Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Садівничого товариства «Зелений гай» про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач є членом СТ «Зелений гай» та має у приватній власності земельну ділянку № [NUMBER] кадастровий номер 1221486400:01:037:0331 площею 0,0400 га з цільовим призначенням: для колективного садівництва, садовий будинок та земельну ділянку № [NUMBER] з кадастровим номером: 1221486400:01:037:0332 площею 0,0390 га з цільовим призначенням: для колективного садівництва. 15.08.2023 року відповідач здійснив незаконне відключення садового будинку від електромережі Садівничого товариства «Зелений гай». Позивач зазначає, що їй було вручено акт №2 від 16.07.2023 року про виявлення факту невиконання обов?язків членом садового товариства, в якому повідомлялось, що її борг перед садовим товариством за утримання земельних ділянок за період 2018-2022 роки складає 7875 грн. Крім того, Садовим товариством «Зелений гай» в особі голови Коломієць І.Г. було винесено припис про усунення порушення членом садового товариства відповідно до вищезазначеного акту. Даним приписом було запропоновано усунути виявлені порушення до 11.07.2023 року, хоча припис був винесений відповідно до акту №2 від 16.07.2023 року, тобто дата усунення порушень передує даті складання акту. Не погодившись із зазначеним актом та приписом, позивач звернулася письмово з заявою до голови Садівничого товариства «Зелений гай» про видачу підтверджуючих документів про наявність заборгованості, що зазначена в акті, проте відповіді так і не отримала. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29.08.2024 року вказаний позов було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. У визначений судом строк позивачем виконані вимоги ухвали суду Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.09.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник відповідача надіслала відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відключення від електроенергії земельних ділянок, що належать позивачу, відбулось внаслідок несплати внесків та платежів, які були затверджені вищим органом управління СТ «Зелений Гай», в тому числі членських внесків, при цьому правління СТ «Зелений Гай» діяло в межах повноважень, які передбачені Статутом СТ «Зелений Гай» та здійснило відключення земельних ділянок позивача від електропостачання на підставі протоколу зборів уповноважених садівничого товариства «Зелений гай» №17/06 від 17.06.2023 року. Крім того, представник відповідача зауважує на тому, що відповідач неодноразово доводив до відома позивача про наявність заборгованості, проте позивач не надає жодних доказів на підтвердження відсутності заборгованості за спірний період, а саме з 2018 по 2022 роки. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви у зв`язку з необґрунтованістю. 17.02.2025 року позивач подала клопотання про поновлення процесуальних строків та заяву про зміну предмету позову, в якій просила визначити дії Садового товариства «Зелений гай» щодо відключення електроенергії неправомірними, зобов`язати їх поновити електропостачання та стягнути моральну шкоду у розмірі 15000 грн. В своїх запереченнях на заяву про зміну предмету позову представник відповідача просить відмовити у поновленні строків, оскільки немає жодних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строків для зміни предмету позову. Посилання позивача на те, що в неї не було підтверджуючих документів на момент звернення до суду з первісним позовом також не заслуговують на увагу, оскільки остання могла заявити клопотання про витребування необхідних письмових документів. Крім того, позивачем була заявлена вимога про стягнення моральної шкоди, яка також не підтверджується жодними доказами. У додаткових\~пояснення позивач\~зазначає,\~що вона\~неодноразово зверталася\~до правління\~СТ «Зелений\~Гай» з\~заявами від\~03.06.2023\~року,\~18.06.2023\~року та\~24.06.2023\~року,\~в яких\~просила надати\~їй протоколи\~загальних зборів\~СТ «Зелений\~Гай» за\~2022\~та 2023\~роки,\~у тому\~числі протокол\~від 27.05.2023\~року та\~протокол від\~17.06.2023\~року,\~проте отримала\~їх тільки\~разом із\~відзивом на\~позовну заяву\~лише 18.01.2025\~року.Щодо стягнення моральної шкоди зазначено, що за загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин, а тому стягнення моральної шкоди є правовим наслідком, який має впливати на подальшу поведінку відповідача. Представник відповідача надіслала додаткові пояснення у справі, в яких просить врахувати, що відповідно до п. 9.2.3. Статуту СТ «Зелений Гай», до члена товариства, який вчинив дію або бездіяльність, що є підставою для прийняття рішення про виключення члена з товариства, передбаченого пунктом 9.2.1. цього статуту, правлінням товариства можуть вживатись такі заходи впливу як вручення цьому члену припису про усунення порушення із зазначенням строку усунення та (або) відключення від мереж електро та (або) водопостачання. З огляду на те, що позивачу неодноразово доводилась інформація, що у неї наявна заборгованість саме з оплати членських та цільових внесків, у тому числі в акті №2 від 16.07.2023 року про виявлення факту невиконання обов?язків члена Садівничого товариства та в акті №3 від 01.08.2023 року про виявлення факту невиконання обов?язків членом садівничого товариства, у відповідача виникло право на відключення позивача від електропостачання. У судове засідання учасники справи не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ДП:Дн №032227, на підставі рішення 13 сесії XXII скликання Новомиколаївської сільської ради народних депутатів від 30.01.1998 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0790 га на території СТ «Зелений гай» Новомиколаївської сільської ради для ведення садівництва. Згідно довідок голови СТ «Зелений гай», [PERSON] на підставі Розпорядження голови Дніпропетровської райдержадміністрації №869Р від 01.02.2010 року є членом СТ «Зелений гай», на території якого у приватній власності має земельну ділянку № [NUMBER] та земельну ділянку № [NUMBER] . Відповідно до витягів з Державного земельного кадастру, земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,0400 га з цільовим призначенням: для колективного садівництва має кадастровий номер 1221486400:01:037:0331, земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,0390 га з цільовим призначенням: для колективного садівництва має кадастровий номер: 1221486400:01:037:0332. Протоколом зборів уповноважених садівничого товариства «Зелений гай» №18/10 від 18.10.2016 року затверджено Статут садівничого товариства«Зелений гай». Згідно Статуту СТ «Зелений гай», товариство є неприбутковим, його фондиформуються за рахунок внесків його членів, а також інших передбачений цим статутом та чинним законодавством надходжень (п. 1.4.). Відповідно до п. 4.1. Статуту СТ «Зелений Гай» метою створення та діяльності товариства є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів товариства, а також створення умов для ефективного використання землі, яка знаходиться в приватній власності членів товариства або на умовах оренди чи користування, для отримання сільськогосподарської продукції. Згідно з п. 5.2. Статуту СТ «Зелений Гай» джерелами формування майна товариства с: вступні, членські та цільові внески його членів; майно, добровільно передане товариству його членами: грошові та майнові пожертвування, благодійні внески, гранти, безоплатна технічна допомога юридичних і фізичних осіб; інші надходження, не заборонені законодавством. Відповідно до п. 10.2 Статуту СТ «Зелений Гай» члени товариства сплачують до товариства такі внески: вступний внесок - грошовий неповоротний внесок, який особа зобов?язана сплатити у разі вступу до товариства; членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який один раз на рік сплачується членом товариства для забезпечення поточної діяльності товариства: цільовий внесок - грошові, інші майнові та немайнові цінності члена товариства, які вносяться ним на підставі рішення органів управління товариства для забезпечення статутної діяльності товариства. Розміри вступного, членського та цільового внесків визначаються загальними зборами членів (зборами уповноважених) товариства (п. 10.3 Статуту). Пунктом 10.4 Статуту (аб. 2, 3) передбачено, що членський внесок сплачується членом товариства за кожну отриману в користування або власність земельну ділянку. Оплата вступних, членських і цільових внесків носить характер обов?язковий для всіх членів товариства. Вони частково доповнюють бюджет товариства і витрачаються разом з членськими внесками. Згідно з аб. 9 п. 10.4 Статуту членські внески витрачаються згідно кошторису товариства на платню за землю колективного користування, сплату членських внесків в районне об?єднання садівничих товариств, витрати на полив, споживання електроенергії для колективного користування. Протоколом зборів уповноважених представників та членів садівничого товариства «Зелений Гай» №_ 18/05_ від 18.05.2019 року були затверджені наступні внески та витрати відповідно до кошторису витрат по с. т. «Зелений Гай» на 2019-2020 р.р., а саме: членські внески 650 грн / рік; оплата за охорону 170 гривень на рік; полив - 60 гривень з сотки; електроенергія - / грн 85 коп. за кВт*час з електронних лічильників та 2 грн 20 коп. за кВт *час з дискових лічильників. У випадку підвищення цін - для електронних + 10% до тарифу - для дискових - + 30% до тарифу; земельний податок - 20 грн. з працюючого та -5 грн. з пенсіонера. Протоколом зборів членів правління садівничого товариства «Зелений Гай» №_ 12/6 від 12.06.2021 року встановлено, що через введення на території України та неможливість проведення зібрання більше 50 чоловік та неможливості забезпечити на одну людину 4м.кв., було прийнято рішення діяти на основі рішень загальних зборів від 18.05.2019 року без зміни визначених членських та інших нарахувань. Відповідно до приписів п. 7.2. Статуту СТ «Зелений Гай» член товариства зобов?язаний, зокрема: виконувати рішення, розпорядження та приписи органів управління та органів контролю товариства; своєчасно та в повному обсязі сплачувати визначені цим статутом членські внески, платежі за використану електроенергію, воду та інші експлуатаційні платежі. Згідно п. 9.2.3. Статуту СТ «Зелений Гай», до члена товариства, який вчинив дію або бездіяльність, що є підставою для прийняття рішення про виключення члена з товариства, передбаченого пунктом 9.2.1. цього статуту, правлінням товариства можуть вживатись такі заходи впливу як вручення цьому члену припису про усунення порушення із зазначенням строку усунення та (або) відключення від мереж електро та (або) водопостачання. Відповідно до п. 12.1. Статуту до органів управління товариства відносяться: загальні збори членів товариства та правління товариства. Органом контролю товариства є ревізійна комісія товариства. Згідно п.п. 12.2.1 п. 12.2 Статуту СТ «Зелений Гай» вищим органом управління товариства є загальні збори членів товариства. Відповідно до п.п. 12.2.3 Статуту СТ «Зелений Гай» загальні збори товариства можуть делегувати правлінню товариства вирішення окремих питань, що не віднесені до їх виключної компетенції підпунктом 12.2.1 цього Статуту. Підпунктом 12.3.1 п. 12.3 Статуту встановлено, що виконавчим органом управління товариства є правління товариства. Згідно з п.п. 12.3.3. п. 12.3 Статуту «Зелений Гай» правління товариства: здійснює управління товариством у період між загальними зборами членів (зборами уповноважених) товариства, забезпечує виконання їх рішень: представляє товариство у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; організує ведення бухгалтерського обліку та подання звітності відповідно до вимог чинного законодавства; укладає від імені товариства договори (контракти) та угоди на користь та в інтересах товариства; здійснює контроль за виконанням членами товариства обов?язків, покладених на них цим статутом та діючим законодавством України; веде облік членів товариства шляхом ведення реєстру, форму та порядок ведення якого затверджує самостійно; розробляє та затверджує положення з питань, що не врегульовані цим статутом; розробляє та затверджує Правила внутрішнього розпорядку товариства; діє від імені товариства в межах, передбачених цим статутом; приймає рішення з усіх інших питань, що не віднесені до компетенції загальних зборів членів товариства. Згідно п. п. 12.3.5. Статуту, правління товариства приймає рішення з віднесених до його компетенції питань на засіданнях правління товариства. Правління товариства правомочне вирішувати питання порядку денного, якщо на засіданні правління присутні не менше двох третин членів правління товариства. За результатами проведення засідання правління товариства оформлюється протокол засідання правління товариства, який повинен бути оформлений в триденний термін, підписаний головою правління товариства та скріплений печаткою товариства (пп. 12.3.6 п. 12.3. Статуту). Протоколом зборів уповноважених садівничого товариства «Зелений гай» №17/06 від 17.06.2023 року прийнято рішення ввести заходи впливу на членів с.т. порушників у вигляді відключення від електромережі (електропостачання) або сплати штрафу у розмірі 500 грн. Зобов?язати правління с.т. відключити від електропостачання, а також припинити обслуговування, та надавати послуги, в т.ч користуватися внутрішніми електромережами, послугами електрика. та користуватися електричним обладнанням (трансформаторні) садівничого товариства - членів СТ «Зелений гай», які мають заборгованість перед с.т., в тому числі щодо оплати членських та цільових внесків, зокрема, але не виключно відключити від електропостачання члена с.т.-порушника - ділянки № [NUMBER] , №312, які належать [PERSON] , до усунення (погашення) заборгованості. Або дозволити члену [PERSON] (ділянки № [NUMBER] , № [NUMBER] ) заключити прямий договір поставки електроенергії до своїх ділянок з іншим постачальником електроенергії. 16.07.2023 року складено акт №2 про виявлення факту невиконання обов?язків членом с.т. відповідно до п. 7.2. Статуту, відповідно до якого у зв?язку з несплатою внесків ділянок [ADDRESS] та № [NUMBER] члена с.т. борг [PERSON] складає 7875 грн за 2022, 2021, 2020, 2019, 2018 роки. Згідно припису про усунення порушення членом с.т. «Зелений гай», згідно акту №2 від 16.07.2023 року [PERSON] зобов`язано усунути в строк до 11.07.2023 року зазначені порушення. Попереджено, що у разі невиконання цього припису, згідно п. 9.2.4 Статуту, зборами товариства буде прийматися рішення щодо припинення обслуговування та постачання електроенергії до дільниці порушника члена [PERSON] №331 та №312 або його виключення з членів садівничого товариства. Відповідно до Акту №3 від 01.08.2023 року про виявлення факту невиконання обов?язків членом с.т. відповідно до п. 7.2. Статуту, у зв?язку з несплатою внесків ділянок № [NUMBER] та № [NUMBER] члена с.т. борг [PERSON] складає 5735,00 грн за 2022, 2021, 2020, 2019, 2018 роки. 15.08.2023 року відповідач здійснив відключення садового будинку, що належить [PERSON] від електромережі Садівничого товариства «Зелений гай». 29.12.2023 року [PERSON] зверталася до керівника Садівничого товариства «Зелений гай» з заявою про надання документів, що підтверджують обставини вчинення порушення, оскільки до акту №2 від 16.07.2023 року не додано жодних документів, які підтверджують наявність заборгованості. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У статті 6 Конституції України визначено, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення певних інтересів. Листом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 21.10.2009 № 12819 роз`яснено, що садівничі товариства можуть створюватися як об`єднання громадян. Оскільки Закон України «Про об`єднання громадян» втратив чинність у зв`язку з введенням в дію з 01.01.2013 Закону України «Про громадські об`єднання», для реєстрації садівничого товариства можна застосовувати таку організаційно-правову форму як громадська організація. Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.06.2022 у справі № 362/666/19 вказав на те, що з набранням чинності Законом України «Про кооперацію» садівничі товариства отримали можливість здійснювати реєстрацію такої юридичної особи, як обслуговуючого кооперативу. Таким чином порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань, а також вимоги до установчих документів громадського об`єднання встановлені Законом України «Про громадські об`єднання», а порядок створення, вимоги до статуту, членство, права та обов`язки членів кооперативу передбачені Законом України «Про кооперацію». Відповідно до ст. 87 ЦК України установчим документом товариства є затверджений учасниками статут. Статтею 97 ЦК України визначено, що органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 98 ЦК України, Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Також відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію», встановлено, що членський внесок це грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про кооперацію», правовим документом, що регулює діяльність кооперативу є його Статут. Статтею 12 ЗУ «Про кооперацію», передбачено, що основними обов`язками члена кооперативу є: додержання статуту кооперативу; виконання рішень органів управління кооперативу та органів контролю за діяльністю кооперативу; виконання своїх зобов`язань перед кооперативом; сплата визначених статутом кооперативу внесків. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Статтею 714 Цивільного кодексу України\~визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Тлумачення\~статті 714 Цивільного кодексу України\~свідчить, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання енергетичних ресурсів (зокрема, електричної енергії) споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Рішення загальних зборів садівничого товариства може бути регулятором цивільних відносин пов`язаних, зокрема, зі сплатою членських внесків та визначення правових наслідків несплати таких внесків. Чинне законодавство не передбачало такої правової конструкції як нікчемність рішення загальних зборів садівничого товариства. Тому у разі наявності у члена садівничого товариства заборгованості по сплаті членських внесків у садівничого товариства є підстави для припинення постачання електричної енергії від мереж товариства. При цьому в рішенні загальних зборів садівничого товариства має бути вказано якого саме члена або членів садівничого товариства воно стосується. Тобто, рішення загальних зборів садівничого товариства має бути «персоніфікованим». Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від\~22 квітня 2024 року в справі № 511/1915/20. Суд звертає\~увагу на\~те,\~що положеннями\~ч.\~ч.\~1,\~2\~ст.\~100\~ЦПК України\~визначено,\~що електронними\~доказами є\~інформація в\~електронній (цифровій)\~формі,\~що містить\~дані про\~обставини,\~що мають\~значення для\~справи,\~зокрема,\~електронні документи\~(в\~тому числі\~текстові документи,\~графічні зображення,\~плани,\~фотографії,\~відео-\~та звукозаписи\~тощо),\~веб-сайти\~(сторінки),\~текстові,\~мультимедійні та\~голосові повідомлення,\~метадані,\~бази даних\~та інші\~дані в\~електронній формі.\~Такі дані\~можуть зберігатися,\~зокрема,\~на портативних\~пристроях (картах\~пам`яті,\~мобільних телефонах\~тощо),\~серверах,\~системах резервного\~копіювання,\~інших місцях\~збереження даних\~в електронній\~формі (в\~тому числі\~в мережі\~Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України\~"Про електронні документи та електронний документообіг"\~та\~"Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. На підтвердження того, що позивача було належним чином повідомлено про відключення від електроенергії представником відповідача надано відеозапис, який долучено до відзиву на позов. При цьому суд не бере до уваги наданий представником відповідача відеозапис, оскільки з нього неможливо достовірно ідентифікувати осіб, між якими йде розмова. Крім того, відеозапис не відповідає вимогам Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» щодо оформлення електронних доказів, а тому не є належним та допустимим доказом повідомлення позивача про відключення від електроенергії, з зазначенням підстав, дати і часу, врученням такого повідомлення позивачу та наданням строку для усунення зазначених порушень. На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що відповідач не повідомив його належним чином про відключення від електроенергії та підстави таких дій, а тому позовна заява в частині визнання дій відповідача щодо відключення електроенергії та зобов`язання відповідача поновити електроенергію за власний рахунок є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди суд виходив з наступного. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Складовими елементами загальних підстав для відшкодування моральної шкоди є: власне шкода, тобто наявність втрат у немайновій сфері потерпілої особи; протиправне діяння особи, котра її завдала; причинний зв`язок між ними; вина заподіювача шкоди. Перераховані складові фактичної підстави для відповідальності за заподіяння моральної шкоди є колом тих обставин, які повинні бути встановлені судом. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Умовою відповідальності є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов`язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). За загальним правилом, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача. Відповідальність без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. До компетенції суду віднесені питання встановлення факту настання негативних наслідків у немайновій сфері та визначення справедливого розміру грошового відшкодування моральної шкоди. Суд також враховує характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також інші обставини, які мають істотне значення. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Велика Палата Верховного Суду в пункті 49 постанови від 01 вересня 2020 року в справі № 216/3521/16-ц зазначила, що виходячи з положень статей\~16\~і\~23 Цивільного кодексу України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Крім того, Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» зазначив, що заявнику не може бути предявлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Суд вважає, що позивач внаслідок відключення електропостачання та порушення її прав понесла моральні страждання і має право на відшкодування моральної шкоди, яка в тому числі полягає в порушенні звичного способу життя та необхідності докладати додаткових зусиль для захисту свого права. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд виходить, зокрема, з характеру страждань, які зазнала позивач, а також їх тривалості, а тому,

Outcome: partial