Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

У березні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія "Аксіліум Фінанс"»звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у кредит № КК/76254 від 16.03.2021 року в розмірі 82 743, 24 грн., а також сплаченого судового збору у розмірі 2422.40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 6\~000, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між [PERSON] та ТОВ «Фінансова\~компанія "Аксіліум\~Фінанс"» було укладено кредитний договір № КК/76254 від 16.03.2021 року. Відповідно до умов цього Кредитного договору Банк зобов`язувався надати позичальниці кредит, а остання в свою чергу зобов`язалася в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 28.02.2025 р. загальна сума заборгованості склала 82\~743, 24 грн. 08.11.2023 у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ "Кредобанк" на ТОВ "ФК "МАРИН-ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 43231894) на підставі договору факторингу. Боржницю було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні. 12.12.2024 р. рішенням № 12/12/24-1 учасника ТзОВ «ФК «МАРИН-ФІНАНС» змінено найменування товариства на Товариство з обмеженою відповідальність «ФК «АКСІЛІУМ ФІНАНС». На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість в розмірі 82743,24 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене провадження у даній справі У судове засідання представник позивача не з`явився, письмово просив розглядати справу в його відсутність та повністю задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судові засідання жодного разу не з`явилася з невідомих суду причин. Про судові засідання остання повідомлялася судовими повістками, які були направлені за місцем її реєстрації. Таким чином, відповідачка повідомлена про дату, час і місце розгляду справи належним чином. При цьому слід зазначити, що на адресу відповідачки було направлено і копію ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, відзиву суду також надано не було. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.\~\~\~\~За таких обставин, на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~та зі згоди позивача суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 16.03.2021 року між АТ «Кредобанк» та відповідачкою укладено кредитний договір № КК/76254. На підтвердження укладення кредитного договору позивачем надано додаток про відкриття кредитної лінії № КК/76254 від 15.03.2021 року до Заяви-Договору № 26204021427995/980/РКО від 23.09.2020 та анкету заяву відповідачки № 76254. Відповідно до наданого додатку про відкриття кредитної лінії № КК/76254 від 15.03.2021 до Заяви-Договору № 26204021427995/980/РКО від 23.09.2020, термін (строк) кредитної лінії до 14.03.2024 (включно), максимальний ліміт кредитної лінії 200 000,00 грн, розмір процентів за кредитним договором 36,00% річних, орієнтовна реальні річна процентна ставка 55,10 % річних. Видача клієнту кредиту за кредитним договором здійснюється банком в межах поточного ліміту кредитної лінії, безготівковим шляхом з позичкового рахунку на поточний рахунок клієнта, на якому встановлений поточний ліміт кредитної лінії під час ініціювання клієнтом видаткової операції, якщо сума видаткової операції перевищує залишок власних коштів клієнта на поточному рахунку. Датою видачі банком клієнту кредиту є дата проведення відповідної видаткової операції зі списання коштів з поточного рахунку клієнта в межах поточного ліміту кредитної лінії. Ціль видачі кредиту за кредитним договором поточні потреби клієнта (п. 1.3.2.6.1). Клієнт зобов`язаний здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором шляхом внесення коштів на поточний рахунок у будь-який спосіб, передбачений законодавством України (п. 1.3.2.7.1). Клієнт зобов`язаний повністю погасити заборгованість за кредитом (кредитами), виданими в межах кредитної лінії, процентами, комісіями, неустойкою та іншими платежами, передбаченими кредитним договором не пізніше терміну, вказаного у п. 1.3.2.2 цього додатку або впродовж строку, передбаченого п. 1.3.2.7.5 цього додатку. (1.3.2.7.3). Банк має право в будь-який момент, без обгрунтування причин такого рішення, вимагати від клієнта повернути усю суму заборгованості за кредитним договором, за умови направлення клієнту попередження про це за 30 календарних днів до запланованої дати повернення. Попередження направляється банком клієнту у спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення повідомлення. Клієнт зобов`язаний повернути банку усю суму заборгованості за кредитним договором не пізніше 31 календарного дня від дати відправлення банком відповідного повідомлення клієнту (п. 1.3.2.7.5). АТ "Кредобанк" у повній мірі виконано свої зобов`язання, передбачені кредитним договором, а саме надано відповідачу кредит відповідно до умов договору, з якими він погодився, що підтвердив своїм підписом. Разом з тим відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. 08 листопада 2023 року між АТ "Кредобанк" та ТОВ "ФК "Марин-Фінанс" було укладено договір факторингу, за умовами якого АТ "Кредобанк" передав (відступив) позивачу ТОВ "ФК "Марин-Фінанс" право вимоги відносно боржників АТ "Кредобанк", в тому числі відносно боржника - відповідачки за кредитним договором № КК/76254 від 16.03.2021 року . Внаслідок цього позивач ТОВ "ФК Марин-Фінанс" набуло право вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором. Разом з тим відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 08.11.2023 року за кредитним договором № КК/76254 від 16.03.2021 року становить 55983,25 грн, в тому числі строкове тіло кредиту 9306,49 грн, прострочене тіло кредиту 20\~593,64 грн, та прострочені відсотки 26 083,12 грн. , а станом на 28.02.2025 р. загальна сума заборгованості складає 82\~743, 24 грн. 30.01.2024 ТОВ "ФК "Марин-Фінанс" надіслало відповідачці досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні. Таким чином, ТОВ "Фінансова компанія "Марин-Фінанс" наділено правом грошової вимоги до відповідачки . Так, судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальницею взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 1, 2\~ст. 2 ЦПК України). Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Згідно ст. 205\~ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 6\~ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1\~ст. 627 ЦК України). За змістом ст.626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2ст. 639\~ЦК України). У\~ст. 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Також суд приймає до уваги, що відповідно до\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. У свою чергу заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1ст. 516\~ЦК України). Особливою формою відступлення права вимоги є договір факторингу, правове регулювання якого визначено\~Главою 73 ЦК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підставі ч. 1\~ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1ст. 1081\~ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Суд враховує, що матеріали справи не містять відомостей про те, що у даній справі договір у встановленому законом порядку відповідачкою оспорювався чи визнавався недійсним. Відповідно до ч. 3 ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог\~ст. 77-78 ЦПК України. Згідно з ч. 6\~ст. 81 ЦПК України,доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені. Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується наявними у справі доказами, відповідачкою порушено умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення коштів, тому суд дійшов висновку, що позивачем правомірно заявлено вимоги про стягнення з неї, як боржниці, заборгованості за вказаним договором, що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які долучено до матеріалів справи. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, логічно пов`язані з тими обставинами, що підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Відповідачка доводів позивача про визначену у позові заборгованість не спростувала, контррозрахунку заборгованості не зробила, доказів сплати боргу за кредитним договором не подала. Отже беручи до уваги те, що відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору, у зв`язку із чим вважається такою, що прострочила виконання зобов`язання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно з п. 12 ч. 3\~ст. 2 ЦПК України, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене, а також тевраховуючи, що позовна заява була подана до суду у електронному вигляді з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд", з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд стягує з відповідачки понесені позивачем витрати по оплаті судового зборуіз застосуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 у розмірі 2 422 грн 40 коп. Крім того, в матеріалах справи наявний договір № 24/01/25 про надання правової допомоги від 24.01.2025, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Марин-Фінанс" та адвокатом Альховською І.Б. Представником позивача до матеріалів цивільної справи долучено копію Акту наданих послуг №1 від 27.01.2025 до Договору про надання правничої допомоги від 24.01.2025 № 24/01/25 в якому міститься опис виконаних робіт, кількість та сума послуг, згідно якого витрати на правову допомогу складають 6000 грн. Згідно з ч. 2 та ч. 3\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином, оскільки ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог, клопотань про зменшення витрат на оплату правової допомоги відповідачкою не заявлено, суд вважає за доцільне стягнути із відповідачки на користь позивача судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 6 000, 00 грн. та за сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved