Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в якому просить розірвати: Додаткову угоду №1700024-7 від 07.12.2021 року до Договору оренди землі від 25.07.2017 року № 1700024, який укладений між громадянкою [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589), предметом якої є земельна ділянка площею 9.9175 га 6520983700:04:025:0007, яка розташована в межах території Новокубанської сільської ради, Бериславського району (раніше Великоолександрівського району), Херсонської області. В обґрунтування позову позивач зазначив такі доводи та обґрунтування. Позивачка є власником земельної ділянки кадастровий номер 6520983700:04:025:0007 площею 9,9175 га на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серія НМА 169150 від 24.05.2017 року, яка розташована в межах території Новокубанської сільської ради Бериславського району (раніше Великоолександрівського району) Херсонської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 07.12.2021 року між орендодавцем [PERSON] в інтересах якої діяла [PERSON] на підставі довіреності № 441 від 24.06.2017 року, та орендарем ТОВ «ЮТС-Агропродукт» (код ЄДРПОУ 41101589) укладено Додаткову угоду № 1700024-7 до Договору оренди землі від 25.07.2017 року. Земельну ділянку передано в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до пункту 2.1 додаткової угоди від 07.12.2021 року, орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку площею 9,9175 га. Згідно пункту 3.1 вказаної угоди, строк дії договору оренди встановлений до 31 грудня 2030 року. Згідно пункту 4.1 додаткової угоди від 07.12.2021 року орендна плата встановлена у розмірі 10,00% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік оренди, що на момент 2021 року становила 35 078,64 грн. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексів інфляції (пункт 4.3 договору оренди землі). Згідно пункту 4.4 додаткової угоди, орендна плата має сплачуватися до 31 грудня кожного року на банківський рахунок орендодавця. Відповідно до пунктів 12.1, 12.2, 12.3 додаткової угоди, дія договору припиняється у разі закінчення строку його дії, викупу земельної ділянки для суспільних потреб, ліквідації орендаря, з інших підстав, визначених законом, а також шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду. За умовами договору оренди, орендар мав обов`язок сплачувати орендну плату щорічно до 31 грудня. Однак позивачка не отримала орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки, що свідчить про систематичність невиконання відповідачем своїх договірних обов`язків. Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі», пункту «д» частини першої статті 141 Земельного кодексу України та статті 651 Цивільного кодексу України, систематична несплата орендної плати є достатньою підставою для розірвання договору оренди землі за рішенням суду. Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.05.2018 року у справі № 955/549/17 зазначив, що факт подальшого погашення заборгованості не впливає на правову можливість розірвання договору у разі систематичної несплати орендної плати в період його дії. Таким чином, на підставі встановленого факту систематичної несплати орендної плати за земельну ділянку протягом трьох років, договір оренди підлягає розірванню. 12 травня 2025 року від представника відповідача Кришталя О.О. надійшов відзив на позов, у якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що вони є необґрунтованими, не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, у відзиві представник відповідача зазначає, що ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» є орендарем земельної ділянки, що стала предметом спору, на підставі вказаного договору оренди та відповідної додаткової угоди. У зв`язку зі збройною агресією російської федерації та запровадженням воєнного стану відповідно до Указу Президента України №64/2022, у період з 03.03.2022 по 09.11.2022 територія, де розташована вказана земельна ділянка, перебувала в умовах тимчасової окупації. За цих обставин Товариство було об`єктивно позбавлене можливості здійснювати господарську діяльність, оскільки майно було частково знищене або викрадене, а земельні ділянки недоступні для використання за цільовим призначенням. Відповідач також посилається на кримінальне провадження №42022232090000075 від 12.04.2022, зареєстроване за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, у якому зафіксовано факти проникнення на територію підприємства, викрадення майна (включаючи транспортні засоби та дрони) невстановленими особами у військовій формі. У відзиві також наводиться низка рішень Господарського суду міста Києва у справах за позовами інших юридичних осіб до російської федерації про відшкодування шкоди, завданої аналогічними діями на цій самій території. Окремо наголошено на тому, що територія, де розташована спірна земельна ділянка, залишається забрудненою вибухонебезпечними предметами, що створює потенційну небезпеку для життя та здоров`я працівників. До моменту проведення відповідного розмінування виконання сільськогосподарських робіт є об`єктивно неможливим, що підтверджується положеннями Закону України «Про протимінну діяльність в Україні». У цьому зв`язку, представник відповідача посилається на частину шосту статті 762 ЦК України, відповідно до якої орендар звільняється від плати за користування майном за час, коли воно не могло бути використане через обставини, за які він не відповідає. Також наводиться стаття 617 ЦК України щодо звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання внаслідок непереборної сили, та положення Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», якими визначається поняття форс-мажору. Крім того, у відзиві наголошено, що Товариство не відмовляється від виконання взятих на себе договірних зобов`язань та має намір їх виконати після усунення наслідків воєнних дій, зокрема після розмінування та фактичного відновлення доступу до земельної ділянки. Таким чином, відсутність обробітку та сплати орендної плати є наслідком незалежних від орендаря обставин непереборної сили, а не ухиленням від виконання обов`язків. Також зазначено, що відповідно до підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, на період дії воєнного стану на тимчасово окупованих або бойових територіях не нараховується і не сплачується плата за землю, що підтверджує неможливість її використання. Отже, відповідач вважає, що обставини, на які він посилається, у сукупності свідчать про наявність форс-мажорних обставин, що унеможливлюють виконання зобов`язань і не можуть бути підставою для розірвання договору оренди. Відповідь на відзив не надійшла. На судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. На судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету ТОВ «ЮТС-Агропродукт» в підсистемі «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, відповідно до вимог частини шостої статті 128 ЦПК України. Зважаючи на вказані обставини,

Outcome: approved