Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

\~ \~ \~18\~лютого 2025\~року до Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що 29 грудня 2018 року між сторонами був укладений шлюб. Зазначений шлюб було зареєстровано за актовим записом № 433. У сторін є малолітній син [PERSON] [INFO] . Сімейне життя між позивачем та відповідачем суттєво погіршилось, у зв`язку з чим вони з вересня 2023 року проживають окремо та спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Зазначене призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, взаємовідносини чоловіка та дружини. Через непорозуміння між позивачем та відповідачем щодо порядку побудови сімейного життя, між ними постійно виникають сварки, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та щоразу спричиняє кожному з них душевні страждання. З часом позивач з відповідачем стали по різному розуміти сутність життєвих проблем, які виникають у них, вони мають різні погляди на їх вирішення, що зрештою призводить до нездатності підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства припинено та між ними не залишилось ніяких спільних інтересів. Позивач не має наміру поновити фактичні шлюбні відносини, наслідком чого має стати розірвання їхнього шлюбу, оскільки у його збереженні немає жодного сенсу та необхідності. В процесі\~спільного проживання,\~реалізації позивачем\~та відповідачем\~своїх прав\~та виконання\~обов`язків,\~якими наділяється\~подружжя законом\~та звичаями,\~які склалися\~в суспільстві,\~вони зрозуміли,\~що функціонування\~їхньої сім`ї\~повноцінно є\~неможливим,\~так як\~кожен із\~них має\~різні життєві\~інтереси та\~пріоритети,\~у них\~змінилися погляди\~на мораль\~та людські\~цінності.\~Крім того,\~вже давно\~між позивачем\~та відповідачем\~зникло почуття\~любові та\~інші почуття,\~без яких\~продовження шлюбних\~відносин є\~неможливим. \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 19.02.2025 року провадження по справі було відкрито, справу було призначено до розгляду у спрощеному провадженні без виклику сторін. На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.\~ Сторони, кожний окремо, додатково надали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, відповідач позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 29 грудня 2018 року між сторонами був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Зазначений шлюб було зареєстровано за актовим записом № 433. У сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] , вказане підтверджується свідоцтвом про народження. В процесі спільного проживання, реалізації позивачем та відповідачем своїх прав та виконання обов`язків, якими наділяється подружжя законом та звичаями, які склалися в суспільстві, вони зрозуміли, що функціонування їхньої сім`ї повноцінно є неможливим, так як кожен із них має різні життєві інтереси та пріоритети, у них змінилися погляди на мораль та людські цінності. Крім того, вже давно між позивачем та відповідачем зникло почуття любові та інші почуття, без яких продовження шлюбних відносин є неможливим.Збереження шлюбу між позивачем та відповідачем буде суперечити їхнім інтересам, так як вони не бажають продовжувати сімейні відносини. Згідно ч. 1\~ст.\~3\~Сімейного кодексу\~України,\~сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Статтею 51 Конституції України\~та згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, визначається за спільною згодою батьків. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Як роз`яснено в п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розлучення та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що розлад у сім`ї є стійким і тривалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам сторін та їх дитини, оскільки її повноцінний розвиток і виховання у сім`ї, де відсутнє взаєморозуміння та існують постійні конфлікти, є неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивачки підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved