Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за електронним договором кредитної лінії/позики № ID8039100 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №ID7992583) від 30.01.2021 та 04.04.2021 укладено ще один електронний договір кредитної лінії/позики за №IU3923256 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №IU4442580). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.0.2021 та 04.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» та [PERSON] уклали електронний договором кредитної лінії/позики № ID8039100 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №ID7992583) та електронний договір кредитної лінії/позики за №IU3923256 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №IU4442580). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав та надав Відповідачу у власне користування грошові кошти (кредит) які відповідач зобов`язувався повернути, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у результаті чого заборгованість Відповідача за електронним договором кредитної лінії/позики № ID8039100 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №ID7992583) становить 9 579,00 грн., а саме: 4 600,00 грн тіло кредиту; 2 357,00 грн - заборгованість за процентами для початкового визначеної тривалості; 2 622,00- заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати. За електронним договором кредитної лінії/позики №IU3923256 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №IU4442580) заборгованість 3 910,00 грн; а саме: 2 000,00 грн - за тілом кредиту; 650,00 грн - заборгованість за процентами для початкового визначеної тривалості; 1 260,00 грн - заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати. Загальний розмір заборгованості становить 13 489,00 грн. Враховуючи вище викладене, просить суд стягнути з Позичальника заборгованість за електронним договором кредитної лінії/позики № ID8039100 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №ID7992583) та електронний договір кредитної лінії/позики за №IU3923256 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №IU4442580), а саме: 4 600,00 грн -тіло кредиту; 2 357,00 грн - заборгованість за процентами для початкового визначеної тривалості; 2 622,00 грн. - заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати та 2 000,00 грн - за тілом кредиту; 650,00 грн - заборгованість за процентами для початкового визначеної тривалості; 1 260,00 грн - заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати, що разом становить 13 489,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.05.2024 головуючою у процесі суддею визначено Букіну О.М. 05.06.2024 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою судді від 12.06.2024 призначено розгляд справи здійснювати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи. Сторонам було направлено копію ухвали від 12.06.2024, також відповідачку було направлено копію позовної заяви із додатками. Відзиву на позов відповідач у встановленому законом порядку строк не надав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою судді від 28.02.2025 у справі було здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін - до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. У встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначені порядок укладення електронного договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. 30.01.2021 та 04.04.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» та [PERSON] уклали електронний договором кредитної лінії/позики № ID8039100 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №ID7992583) та електронний договір кредитної лінії/позики за №IU3923256 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №IU4442580). Договір укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. Відповідно до акцепту пропозиції на укладання угоди про надання кредиту за електронним договором кредитної лінії/позики № ID8039100 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №ID7992583) та електронним договором кредитної лінії/позики за №IU3923256 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №IU4442580), який є невід`ємною частиною договору. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав та надав відповідачу кредит, проте відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, у результаті чого у Відповідача утворилася заборгованість на загальну суму 13 489,00 грн. Судом встановлено, що відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов`язання в частині погашення заборгованості за кредитом належним чином не виконав. Сума заборгованості за електронним договором кредитної лінії/позики № ID8039100 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №ID7992583) становить 9 579,00 грн, а саме: 4 600,00 грн- тіло кредиту; 2 357,00 грн - заборгованість за процентами для початкового визначеної тривалості; 2 622,00 грн- заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати. За електронним договором кредитної лінії/позики №IU3923256 (обліковується в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача за №IU4442580) заборгованість 3 910,00 грн; а саме: 2 000,00 грн - за тілом кредиту; 650,00 грн - заборгованість за процентами для початкового визначеної тривалості; 1 260,00 грн - заборгованість за платою за організацію продовження, якщо сплачується в порядку післяплати. Загальний розмір заборгованості становить 13 489,00 грн. Проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід стягнути з відповідача на користь позивача кредитну заборгованість в розмірі 13 489,00 грн. Позивач в своїй заяві просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, а саме 1 500 грн (фіксована сума витрат) та 2 023,35 грн (15% від стягненої суми з боржника). Вирішуючи питання про наявність підстав для стягнення витрат на правову допомогу та обґрунтованості таких витрат суд враховує наступне. У п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Згідно з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц ВП ВС роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» 536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За вказаних вище обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 1 500,00 грн, що на думку суду є обґрунтованим, та відповідає принципу розумності. Нормами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved