Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

20.02.2025 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. В позовній заяві вказувала на те, що 19.01.2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюбу, який на даний час розірвано. Від даного шлюбу вони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається на 3 курсі фахового медико-фармацевтичного коледжу Полтавського державного медичного університету. Донька проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки на час навчання в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 10.03.2025 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував щодо сплати аліментів на утримання доньки, проте не погоджується з розміром пред`явленої частки. Суд, заслухавши сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. [INFO] в них народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.01.2007 року, актовий запис №18. З довідки №12/25 від 03.02.2025 року вбачається, що [PERSON] є студенткою 3 курсу фахового медико-фармацевтичного коледжу Полтавського державного медичного університету. Термін навчання до 01.07.2025 року. З поданих документів позивачем вбачається, що [PERSON] на повному матеріальному утриманні матері, в свою чергу батько дитини [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно із ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Отже, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 4 ст.263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у постанові від 23.01.2019 (справа №346/103/17) вказав наступне. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, він може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої доньки, яка продовжує на теперішній час навчання, і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а також те, що на даний час відповідач має на своєму утриманні доньку, на утримання якої також сплачує аліменти. А також, суд бере до уваги те, що обов`язок батьків утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, а тому виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби доньки сторін, відповідно до ст. 199 СК України суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду з позовними вимогами, а саме з 20.02.2025 року і до закінчення [PERSON] , [INFO] навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial