Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Позивач звернулась до Новоархангельського районного суду Кіровоградської області з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, у вигляді земельної ділянки, загальною площею 2,96 га, розташованої на території Новоархангельської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3523655000:02:001:0879, належної померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IІІ-КР №009378 виданого Новоархангельською райдержадміністрацією 28.03.2002 року. За життя [PERSON] заповіла позивачці все своє майно. Постановою приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Малютяк А.В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] відмовлено, в зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для подання заяви для прийняття спадщини за заповітом є здійснення позивачем догляду за двома малолітніми дітьми, що вимагає від неї, як від матері додаткових сил і часу, вносить корективи в плани дій. Крім того з 25 по 30 жовтня 2024 року, позивач знаходилась у медичному закладі по догляду за хворим сином. Також акцентувала увагу на пропуск незначного проміжку часу для прийняття спадщини. Вважаючи причини пропуску строку звернення до нотаріуса об`єктивними та поважними, просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилась, подала до канцелярії суду заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник відповідача Новоархангельської селищної ради Голованівського району Кіровоградської області, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, якою просила проводити розгляд справи без її участі, за наявними в справі матеріалами. Відзив від відповідача не надходив. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків: Позов відноситься до спорів, що виникають із спадкових правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.04.2024 року, виданого Новоархангельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління (м. Одеса) (а.с. 10). Згідно довідки №12-23/531 від 11.12.2024 року, наданої виконкомом Новоархангельською селищною радою Голованівського району Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] , дійсно на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В даному домоволодінні проживала сама. Виписана із домоволодіння, в зв`язку зі смертю. (а.с. 13). Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,96 га, розташованої на території Новоархангельської селищної ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, під кадастровим номером 3523655000:02:001:0879, виданої на ім`я [PERSON] , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IІІ-KP №009378 від 28.03.2002 року (а.с. 11). Відповідно до копії заповіту, зареєстрованого в Реєстрі за №83 від 25.01.2017 року, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). На вимогу позивача судом було витребувано копію спадкової справи №98/24 до майна померлої [INFO] [PERSON] , згідно якої син померлої [PERSON] , своєю заявою від 17.07.2024 року відмовився від прийняття спадщини (а.с. 33-36). \~ \~ \~ \~З огляду на Постанову приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Малютяк А.В., спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що належала покійній [PERSON] , 1937 року народження, яка померла [INFO] , відмовлено, в зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 14-18). Факт родинних відносин підтверджується: копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 13.07.2017 року, згідно якого [PERSON] , [INFO] уклала шлюб з [PERSON] , 1992 року народження, після реєстрації шлюбу обрано спільне прізвище « [PERSON] », актовий запис №9 (а.с. 9). В обґрунтування причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем долучено довідку про склад сім`ї №5299 від 19.12.2024 року, наданої Новоархангельською селищною радою, у відповідності до якої до її складу входять: чоловік [PERSON] , 1992 року народження, дочка - [PERSON] , 2018 року народження, син [PERSON] , 2023 року народження (а.с. 21) та довідку, надану КНП Новоархангельської селищної ради «Центр первинної медико-санітарної допомоги», згідно якої з 25.10.2024 року по 30.10.2024 року мати [PERSON] знаходилась в лікарні по догляду за хворим сином [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. \~ \~ \~ \~Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини згідно ст.1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця, а якщо місце проживання невідоме місцезнаходження нерухомого та рухомого майна або їх основної частини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. 1269 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України складає шість місяців. В абзаці 6 п. 24 постанови №7 Пленуму від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", Верховний Суд України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що шестимісячний строк для подання позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] сплинув і пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Судом приймається до уваги той факт, що з дня відкриття спадщини пройшло декілька місяців. Згідно з правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 р. (справа №6-1486цс15), відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Таким чином, суд вважає причину пропуску позивачем строку на прийняття спадщини поважною, оскільки було встановлено наявність зазначених вище об`єктивних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. Зважаючи на те, що на підставі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, в разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у своєму рішенні в порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому понесені витрати підлягають відшкодуванню позивачу в розмірі 50 відсотків сплаченого ним судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved