Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

До Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 02.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір № 3469243 про споживчий кредит, за умовами\~якого відповідачу\~було надано\~кредит в\~сумі 5000\~грн,\~строком на\~30\~днів,\~зі сплатою\~процентів,\~що нараховуються\~за ставкою\~0,01\~%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день,\~та за\~стандартною (базовою)\~процентною ставкою\~за користуванням\~кредитом\~5\~%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день користування\~кредитом у\~випадку продовження\~строку\~кредитування понад\~30\~днів.29.11.2021 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Мілоан» укладено договір факторингу №29/11-102, відповідно до умов якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3469243, укладеного з відповідачем. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до умов якого до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3469243. До позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 24375,79 грн, з яких 4365,00 грн - заборгованості за основною сумою боргу, 20\~010,79 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за кредитом не сплачує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13.03.2025 заяву залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків. 18 березня 2025 року позивач подав заяву про усунення недоліків. 20 березня 2025 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач просив справу розглянути без участі його представника. Не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. На підтверджену адресу зареєстрованого місця проживання відповідача суд надсилав копію ухвали разом з копією позовної заяви з додатками, однак рекомендовані поштові повідомлення № 06\~011\~264\~451 76, № повернулися до\~суду з\~відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». За вказаним\~позивачем номером\~телефону «абонент\~тимчасово недоступний». 20 березня 2025 року та 18 квітня 2025 року на офіційному веб-сайті судової влади України були опубліковані оголошення про повідомлення відповідача щодо розгляду судом даного позову. Суд використав усі можливі заходи для виклику відповідача до суду. Однак, у судове засідання відповідач не з`явилась. Правом на подання відзиву не скористалась. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст.\~223, ст.\~280, ст.\~281 ЦПК України\~провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд ураховує наступне. Відповідно до ст.\~204\~ЦК\~України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 1 ст.\~207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України). Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.\~536\~ЦК\~України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно із ч. 1ст.\~1048\~ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~ст.\~625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~629\~ЦК\~України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 02.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір № 3469243 про споживчий кредит, за умовами\~якого відповідачу\~було надано\~кредит в\~сумі 5000\~грн,\~строком на\~30\~днів,\~зі сплатою\~процентів,\~що були\~нараховані за\~ставкою 0,01\~%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день,\~та за\~стандартною (базовою)\~процентною ставкою\~за користуванням\~кредитом\~5\~%\~від фактичного\~залишку кредиту\~за кожен\~день користування\~кредитом у випадку\~продовження\~строку кредитування\~понад 30\~днів. Відповідач підписала кредитний договір 02.07.2021 електронним підписом одноразовим ідентифікатором S57507. Отже, відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання кредитного договору шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти на рахунок якої перераховано грошові кошти на платіжну карту. Підписанням договору позики відповідач також підтвердила, що вона повністю ознайомилася з усіма його умовами, в тому числі з правилами. ТОВ «Мілоан»\~належним чином\~виконало свої\~зобов`язання\~за договором\~кредиту,\~надавши[PERSON] кредитні кошти в порядку передбаченому умовами договору кредиту. Успішність операції надання суми кредиту відповідачеві підтверджується довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 02.07.2021, наданої з урахуванням договору №40484607_26/10/18-1 з ТОВ «Мілоан» про надання послуг з переказу грошових коштів, яким відповідачу було перераховано кошти\~згідно Кредитного договору №3469243 від 02.07.2021 в розмір 5000 грн на картку AKTSENT BANK. 29\~листопада 2021\~року ТОВ «МІЛОАН» на\~підставі договору №29-11-102\~відступило на користь ТОВ\~«ВЕРДИКТ КАПІТАЛ»\~право вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3469243. Згідно реєстру боржників до договору факторингу №29-11-102, [PERSON] \~ значиться в списку під номером 12. 10\~січня 2023\~року було\~укладено договір\~№10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами\~до позичальників, в тому числі за договором №3469243. Згідно реєстру боржників до договору факторингу №10-01/2023, [PERSON] \~ значиться в списку під номером 37511. Згідно з ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~ст. 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1\~статті 1078 ЦК України\~встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Станом на час звернення позивача до суду відповідач тіло кредиту не повернула, проценти за користування коштами не сплачує. Згідно з наданого ТОВ «Мілоан» відомостей про щоденні нарахування та погашення у [PERSON] наявна заборгованість за Кредитним договором №3469243 від 02.07.2021 станом на 18.10.2021 було нараховано відсотки за 30 днів за процентною ставкою 0,01% у розмірі 17\~467,04 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі\~4\~365,00 грн та заборгованості за відсотками\~у розмірі 13\~102,04 грн. Однак,\~02.08.2021\~відбулась автоматична\~пролонгація(на пільгових умовах), яка не потребує будь-якого оновлення і відображається в особистому кабінеті Позичальника про, що зазначається в пункті 2.3 Договору, що після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п.1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п.1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Автоматична пролонгація на пільгових умовах згідно п. 1.5.2 та п. 2.3.1.1 здійснювалася 19 днів з 02.08.2021 по 19.08.2021 за процентною ставкою 0.01%. \~ \~ \~ \~З наданого розрахунку заборгованості ТОВ «Вердикт Капітал» з 29.11.2021 до 23.02.2022 нараховувало відсотки за користування [PERSON] кредитними коштами за відсотковою ставкою 5 % денних, в результаті борг з урахуванням нарахованих процентів зріс до 34\~704,79 грн, що складається із заборгованості у розмірі\~ 17\~467,04 грн та заборгованості за відсотками\~у розмірі 17\~237,75 грн. Автоматична пролонгація на базових умовах згідно п. 1.6 та п. 2.3.1.2 здійснювалася 60 днів з 20.08.2021 по 18.10.2021 за процентною ставкою 5.00%. Відповідно до п. 2.3.1.2. Договору, якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування, що мало місце в даному випадку, проценти за користування кредитом продовжують нараховуватися за стандартною (базовою) ставкою, наведеною у п. 1.6. Договору, тобто 5 % (218.25 грн./1день). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування (тобто, після завершення 30 днів), але загалом не може перевищувати 60 днів. \~ \~ \~ \~Проте враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 24\~375,79 грн з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 4\~365,00 грн, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 20\~010,79 грн. З урахуванням наведеного, встановлених судом обставин справи та досліджених доказів суд доходить висновку про підписання, а отже укладення, [PERSON] договору про надання фінансових послуг за допомогою одноразового паролю ідентифікатора, невиконання нею, як позичальником, своїх зобов`язань щодо повернення отриманих в борг коштів та наявності у неї боргових зобов`язань перед ТОВ «Коллект Центр». Відповідно до ст. 12 ЦПК України вільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з положенням ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Свої розрахунків чи доказів у спростування доводів позивача [PERSON] не надала. Щодо понесених судових витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК\~України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на правову допомогу. Так, позивача просить стягнути витрати понесені на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. У підтвердження витрат позивач посилається на договір №01-07/2024 від 01.07.2024 про надання правової допомоги, прас-лист АО «Лігал Ассістанс» №01-11/2023 від 01.11.2023, заявкою на надання юридичної допомоги № 47 від 02.12.2024, витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розподіляючи витрати, понесені позивачем на правову допомогу, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір, окрім доведення та документального обгрунтування, має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14.11.2018 у справі № 753/15687/15. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною, в силу вимог закону, та не є складною. Ціна позову становить 24375,79 грн. Представник позивача участі в судовому засіданні не брав. Ураховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, які не мають бути надмірним тягарем для відповідача, суд приходить до висновку про необхідність зменшити їх розмір до 5000,00 грн. Окрім того, згідно положень\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору (судовий збір визначений з урахуванням понижуючого коефіцієнта). На підставі викладеного та

Outcome: approved