Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», звернулося до суду з позовом, про стягнення з [PERSON] відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 18 144,00 гривень та судовий збір в розмірі 3 028,00 гривень. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16 квітня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 1409/21-Т/К/01, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу «Ford Fusion» державний номерний знак [NUMBER] . 24 вересня 2021 року о 21 год. 27 хв. у м. Києві на перехресті вул. Первомайського, 2/12 та Печерського узвозу, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Peugeot 207» державний номерний знак [NUMBER] , порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме: рухаючись заднім ходом не впевнилась у безпечності, у результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем «Ford Fusion», державний номерний знак [NUMBER] . 14 грудня 2021 року Печерським районним судом міста Києва винесено постанову, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. На підставі страхового акту № 006.02212621-1, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань по договору страхування, сплатила страхове відшкодування в розмірі 38 103,84 гривень на рахунок СТО - ФОП [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення ДТП була застрахована у ТДВ СК «КРЕДО», у зв`язку з чим ТДВ СК «КРЕДО» здійснило виплату страхового відшкодування виплачений в порядку регресу в сумі 19 959,84 грн. Таким чином, невідшкодована частина страхового відшкодування, сплаченого позивачем, складає 18 144,00 грн. З урахуванням положень статті 1194 ЦК України просили стягнути вказану суму з відповідача. 15 жовтня 2024 року Дніпровським районним судом міста Києва (головуючий суддя Арапіна Н.Є.) постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 01 квітня 2025 року керівником апарату Дніпровського районного суду міста Києва О.С. Корович винесено розпорядження № 523 «Щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями». 10 квітня 2025 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано у провадження головуючому судді Дніпровського районного суду міста Києва Савлук Т.В. 15 квітня 2025 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про прийняття до свого провадження цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та продовжено розгляд цивільної справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями статтею 174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. На підставі ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ч. 8 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Отже, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ЦК України, зокрема, з договорів та інших правочинів. Статтею 14 ЦПК України визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Згідно з статтею 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Судом встановлено, що 16 квітня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №1409/21-Т/К/01, за умовами договору об`єктом страхування є транспортний засіб засобу «Ford Fusion» державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. 14 грудня 2021 року Дніпровським районним судом міста Києва винесено постанову, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Присуджено до стягнення з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок. Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду: « [PERSON] 24.09.2021 о 21 годині 27 хвилин, у м. Києві на перехресті вул. Первомайського, 2/12 та Печерського узвозу, керуючи автомобілем марки «Пежо», державний номерний знак [NUMBER] , порушила вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме: рухаючись заднім ходом не впевнилась у безпечності, у результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Форд», державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] (водій [PERSON] ).» Відповідно до частини третьої ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На даний час постанова Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року не скасовано та набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. 16 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з заявою про страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Ford Fusion» державний номерний знак [NUMBER] . Згідно страхового акту № 066.02212621-1 від 18 жовтня 2021 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування», прийняло рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику в загальному розмірі 38 103,84 гривень. На підставі страхового акту Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» виплатило страхове відшкодування страхувальнику в загальному розмірі 38 103,84 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №60000036 від 19 жовтня 2021 року. 26 жовтня 2021 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до ТДВ СК «КРЕДО» з претензією на суму 38 103,84 грн., оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Peugeot», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ТДВ СК «Кредо». Згідно листа ТДВ СК «КРЕДО» від 09 липня 2024 року № 1362, ТДВ СК «КРЕДО», прийняло рішення про виплату страхового відшкодування (з урахуванням зносу- 0,64) у розмірі 19 959,84 грн. та перерахувало на реквізити, вказані у заяві. Факт отримання страхового відшкодування у розмірі 19 959,84 грн. від ТДВ СК «КРЕДО» позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» не заперечує. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Виходячи з предмету позову та наведених позивачем правових підстав щодо звернення з цим позовом до суду, позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Страхова компанія «Арсенал Страхування» зазначає, що на виконання зобов`язань за Договором добровільного страхування наземного транспорту №1409/21-Т/К/01 від 16 квітня 2021 року, позивачем виплачено страхувальнику страхове відшкодування на загальну суму 38 103,84 грн., тому у позивача виникло право звернутись до відповідача [PERSON] , як особи винної у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 18 144,00 гривень. Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved