Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 02.09.2012 року сторони перебувають у шлюбі. Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу позивачка вважає те, що останнім часом їхні сімейні відносини погіршилися, у сторін відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Кожна зі сторін має різне бачення сімейного життя, вони не підтримують шлюбні стосунки, а шлюб носить формальний характер. Позивачка вказує, що сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо понад 6 місяців станом на день формування позову (25.10.2024 року). У зв`язку з цим позивачка просить розірвати вказаний шлюб, повернути їй дошлюбне прізвище « [PERSON] », залишити проживати з нею вказаних неповнолітніх дітей та стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1\~211 грн. 20 коп. та на професійну правничу допомогу в розмірі 3\~500 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилася, 17.12.2024 року подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позов, вказавши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а. с. 28). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок він суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторона позивача не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 02.09.2012 року, сторони одружилися того дня. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Княждвірської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області (актовий запис № 8). У зв`язку з укладенням шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 5). Згідно з даними свідоцтв про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 6) та серії [NUMBER] (актовий запис № 101), під час шлюбу у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 9, 10). Відповідно до ч.2\~ст.104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, що стверджується даними свідоцтва про народження. Згідно із ч.2\~ст.112\~цього\~Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, заяв про примирення протягом перебування даної справи в провадженні суду не надійшло та позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Тому вказаний шлюб слід розірвати. Згідно з положеннями ч.1\~ ст.113 СК України\~ особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення та позицію позивачки, їй слід відновити її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Питання про визначення місця проживання малолітніх дітей сторін підлягає\~вирішенню шляхом\~подання відповідного\~позову в порядку та на підставах, визначених законом. Тому зазначення позивачкою про залишення на проживання з нею дітей сторін після розірвання вказаного шлюбу суд не вважає позовною вимогою та не вирішує її. Відповідно до вимог п.п.3 п.1 ч.2\~ст.4 Закону України "Про судовий збір"\~за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу\~ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211 грн. 20 коп. Судом встановлено, що позивачкою за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 1\~211 грн. 20 коп., що стверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0085910002 від 23.10.2024 року (а. с. 4). Окрім того, позивачкою понесені судові витрати за професійну\~правничу допомогу,\~вартість яких становить 3\~500 грн. Так, відповідно до акту прийому-передачі від 22.10.2024 року та додаткової угоди № 1, адвокат [PERSON] надавала позивачці юридичні послуги відповідно до договору про надання правової допомоги від 22.10.2024 року №135-10/24, а остання прийняла надані послуги, а саме: -консультація клієнта щодо складання позову про розірвання шлюбу; -написання та подання позовної заяви про розірвання шлюбу. Вказана вартість зазначеної професійної правничої допомоги підтверджується фіскальним чеком № U4YhehzXIA4 від 22.10.2024 року (а. с. 18). Згідно з положенням ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати (крім судового збору), пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, незначну складність справи, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та у відсутності сторін і їх представників суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст.ст.104,110,112 Сімейного кодексу Українита,

Outcome: approved