Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці із вказаним вище позовом. Посилався на те, що між ним та [PERSON] , тривалий час були відносини. Вони спільно проживали разом з [PERSON] , без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, та у 2017 році припинили відносини. Після цього, [PERSON] народила сина, [PERSON] , [INFO] . Про даний факт, йому не було відомо, оскільки вони припинили будь-які відносини з [PERSON] та спілкування не підтримували. Вказує, що йому мені стало відомо про час народження [PERSON] , в результаті чого, він припустив що останній може бути його сином, однак у своєму батьківстві він не був впевнений. Зазначає, що з метою з`ясувати даний факт, він звернувся до приватної лабораторії та замовив експертний висновок про встановлення біологічного батьківства. Після чого, отримав висновок лабораторного дослідження, відповідно до якого батьківство по відношенню до дитини було достовірно підтверджено. Стверджує, що згідно висновку про біологічне батьківство № MGU 0798 від 24 липня 2024 p., ймовірність батьківства складає 99.9999999425%. Вказує, що 19 вересня 2019 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Каховським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що було зроблено відповідний актовий запис №98 та видано Свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Зазначає, що [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання батьківства. Рішенням від 18 травня 2020 року по справі №658/4242/19, цивільний позов було задоволено та визнано [PERSON] батьком дитини [PERSON] . Проте, зважаючи на те, що він являється біологічним батьком дитини [PERSON] , просив суд, визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] ; Внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , виключивши запис про те, що батьком є [PERSON] , та вказавши батьком [PERSON] . Справа слухалась у відсутність сторін, які у судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав та просив його задовольнити. Від відповідачки [PERSON] надійшла зава про слухання справи у її відсутності. Не заперечує, щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що неодноразово належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, а саме розміщенням оголошення, на офіційному сайті суду, про виклик останнього до суду. Причину своєї неявки суду не повідомив. Відзиву на позов та жодних клопотань, заяв до суду не надав. У зв`язку із тим, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, положеннями ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зокрема, з матеріалів справи убачається, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с.18). Разом з тим, позивач [PERSON] , звертаючись до суду із вказаним позовом зазначав, що перебував із матір`ю [PERSON] , ще до його народження у близьких стосунках. Відповідно до висновку про біологічне батьківство № MGU 0798 від 24 липня 2024 p, ймовірність батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] складає 99.9999999425%. (а.с. 24) Так, відповідно до частини першої статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (стаття 51 Основного Закону України). Частиною першою статті 126 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (ч.3 ст.128 Сімейного кодексу України). Згідно ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Частиною ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. При цьому, зважаючи на предмет доказування у даній категорії справи, СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved