Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» через свого представника за довіреністю Захарову К.Р. звернулось до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя через підсистему (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» з позовною завою, в якій просить: стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.10.2022 у розмірі 52022,57 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 17.10.2022 [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та власноручно підписав на планшеті Паспорт кредиту та за допомогою ОТР пароля (в якості простого електронного підпису) Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка по суті є Договором та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн.; тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією; процентна ставка, відсотків річних: 42,0%; кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60.0%. На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер [NUMBER] , строк дії - 09/26 , тип Універсальна. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 р., відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком. Разом з тим, відповідач, відповідно до п. 1.4. Договору зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки шляхом внесення коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту. Позивач зазначає, що виконав умови договору та надав відповідачу кредитну картку, кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту. Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображено у розрахунку заборгованості за та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов Договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 11.02.2025 року, з урахуванням внесених коштів, за відповідачем, який не виконує своїх зобов`язань за договором, утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 52022,57 грн., які позивач просить суд стягнути з відповідача. 18.03.2025 ухвалою Шевченківського районного суду відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем на позовну заяву відзиву подано не було. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved