Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів, стягнення аліментів та зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач зазначив, що судовим наказом, виданим Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 11.08.2022, з нього на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , та сина, [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, починаючи з 03.08.2022 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. З 16.10.2023 син, за ініціативою матері, змінив своє місце проживання та проживає разом із ним. В той же час, відповідачка не здійснює жодних дій, направлених на юридичне оформлення даних питань, в зв`язку з чим з нього продовжують стягувати аліменти у повному обсязі. Отже, посилаючись на вищевикладене, позивач просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина, в розмірі її заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття та зміни розмір аліментів, стягнутих судовим наказом, виданим Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 11.08.2022, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини на 1/6 частину його заробітку (доходу). Позивач та його представник адвокат Сотська С.О. в судове засідання не з`явились, проте від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надала. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час і місце судового засідання, без поважних причин або без повідомлення причин та якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали\~справи,\~заяву представника\~позивача,\~яка не\~заперечувала проти\~заочного розгляду\~справи і\~вирішення справи\~на підставі\~наявних у\~справі доказів,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги позивача\~обґрунтовані,\~ґрунтуються на\~законі і\~підлягають задоволенню,\~виходячи з\~наступного. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] , є батьками: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (12,13). Судовим наказом, виданим Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 11.08.2022, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] , та сина, [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, починаючи з 03.08.2022 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с.8,9). З 16.10.2023 малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком, без реєстрації, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області № 249 від 26, актом обстеження про встановлення факту проживання № 217 від 26.09.2024 (а.с.10,11). Відповідно до довідки Побузького ліцею Побузької селищної ради № 05 від 13.01.2025, [PERSON] , 2014 р.н., зарахований до 4-В класу Побузького ліцею, де навчається по сьогоднішній день (а.с.14). Доказів на спростування наведеного відповідачкою суду не надано. Наявність у позивача обов`язку сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , 2014 р.н., на користь відповідачки [PERSON] тоді як малолітній син проживає разом із батьком, стала підставою для звернення до суду із наданим позовом. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина 1\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога встановлюється положеннями\~ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейним законодавством не визначено такого поняття, як припинення стягнення аліментів, про яке просить позивач. Згідно вимог ч.2 ст. 264 ЦПК України,\~при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Проте, згідно вимог абзацу 2 ч.2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Тож, враховуючи, що на даний час малолітній [PERSON] , [INFO] не проживає з матір`ю, а проживає із батьком та перебуває на його утриманні, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення від сплати аліментів на користь матері, які стягуються на підставі судового наказу, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 11.08.2022. Також, підлягає задоволенню й позовна вимога щодо стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , оскільки дитина знаходяться на утриманні позивача, відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідачка є працездатною особою, є працездатною, має на утриманні неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] а позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Тому, виходячи з принципу справедливості та розумності, вимог ст. 183 СК України та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідачки, суд вважає, що позов в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина слід задовольнити, стягнувши з неї аліменти на утримання сина, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Стосовно позовної вимоги щодо зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача судовим наказом, виданим Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 11.08.2022 на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Подані позивачем докази, дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, у нього, як у платника аліментів, змінилися умови, визначені ч. 1\~ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився сімейний стан, оскільки малолітній син з 16.10.2023 проживає із ним та знаходиться на його утриманні, що є підставою для зменшення розміру аліментів. В той же час, беручи до уваги обставини справи, матеріальне становище сторін, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, стягнутих з позивача судовим наказом, виданим Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області 11.08.2022, слід зменшити з 1/3 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу). На думку суду, такий розмір аліментів відповідає інтересам дітей, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей, в зв`язку з чим, позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, в сумі 1211,20 грн., та судовий збір на користь держави, в сумі 1211,20 грн., за позовну вимогу щодо стягнення аліментів, оскільки позивач за законом звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved