Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що 20.03.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено Договір № 4488561 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту складає 6000 грн., строк кредиту 360 днів з 09.02.2024 по 03.02.2025 із періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Договір № 4488561 від 20.03.2024 був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «53999». ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало. Зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача відбулось через систему, на підставі укладеного договору про організацію переказу коштів №210222-1 від 21.02.2012 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНИ». ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНИ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК№В0000338) та отримало Ліцензію Національного банка України. За інформацією в листі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНИ, відповідно до зазначеного договору № 4488561 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 6000 грн., шляхом зарахувань кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало. Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 4488561 від 20.03.2024 у період з 20.03.2024 по 25.10.2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 33000,00 грн. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 25 жовтня 2024 між: ТОВ «Лінеура Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 25/10/2024, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору № 4488561 від 20.03.2024 перед позивачем не сплачена і складає 42000 грн., з яких тіло кредиту 6000 грн., 33000 грн. заборгованість за процентами нарахованих первісним кредитором, 3000 грн. штрафні санкції. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024, строк дії Договору № 4488561 від 20.03.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 20.03.2024 року по 14.03.2025 року (125 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 18750 грн. У зв`язку з цим просить суд, стягнути з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором в сумі складає 57750,00 грн., з яких тіло кредиту 6000,00 грн., 33000,00 грн. заборгованість за процентами нарахованих первісним кредитором, 18750 грн. заборгованість за процентами нарахованих позивачем. Ухвалою судді Московського районного суду м.Хакова від 10.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано час для подання заяв по суті. Також в ухвалі про відкриття було задоволено клопотання позивача про витребування доказів у АТ КБ "ПРИВАТБАНК". У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 20.03.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено Договір № 4488561 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту складає 6000 грн., строк кредиту 360 днів з 09.02.2024 по 03.02.2025 із періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Договір № 4488561 від 20.03.2024 був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «53999».. Вказаний договір було укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) у сторін цього Договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір підписувався відповідно до ст. 12 Закону з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Зазначений Договір укладався шляхом надсилання пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало. Зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача відбулось через систему, на підставі укладеного договору про організацію переказу коштів №210222-1 від 21.02.2012 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНИ». ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНИ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК№В0000338) та отримало Ліцензію Національного банка України. За інформацією в листі ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНИ, відповідно до зазначеного договору № 4488561 було успішно перераховано грошові кошти у сумі 6000 грн., шляхом зарахувань кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало. Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 4488561 від 20.03.2024 у період з 20.03.2024 по 25.10.2024 року включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами загальною сумою 33000,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 25 жовтня 2024 між: ТОВ «Лінеура Україна», як клієнтом, та ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ УКРАЇНА», як фактором, було укладено Договір факторингу № 25/10/2024, згідно з умовами якого Клієнт відступив Фактору права грошової вимоги за кредитним договором. За змістом статті 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Стаття 627 ЦК України та ст.6 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так, ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором, про що свідчить копія витягу з Реєстру Боржників. Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Реєстраційні дії щодо зміни найменування Товариства проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10.12.2024 року, що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №1000681070010062201 від 10.12.2024 року. Станом на дату укладання Договору факторингу від 25.10.2024 року №25/10/2024, строк дії Договору № 4488561 від 20.03.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 20.03.2024 року по 14.03.2025 року (125 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 18750 грн. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.3. Договору № 4488561 від 20.03.2024 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 33000,0 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 18750 грн.). На виконання ухвали суду з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" надійшов лист, у якому вказано, що банківська картка № [NUMBER] була емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). 20.03.2024 року на вказану картку було зараховано 6000,00 грн. від P2P_LI_CR. Підтвердити чи спростувати факт того, що платіж було ініційовано від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» через платіжного провайдера ТОВ "ПЕЙТЕК УКРАЇНА" банк не може, оскільки платіж проведено не по реквізитам, а через платіжну систему. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору № 4488561 від 20.03.2024 перед позивачем не сплачена і складає 57750,00 грн., з яких тіло кредиту 6000,00 грн., 33000,00 грн. заборгованість за процентами нарахованих первісним кредитором, 18750 грн. заборгованість за процентами нарахованих позивачем. Дослідивши матеріали справи, зважаючи на відсутність відзиву на позовну заяву, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 грн. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. З ч.1 ст.137 ЦПК України вбачається, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Понесені позивачем витрати на правову допомогу підтверджуються копією договору №10/12-2024 від 10.12.2024 року про надання правової допомоги, актом №7021 прийому-передачі виконаних робіт від 27.02.2025 року, заявкою №7021 на виконання доручення від 10.12.2024 року, рахунком на оплату №7021-27/02-2025 від 27 лютого 2025, ордеру. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Дослідивши надані позивачем докази, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved