Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Позивач 16.09.2024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання у розмірі 25\~162,91 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає відповідач. Станом на 01.09.2023 по особистому рахунку № [NUMBER] відкритому на ім`я [PERSON] існує заборгованість у сумі 25\~162,91 гривень. Згідно ст.ст. 68, 162 ЖК України та п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, споживач зобов`язаний здійснювати оплату за надану йому теплову енергію щомісячно. Проте, свої зобов`язання відповідач не здійснює, в наслідок чого виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2024, справа була передана судді Свяченій Ю.Б. Ухвалою судді Свяченої Ю.Б. від 19.09.2024 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі розпорядження в.о. керівника Приморського районного суду м. Одеси №1036/24 від 26.12.2024 по справі проведено повторний автоматизований розподіл, в результаті якого справу 27.12.2024 передано судді Бондарю В.Я. Ухвалою від 27.12.2024 справа прийнята до провадження судді Бондаря В.Я. та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 11.02.2025. З метою належного сповіщення відповідача розгляд справи у судовому засіданні 11.02.2025 було відкладено на 18.03.2025. У судове засідання 18.03.2025 позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення. Представник позивача Кравченко В.В. звернулася до суду 03.02.2025 з заявою про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Заочним рішенням від 19 березня 2025 року позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за теплову енергію в розмірі 25 162 (двадцять п`ять тисяч сто шістдесят дві) гривні 91 (дев`яносто одна) копійка та судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень. Заявник звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд заочного рішення від 19.03.2025 в справі за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання. На обґрунтування заяви відзначено, що відповідач з 2010 року мешкає за адресою: [ADDRESS] . Особовий рахунок по якому обліковується заборгованість відкрито в листопаді 2007 року, тоді як відповідачу було 15 років. Основна сума заборгованості в сумі 22\~017,75 грн утворилася в жовтні 2011 року, тому заявник просить застосувати строк позовної давності. За адресою: [ADDRESS] зареєстрована також мати заявника, яка проживає там зі своїм чоловіком і більше того власником квартири є батько заявника. Ухвалою від 31.03.2025 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення призначено до розгляду у судовому засіданні 10.04.2025. Ухвалою від 10.04.2025 заяву про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Приморського районного суду м.Одеси від 19 березня 2025 року скасовано, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з призначенням судового засідання на 05.05.2025. У судове засідання 05.05.2025 учасники справи не з`явився, належним чином повідомлені про час та місце його проведення. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 09 травня 2025 року. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що квартира [ADDRESS] з 05.01.2006 належить [PERSON] . [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким обліковуються надані відповідачу послуги з теплопостачання. З відповіді №791363 від 17.09.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно реєстру нарахувань та сплат абоненту за особовим рахунком № [NUMBER] нарахована заборгованість станом на 01.07.2023 в сумі 25\~162,91 грн. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з ч. 1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій. Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень. Згідно п.6 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником)\~нерухомого майна, або за згодою власника інша особа,\~яка користується\~об`єктом нерухомого\~майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду від 21 квітня 2020 року у справі № 910/7968/19 та постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Частиною 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну\~відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, пред`явлення позову до зареєстрованого в квартирі [PERSON] є обґрунтованим, адже він несе солідарну відповідальність разом з власником квартири та іншими зареєстрованими в ній особами. При тому, [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] з 22.05.2018, тому саме з цього часу в нього виник солідарний обов`язок зі сплати вартості отриманих житлово-комунальних послуг. Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно змісту норм ст.ст. 20, 21 зазначеного Закону споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Статтею 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відповідачі зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). З реєстру нарахувань та сплат за абонентом вбачається, що в період з 01.11.2007 по 31.06.2023 нараховано за опалення та абонентська плату заборгованість у розмірі 25\~162,91 грн. З 22.05.2018 нарахування за опалення складають 2\~909,92 грн та за абонентську плату 235,24 грн, що разом становить 3\~145,16 грн. Таким чином, зі [PERSON] слід стягнути заборгованість, яка виникла за період з 22.05.2018 до 31.06.2023 та становить 3\~145,16 грн. Згідно ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці. У зв`язку з чим суд роз`яснює відповідачу [PERSON] , що він має право звернутися до власника квартири та інших зареєстрованих у квартирі осіб з регресним позовом про стягнення виконаного ним обов`язку зі сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги. Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності. Статтею 257 ЦК України закріплено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Карантин в Україні діяв в період з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Згідно п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Тож, строки позовної давності зупинені з 19.12.2020 і до тепер, заборгованість відповідача стягується судом з 22.05.2018, тобто після реєстрації місця проживання у квартирі, а тому строки позовної давності застосуванню не підлягають, адже не пропущені позивачем в цій частині. Щодо судових витрат. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду з даними позовами, позивач оплатив судовий збір у розмірі 3 028 грн відповідно до платіжної інструкції №1864 від 11.07.2024. Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 12,5%, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 378,50 грн.

Outcome: partial