Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

04.02.2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Позивач просить суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований 06.08.2016 Київським районним у м. Харкові відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 428. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, відносини погіршувались, стосунки стали неприязними та конфліктними. Між сторонами відсутнє порозуміння та взаємоповага. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, позивач з відповідачем проживають окремо в різних містах, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Збереження формального шлюбу суперечить інтересам позивача. Від шлюбу сторони мають спільну доньку \-\-- [PERSON] , [INFO] . Донька зареєстрована та проживає разом з позивачем. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 04.02.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О. Ухвалою суду від 10.02.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання 08.05.2025 сторони не з`явились, про дату час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. 10.03.2025 позивач подала до суду заяву про проведення розгляду без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, час на примирення подружжя не надавати, оскільки примирятись з відповідачем не планує, наполягає на розірванні шлюбу, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». 21.02.2025 відповідач подав до суду заяву про відкладення розгляду справи призначеного на 10.03.2025 на іншу дату, у зв`язку з тим, що він намагається примиритись з дружиною. За клопотанням відповідача судове засідання відкладено на 17.04.2025 У судове засідання призначені на 17.04.2025, 08.05.2025 відповідач не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу зазначену в позовній заяві, зворотні повідомлення поштового відправлення повернулись до суду з відміткою «вручено» (а.с.28, 31). Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідач не надав заперечень проти зазначених у позові обставин. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних письмових доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 06.08.2016 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Київським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №428, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Київським районним у м. Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 10). Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.09.2021 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 11). Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позивачка скористалася даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу - є обґрунтованими та подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а також те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про суть пред`явлених вимог, не надав суду жодних заперечень та доказів, що свідчать про обставини, які суд повинен врахувати при розгляді справи, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому наявні підстави, в розумінні ст. 112 СК України, для задоволення позову, так як сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Окрім того, суд звертає увагу на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, позивачка вирішила залишити прізвище - « [PERSON] ». Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2117-1080-0144-2960 від 03.02.2025 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 15). Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, сума судового збору, сплаченого позивачкою у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на її користь. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved