Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 29.11.2019 року [PERSON] уклала з АТ «Кредобанк», кредитний договір № GL-243272. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав позичальнику кредит в сумі 82025,72 грн. на строк 60 місяців, терміном до 28.11.2024 року, зі сплатою щомісячного платежу в розмірі 4081,00 грн., процентною ставкою 55% річних. Загальна вартість кредиту для позичальника за даним кредитним договором становить 245110,07 грн. Однак, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого, станом на час звернення до суду з позовом, виникла заборгованість за кредитним договором в розмір 164683,65 грн., яка складається з 69069,38 грн. - заборгованості по тілу кредиту та 95614,27 грн. заборгованості за відсотками. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] в користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором CL-243272 від 29.11.2019 року в розмірі 164683,65 грн. та судові витрати по справі в сумі 3028,00 грн. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09.01.2025 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 11.02.2025 року представником відповідача адвокатом Самулевич О.М. подано відзив на пред`явлений позов, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Зокрема, представник відповідача вказує на те, що відповідачем не оспорюється факт укладення кредитного договору, необхідність виконання цього правочину, наявність часткової заборгованості внаслідок неналежного його виконання та право позивача на звернення з розглядуваним позовом до суду. Відповідачем визнаються позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 152426,07 грн., яка виникла станом на 02.10.2024 року, а саме - на день пред`явлення досудової вимоги. Так, представник відповідача вказує на те, що позивач просить стягнути заборгованість з відповідача, яка виникла станом на 10.11.2024 року в розмірі 164683,65 грн., що становить тіло кредиту в розмірі 69069,38 грн. та відсотки по кредиту в розмірі 95614,27 грн., які розраховані станом на вказану дату. 02.10.2024 року банком направлено відповідачу досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань та, згідно цієї вимоги, станом на 02.10.2024 року, відповідач мала забор\-гованість за кредитним договором в розмірі 152426,07 грн. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу та\-кого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Таким чином, відповідачем частково визнаються позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та за відсотками, нарахованими на момент направлення досудової вимоги відповідачу від 02.10.2024 року, в сумі 152426,07 грн. В подальшому, 13.02.2025 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив відповідача, в якій стороною позивача викладені свої спростування обставин, викладених у відзиві. Зокрема, представник позивача зазначив, що відповідачем не надано на підтвердження своїх заперечень жодних доказів, які спростовують позовні вимоги позивача. Враховуючи викладене, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити повністю. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи вбачається, що, відповідно до укладеного кредитного договору № GL-243272 від 29.11.2019 року, [PERSON] отримала кредит в сумі 82025,72 грн. на строк до 28.11.2024 року зі сплатою річно процентної ставки 55% річних. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором кредиту GL-243272 від 29.11.2019 року, станом на 10.11.2024 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 164683,65 грн., яка складається з: 69069,38 грн. - заборгованості за кредитом (тіло кредиту) та 95614,27 грн. - сума заборгованості за відсотками. Розрахунок суми боргу проведений відповідно до умов договору та заперечень не викликає. На даний час відповідачем борг по кредитному договору не сплачений, а тому суд визнає зобов`язання по цьому договору не виконаними. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають. Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідач не подала. Твердження представника відповідача про існування заборгованості за тілом кредиту та за відсотками, нарахованими на момент направлення досудової вимоги відповідачу від 02.10.2024 року, в загальній сумі 152426,07 грн., не можуть бути підставами для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки не підтвердженні будь-якими належними та допустимими доказами. Так, у досудовій вимозі вказано, що у разі непогашення строкового простроченого боргу, вся сума боргу буде прострочена та вся прострочена сума із врахуванням майбутніх платежів по тілу 7651,05 грн. (строковий борг по тілу) та 391,33 грн. (прострочені проценти) складатиме 160468,45 грн. Сума боргу у досудовій вимозі складається із прострочених процентів у розмірі 91007,74 грн. та простроченої заборгованості по тілу у розмірі 61418,33 грн., що разом складає суму у розмірі 152436,07 грн.. Однак, у досудовій вимозі вказано про строковий борг по тілу, тобто той, який має бути оплачений в майбутньому по графіку у розмірі 7651,05 грн. та строкові проценти у розмірі 391,33 грн., що мають бути оплачені в майбутньому згідно графіка. Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 164683, 65 грн. Крім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved