Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач подав до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 19.11.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі за текстом ТОВ «Споживчий центр») та [PERSON] був укладений кредитний договір (оферти) № 19.11.2023-100000002, шляхом підписання останнім Заявки, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), згідно до умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачеві кредит у розмірі 7000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5 % за 1 день користування кредитом, на строк 42 дні, тобто з кінцевим терміном повернення 30.12.2023 року. Однак, внаслідок неналежного виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 30.12.2023 року становить розмір 13860,00 грн, з яких 7000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, а 6860,00 грн заборгованості по процентах. У зв`язку з цим позивач пред`явив до відповідача позов шляхом подання до суду через свого представника з використанням системи «Електронний суд» позовної заяви, в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованості за кредитним договором № 19.11.2023-100000002 від 19.11.2023 року у розмірі 13860,00 грн та судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. Також в змісті позовної заяви представник позивача, у відповідності до положень ч.1 ст. 276 ЦПК України, заявив клопотання просив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а до самої позовної заяви додано доказ надсилання іншому учаснику справи відповідачу копій поданих до суду документів у паперовій формі листом з описом вкладення, у відповідності до вимог абзаців першого і другого ч.7 ст. 43 та абзацу другого ч.1 ст. 177 ЦПК України, а саме копію опису вкладення до поштового відправлення «Базовий, 0505278213166» (а.с.10) та копію списку «ПВРЗ 25.03.2025 (Julia.evening)»» згрупованих відправлень (ф. 103А) АТ «Укрпошта» (а.с.11), в якому під № 7 наявні відомості про рекомендоване поштове відправлення № 0505278213166 надіслане відповідачу. При цьому, згідно долученої судом до матеріалів справи роздруківки із сервісу https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html з інформацією щодо стану доставки відправлення № 0505278213166 останнє 02.04.2025 року було повернуто відправнику у зв`язку з відсутністю одержувача за вказаною адресою. Окрім того, в змісті позовної заяви представник позивача також заявив клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача та зазначив про відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. 07.04.2025 року ухвалою суду (а.с.24-25) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам та отримано позивачем і його представником шляхом її доставки до їх електронних кабінетів 09.04.2025 року, про що свідчать довідки про доставку електронного документа (а.с.27-28), а відповідачу, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 03.04.2025 року № 03-17/1185 (а.с.23), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 0610245083958, яке 18.04.2025 року було повернуто поштою до суду неврученим із відміткою в довідці про причини повернення (Ф.20), що адресат відсутній за вказаною адресою. У встановлений судом строки відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подав. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зі згоди представника позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини: 19.11.2023 року о 00.03 годині [PERSON] звернувся до ТОВ «Споживчий центр» із заявкою (а.с.12 на звороті-13), підписаною ним з використанням одноразового ідентифікатора «Т649» (який був надісланий на номер його телефону) та із проставленням його також на пропозицію про укладення кредитного договору (оферти) (а.с.14-16), додаток до анкети позичальника (а.с.18), таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а.с.17) і паспорт споживчого кредиту (а.с.19-20). При цьому, у змісті зазначеної вище заявки [PERSON] було зазначено реквізити належного йому електронного платіжного засобу для перерахування йому коштів за даним договором 5168-74ХХ-ХХХХ-2428. В свою чергу 19.11.2023 року ТОВ «Споживчий центр» задовольнив заявку [PERSON] на видачу йому кредиту шляхом підтвердження укладення кредитного договору № 19.11.2023-100000002 від 19.11.2023 року (а.с.12), внаслідок чого було укладено кредитний договір № 19.11.2023-100000002 від 19.11.2023 року, згідно умов якого ТОВ «Споживчий центр» надало [PERSON] кредит у розмірі 7000,00 грн, із застосуванням відсоткової ставки «Економ» - незмінна процентна ставка у розмірі 2 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ», а також ставки «Стандарт» - незмінна процентна ставка у розмірі 2,5 % за один день користування кредитом, яка діє протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ», на строк 42 дні. 19.11.2023 року о 00.03 годині ТОВ «Споживчий центр» перерахувало кредитні кошти за згаданим вище кредитним договором [PERSON] шляхом їх перерахування на його картку [NUMBER] *28, про що свідчить копія квитанції платіжної системи «LIQPAY» від 19.11.2023 року, ID платежу 2393114275 (а.с.9 на звороті). Згідно довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 19.11.2023-100000002 від 19.11.2023 року позичальника [PERSON] (а.с.9), доданої ТОВ «Споживчий центр» до позовної заяви, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 13860,00 грн, з яких 7000,00 грн основний борг, а 6860,00 грн проценти. Нормативно-правове застосування Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги», встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Також у відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Висновки суду - щодо обґрунтованості позову Згідно із статтями 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до статті 89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 19.11.2023-100000002 від 19.11.2023 року, а також враховуючи те, що відповідач не надав відзив на позовну заяву (відзив) та/або доказів, які б спростовували обґрунтованість вимог позивача, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та укладеному договорі, а відтак є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. - щодо судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн, сплаченого позивачем за подання до суду позовної заяви згідно платіжної інструкції № СЦ00009095 АТ «ПУМБ» від 27.03.2025 року (а.с.1).

Outcome: approved