ї неможливим. Донька [PERSON] [INFO] , проживає з батьком - [PERSON] більше двох років на повному його утриманні та вихованні, він тривалий час самостійно піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання. Як стало відомо позивачу, відповідачка у жовтні 2022 року поїхала до родичів за кордон з сином від першого шлюбу. На теперішній час її місцезнаходження позивачу не відоме. Спілкуються вони виключно мобільним зв`язком. Відповідачка фактично покинула доньку, чим ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини з жовтня 2022 року, не виявляє батьківської турботи і опіки, не приймає участі у вихованні, оздоровленні, утриманні дитини, гроші на її утримання в добровільному порядку не сплачує. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.12.2024 відкрито провадження у справі у загальному позовному провадженні провадження. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.03.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.05.2025 ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, згідно заяви від 13.05.2025 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно заяви від 30.04.2025 просить розглядати справу за відсутності представника, при винесенні рішення просить врахувати інтереси дитини та наданий ними висновок. Фактичні обставини справи, встановлені судом 24.03.2020 сторони зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.03.2020 Інгульським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), актовий запис № 70. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.12.2020 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1103. Згідно з довідками № 5107-5002758462 від 07.04.2023 та № 5107-7002036109 від 15.05.2024, [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області як внутрішньо переміщені особи. Фактичне місце перебування/проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки комунального закладу дошкільної освіти комбінованого типу ясла-садок №34 «Дельфінятко» Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 82 від 13.12.2024, малолітня [PERSON] , [INFO] , є вихованкою закладу. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 04.02.2025 [PERSON] , [INFO] , малолітня разом з батьком проживає за адресою: [ADDRESS] . Квартира складається з 2 житлових кімнат, кухні, коридору, санвузла. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам, малолітня займає окрему кімнату, в якій є ліжко, робочий стіл, шафа для одягу, іграшки. Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» МВС України ФОВА-002783207, станом на 14.12.2024 [PERSON] , [INFO] , незнятої чи непогашеної судимості не має. [PERSON] працює на посаді стропальника у TOB «JIEHTAKC- ЮГ» з 10.09.2019 по теперішній час. З жовтня 2022 року проживає разом з донькою, самостійно піклується про неї (довідка № 31/01/25, надана 31.01.2025 адміністрацією ТОВ «Лентакс-Юг»). Згідно довідки ТОВ «Лентакс-Юг» від 16.12.2024 № 16/12/24, [PERSON] за період з червня 2024 року по листопад 2024 року нараховано заробітну плату в сумі 96350,18 грн, заробітна плата за листопад 2024 року становить 21220,50 грн. Згідно характеристики ТОВ «Лентакс-Юг», [PERSON] сумлінний та відповідальний працівник, конфліктів та нарікань з боку керівництва не мА, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 04/21-120 від 11.02.2025, Малолітня проживає за адресою: [ADDRESS] . Спеціалісти служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області провели бесіду з [PERSON] у телефонному режимі, про що 30.01.2025 склали протокол. [PERSON] разом з сином, [PERSON] , [INFO] , проживає у Республіці Болгарії. Вона повідомила, що проживає окремо з жовтня 2022 року, підтвердила, що вихованням та утриманням доньки займається батько. [PERSON] просить розглянути питання щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , на засіданні комісії з питань захисту прав дитини у її відсутність та не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки. Питання доцільності/недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , 05.02.2025 було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 3. Орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Щодо розірвання шлюбу Відповідно до статті 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У відповідності до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, а також його розірвання, що відповідає частині 1 статті 16 Загальної декларації прав людини. Приймаючи до уваги, що сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Щодо позбавлення батьківських прав Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 15, 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно поясненням допитаної в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , остання знає позивача як сусіда з 2023 року, який товаришує з її чоловіком, відповідачку не знає, ніколи не бачила, зі слів позивача остання поїхала за кордон, відповідач самостійно виховує доньку та утримує її, мати дитиною не цікавиться, не підтримує контакт із донькою, не спілкується навіть по телефону, не вітає зі святами. Батько повністю забезпечує дитину усім необхідним, водить її до дитячого садка, приділяє їй належну увагу. Відносини між дитиною та батьком теплі. Батько дуже любить доньку. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 04/21-120 від 11.02.2025 визнано за доцільне позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] . Отже, судом встановлено, що відповідачка не виконує обов`язки по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться її здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не спілкується із дитино, не підтримує із нею зв`язок. Здійснивши аналіз наданих суду доказів, враховуючи висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідачки батьківських прав щодо малолітньої доньки, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, для позбавлення її батьківських прав. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2024 до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Сплату позивачем судового збору за подання позову про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав підтверджено квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № СВ08940066/1 від 16.12.2024 в сумі 2460,00 грн. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, з відповідачки підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за позовну вимогу пр. стягнення аліментів в сумі 1211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved