Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

У серпні 2024 року [PERSON] , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Н.О., звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову на стороні відповідача [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області від 30 серпня 2000 року за р.№1-1830, належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . 10 січня 2022 року сторони домовились про укладення договору купівлі-продажу даного домоволодіння. На виконання умов домовленості вона передала представнику відповідача за довіреністю [PERSON] кошти для останнього в сумі 240000 грн, а він через свого представника [PERSON] фактично передав їй будинок та правовстановлюючі документи на нього. Також 10 січня 2022 року між нею та [PERSON] , як представником [PERSON] , було укладено договір купівлі продажу вищевказаного домоволодіння. Проте нотаріально вони не змогли посвідчити договір, так як не було виготовлено технічної документації на земельну ділянку та не було присвоєно їй кадастрового номера. Після чого вона вселилася в будинок, здійснила там ремонт і користується ним. На даний час посвідчити вказаний договір неможливо через військову агресію Російської Федерації, громадянином якої являється відповідач, а нотаріально посвідчена довіреність країни агресора не діє на території України. Оскільки вона немає реальної можливості посвідчити укладений договір купівлі-продажу із відповідачем, який фактично ухилився від нотаріального посвідчення правочину, просить в судовому порядку визнати дійсним укладений сторонами договір купівлі-продажу від 10 січня 2022 року та визнати за нею право власності на заявлену нерухомість. Представник позивачки подала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, також просила справу розглянути без їхньої участі. Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явились, хоч про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно відзив та пояснення на позов, клопотань та заяв не подавали. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року постановлено заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наступне. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , від імені якого на підставі довіреності діяла [PERSON] , було досягнуто домовленість про купівлю-продаж житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . При укладенні угоди між сторонами, було погоджено всі істотні умови купівлі-продажу вищевказаного домоволодіння, зокрема, щодо ціни, передачі майна у власність та подальшого оформлення договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, укладеного в простій письмовій формі 10 січня 2022 року. Зазначене домоволодіння належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області від 30 серпня 2000 року за р.№1-1830, право власності зареєстровано в Старокостянтинівському бюро технічної інвентаризації Хмельницької області 31 серпня 2000 року в реєстрову книгу №1783. На підтвердження укладеної угоди [PERSON] сплатила [PERSON] через його представника [PERSON] повну обумовлену вартість вказаного будинку, що становить 240000 грн, до підписання цього договору, що підтверджується оригіналом розписки від 10 січня 2022 року. [PERSON] через свого представника [PERSON] передав для [PERSON] , а остання прийняла житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також ключі від будинку, правовстановлюючий документ та технічний паспорт. Сторони домовились про нотаріальне посвідчення договору купівлі продажу домоволодіння після присвоєння земельній ділянці, на якій розташоване господарство, кадастрового номера, однак наразі немає можливості посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу із громадянином Російської Федерації, що призвело до того, що відповідач ухиляється від посвідчення договору, і позивачка з незалежних від неї причин не має можливості нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу та здійснити реєстрацію права власності житлового будинку на своє ім`я. Таким чином, суд встановив факт не тільки безповоротного ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу від 10 січня 2022 року, але й втрату позивачкою можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин, що є умовами визнання правочину дійсним в судовому порядку. Оскільки дійсно,\~постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2022 року №480, зокрема, внесені зміни до\~постанов Кабінету Міністрів України: від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»; від 28 лютого 2022 року №165 «Деякі питання реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб»; від 06 березня 2022 року №209 «Деякі питання державної реєстрації та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є МЮ, в умовах воєнного стану», за змістом яких до прийняття та набрання чинності Законом щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у разі звернення за вчиненням нотаріальної дії громадянина Російської Федерації. Неможливість посвідчити з відповідачем нотаріально договір купівлі-продажу порушує права позивачки, яка фактично вже користується придбаним майном, за яке сплатила кошти, але навіть за відсутності будь-яких претензій від попереднього власника, не може його юридично оформити. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною другою\~статті 220\~ЦК України встановлено правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У відповідності до\~ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі\~ст. 328 ЦК України\~встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності. Якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 334 ЦК України\~набуття права власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Положенням абз. 4 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що у зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями\~218\~та\~220 ЦК України. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 04 березня 2019 року у справі № 665/2266/16-ц вказав, що відповідно до ч. 2\~ст. 220 ЦК України,\~якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення не вимагається. Обов`язковими умовами для визнання такого договору дійсним є: встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину; втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що сторонами були виконані усі істотні умови договору, а також, що майно було правомірно придбано позивачкою, проте на даний час відсутня юридичної можливості посвідчити нотаріально договір купівлі-продажу із громадянином Російської Федерації, що призвело до того, що відповідач ухиляється від посвідчення договору, і позивачка з об`єктивних причин не має можливості нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу та зареєструвати своє права власності на дану нерухомість, суд вважає, що позовні вимоги про визнання договору дійсним та визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений при зверненні до суду, що підтверджено документально в розмірі 3628,20 грн.

Outcome: approved