Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

24.01.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" через систему «Електронний суд» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4624849 від 25.04.2021 в сумі 46092,5 грн. Позовна заява мотивована тим, що 25.04.2021 року в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальнісю «Мілоан», [PERSON] було подано заявку на отримання кредиту №4624849. Вказує, що відповідач підтвердила прийняття умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора у власному кабінеті на сайті https://miloan.ua/. Таким чинок, відповідач уклав договір про споживчий кредит №4624849 від 25.04.2021 та відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок 10300 грн. Зазначає, що згідно умов договору відступлення прав вимоги №06Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №4624849 від 25.04.2021 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача. Вказує на те, що згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 46092,50 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 10300 грн.; заборгованість за відсотками становить 34762,50 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1030 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. Позивач стверджує, що було вжито заходи досудового врегулювання спору, шляхом направлення адвокатської вимоги за вих №3078118502 АВ від 27.09.2024 про сплату заборгованості за договором №4624849 від 25.04.2021 року на адресу [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив суд стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 4624849 від 25.04.2021 в розмірі 46092,5 грн., а також стягнути на їх користь сплачений судовий збір у розмірі 2 422 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Ухвалою від 30.01.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 05.03.2025 року від представника відповідача адвоката Вялової І.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву. Вказала на те, позивачем не доведено належних та допустимих доказів, що [PERSON] отримала у ВАТ "МІЛІОАН" кредиту у розмірі саме 10300 грн., розмір відсотків, а також наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором №4624849 від 25.04.2021 у загальній сумі 46902,50 грн., а тому вважає що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю. 10.03.2025 року представник позивача ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», Романенко М.Е. через систему «Електронний суд» скерував відповідь на відзив, де наголошує, що 25.04.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті [PERSON] подала заявку на отримання кредиту №4624849. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн із використанням одноразового паролю прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «МІЛОАН» було направлено відповідачу електронним повідомленням одноразовий ідентифікатор, при введені якого відповідачка підтверджує прийняття умов договору про споживчий кредит №4624849 від 25.04.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача. Представник позивача звертає увагу що кредитний договір №4624849 від 25.04.2021 не визнаний недійсним чи\\або неукладеним у встановленому законом порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України, не спростована. Дане заперечення у відзиві представника відповідача жодним чином не спростовує факт укладення договору [PERSON] , так як ідентифікація особи здійснюється за реєстраційним номером облікової карти платника податків, який є унікальним і підтверджує особу позивача. До того ж дані на отримання кредиту вводяться особисто позичальником, а тому заперечення представника відповідача щодо не укладення договору спрямовуються проти неї самої, так як саме відповідач заповнює анкетні дані для перевірки її особи та оцінки платоспроможності для надання кредиту. Будь яких доказів, які б спростували створення відповідачем особистого кабінету, належність засобів зв`язку (номеру телефону, електронної пошти відповідача), які використовувалися під час укладення договору , так і отримання коштів на картковий рахунок, матеріали справи не містять, тобто якщо представник позивача заперечує проти позову, то згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами., але матеріали справи відповідних доказів які б заперечували укладення договору не містять. Представник ТОВ «Діджи Фінанс» в судове засідання не з`явився, в поданому позові та відповіді на відзив представник просив суд розгляд справи провести без його участі, вказав, що позов підтримує та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача просить розглянути справу без її участі та без участі відповідачки, позовні вимоги не визнає. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 25.04.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4624849, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 10300,00 грн., строком на 30 днів, тобто до 25.05.2021 року, зі сплатою проценту за користування кредитом у сумі 3862,50 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користуванням кредитом (а.с. 26-29). Згідно до п. 1.4 кредитного договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 25.05.2021. Також, п. 1.5.1 кредитного договору встановлено, що комісія за надання кредиту: 1030,00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно до п. 1.7 Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2.3 цього договору. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало позичальнику кредитні кошти в порядку передбаченому умовами кредитного договору, що підтверджується копією платіжного доручення № 44684677 від 25.04.2021, згідно якої ТОВ «МІЛОАН» здійснило переказ на кредитний рахунок [PERSON] згідно договору № 4624849 в розмірі 10300,00грн. (а.с.33). Згідно представленого ТОВ «МІЛОАН» розрахунку заборгованості [PERSON] , заборгованість за кредитним договором № 4624849 становить 46092,5 грн., з яких: 10300,00 грн.\~заборгованість по тілу кредиту, 34762,5 заборгованість по відсоткам, 1030 грн.- заборгованість по пені (а.с.13). 10.08.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено договір факторингу № 06Т, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 15-19). Згідно витягу з додатку до Договору факторингу № 06Т від 10.08.2021 вбачається, що ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 46092,5 грн (а.с. 12). 27.09.2024 позивач як новий кредитор у зобов`язанні за кредитним договором № 4624849 від 25.04.2021, скерував відповідачу [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості, зі змісту якої вбачається, що боржник повідомлений про відступлення права грошової вимоги факторові та про обов`язок боржника сплатити наявну заборгованість новому кредитору (а.с. 36). Позивач звертаючись до суду вказує, що відповідач [PERSON] перед ТОВ «Діджи Фінанс» має невиконані зобов`язання з повернення коштів, які в добровільному порядку не виконує, що зумовило звернення до суду з відповідним позовом та стягнення заборгованості в судовому порядку. Відповідачка [PERSON] позов заперечила, пославшись на відсутність договірних відносин з позивачем. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положення ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя\~статті 207 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі\~Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.\~205,\~207 ЦК України). У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В ході розгляду судом встановлено, що відповідач звернулася до ТОВ «МІЛОАН» з метою отримання кредитних коштів, за результатами її звернення, 25.04.2021 між ТОВ«Мілоан» та\~ [PERSON] \~укладено кредитний договір №4624849 в електронній формі, відповідно до порядку, передбаченому\~Законом України «Про електронну комерцію», про надання споживчого кредиту у сумі 10300, 00 грн. Добровільне укладення відповідачем кредитного договору підтверджується анкетою-заявою на кредит №4624849, в якій зазначені особисті дані відповідачки, зокрема, її паспортні дані, номер картки платника податків, номера мобільного телефону. Також в даному кредитному договору визначено предмет, порядок та умови надання кредитного договору. Відповідач підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), яка акцептована відповідачем 25.04.2021 шляхом ведення одноразового ідентифікатора, який був направлений ТОВ «МІЛОАН» відповідачу електронним повідомленням (SMS). Без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений між сторонами Відтак судом не приймаються до уваги доводи відповідачки про відсутність договірних відносин та вважає, що позивачем доведений факт укладення 25.04.2021 кредитного договору в електронному вигляді шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «МІЛОАН» виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором. Зокрема, на підставі укладеного кредитного договору відповідачу були перераховані кошти відповідно до умов п. 2.1 кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується копією платіжного доручення, відтак судом відхиляються доводи сторони відповідача про, те що позивач не підтвердив виконання свого обов`язку щодо видачі їй коштів жодними доказами та вважає, що ТОВ «МІЛОАН» прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач [PERSON] належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість за договором на загальну суму 46 092,5 грн. Розмір заборгованості за кредитним договором, всупереч вимогам\~ст. 81 ЦПК України, відповідачем не спростований належними та допустимими доказами. Таким чином, враховуючи, той факт, що відповідачем не надано суду жодного доказу того, що вона належним чином виконала зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору, суд дійшов висновку, що відповідачем не повернуто своєчасно суму кредиту та не сплачено нараховані відсотки, в порушення умов договору, а також ст. ст.\~509,\~526,\~1054 ЦК України, відтак вона є такою, що зобов`язання за вказаним договором не виконала. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з наступного. А враховуючи той факт, що на підставі договору факторингу право вимоги щодо відповідача [PERSON] було відступлено на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС то позов ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню. Щодо вимог ТОВ «Діджи Фінанс» про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн суд зазначає наступне. За ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2024 між позивачем та адвокатом Стародуб І.В. укладено Договір про надання правової допомоги №42649746 та Додаткову угоду № 4624849 до Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.11.2024 року (а.с. 23-25, 32). Відповідно до Детального опису робіт (наданих послуг) та Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.09.2024 до вище вказаного Договору, позивач отримав від адвоката Стародуб І.В. наступні послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин - кількістю 1,5 год., вартістю 2250 грн.; складання позовної заяви - кількістю 3 год., вартістю 3000 грн., формування додатків - кількістю 1 год., вартістю 750 грн., загальна вартість наданих послуг склала 6000 грн (а.с.14). Судом відзначається, що розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, ціни позову, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було надано правову допомогу, складено позовну заяву та зібрано необхідні документи, суд вважає, що розмір гонорару в 6000 грн. є не обґрунтованим та завищеним. Так справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні, спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Зокрема, відповідно до Постанови Верховного Суду від 30.09.2020 по справі №201/14495/16-ц суд вправі самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правову допомогу. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Outcome: approved