Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом до відповідача. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 11 лютого 2022 року між сторонами було укладено договір позики грошей. Відповідно до умов укладеного договору, позикодавець [PERSON] надала позичальниці [PERSON] у позику грошові кошти в розмірі 45880 доларів США строком до 11 лютого 2023 року. В той же день в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним договором позики, між відповідачем та позивачем було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М.О., за реєстровим №144. Відповідно до умов вказаного договору, позивач, як іпотекодавець передала в іпотеку відповідачу, як іпотекодержателю, належну їй на праві власності однокімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира загальною площею 48,1 кв.м., житловою площею 21,0 кв.м. 25 січня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Русанюк З.З. здійснено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за іпотекодержателем [PERSON] . Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66216160 від 27.01.2023 року було прийнято об 11:22:07. Підставою для проведення вказаної державної реєстрації став іпотечний договір №144 від 11.02.2022 року, видавник: Косенко М.О. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Позивач вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Русанюк З.З. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 66216160 від 27.01.2023 року було прийнято з порушенням норм чинного законодавства України. Згідно п. 5-2 Розділу VI «Прикінцевих положень», Закону України «Про іпотеку», у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об?єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону. Укладений між сторонами договір позики за своєю правовою природою є споживчим кредитом, оскільки позикодавець є приватним кредитором, а розмір процентів за користування грошовими коштами вже закладено у суму позики. Тому позивач вважає що вимоги даного пункту розповсюджується на правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем. Крім того, відповідно до п. 3 укладеного між сторонами договору позики, сторони домовилися, що позичальник зобов?язаний повернути суму грошових коштів, зазначену в умовах цього договору, в повному обсязі в строк до 11.02.2023 року. В той же час, прийняття іпотекодержателем у власність іпотечної квартири відбулося 25 січня 2023 року, ще до закінчення строку дії позики, а тому повне прострочення виконання зобов?язань позичальника за зазначеним договором, на момент прийняття у власність ще не відбулося. Зі змісту договору позики, убачається, що саме основну частину позики в розмірі 37740 доларів США позичальник повинен був повернути 11 лютого 2023 року. Будь-яка вимога від позикодавця на адресу позичальника про дострокове стягнення не направлялася, а тому на момент прийняття у власність іпотечної квартири позикодавець мав право вимоги лише на стягнення прострочених частин позики. Також відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов?язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов?язань, вимога про виконання порушеного зобов?язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Однак, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Русанюк З.З. здійснив реєстрацію права власності на спірну квартиру без отримання документів що підтверджують направлення на адресу позичальника письмової вимоги про усунення порушень та без документів які підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушень. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.04.2023 року, убачається, що серед документів, поданих для державної реєстрації, не були надані письмова вимога про усунення порушень та документи, які підтверджують наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги про усунення порушень. Письмова вимога позикодавцем на адресу позичальника взагалі не надсилалася та не могла бути надіслана, оскільки строк позики ще не закінчився. Внаслідок відсутності письмової вимоги відповідачем було порушене право позивача на припинення на протязі 30 днів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом повного погашення боргу. Окрім цього згідно ч. 3 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб?єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Про існування жодних оцінок предмету іпотеки іпотекодавцю невідомо. Іпотекодержатель з жодними оцінками іпотекодавця не ознайомлював. Якщо навіть оцінка і була проведена, то вона проводилась без проникнення оцінщика до приміщення предмету іпотеки, а тому не може свідчити про ринкову вартість спірної квартири. Зазначене є прямим порушенням зокрема і права позивача на витребування у відповідача перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог. Як вбачається з відомостей (витягу) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66216160 від 27.01.2023 року було проведено о 11:22:07, а сама реєстрація права власності була проведена 25.01.2023 року о 16:24:35. Тобто, реєстрація права власності була проведена раніше ніж прийнято рішення про таку державну реєстрацію. Враховуючи наведене, просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасувати право власності відповідача на предмет іпотеки. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2023 року, пор справі було забезпечено позов шляхом накладення арешту на кквартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.03.2023 року, позовну заяву адвоката Шмарова О.В., який діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спора приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. про скасування рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, припинення права власності залишено без руху. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.07.2023 року, по справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15.01.2024 року, було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. належним чином завірену копію нотаріальної справи. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 29.07.2024 року, було витребувано в Департаменті державної реєстрації Міністерства юстиції України належним чином завірені паперові копії сканованих документів, які були завантажені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під час реєстрації права власності. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.04.2024 року, було закрито підготовче провадження у вказані цивільній справі. Відповідач не погодившись з заявленими позовними вимогами направила до суду відзив на позовну заяву. Підтвердила факт існування між сторонами боргових зобов`язань. Згідно яких, позивач отримала від відповідача в борг грошові кошти у розмірі 1284181,2 грн, що в еквіваленті становить 45880,00 доларів США, з розрахунку курсу продажу доларів США в АТ КБ «Приватбанк» 1 долар США дорівнює 26,70 грн., відповідно до договору позики від 11.02.2022 року. Умовами укладеного між сторонами договору позики грошових коштів від 11.02.2022 року, визначено, що повернення позиченої суми грошових коштів повинно вчинятися частинами за узгодженим графіком. В якості забезпечення виконання зобов?язань за договором позики, між сторонами було укладено договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , що складається з однієї житлової кімнати та має загальну площу 48,1 кв.м., житлову площу 21,0 кв.м.Договір іпотеки від 11.02.2022 року, був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М.О. та зареєстрований в реєстрі за №144. Також умовами вказаного договору іпотеки передбачено, що у разі порушення позичальником умов та строків повернення коштів, згідно графіку, позикодавець має право вимагати повернення коштів наданих позичальнику у повному обсязі. У випадку не повернення позичальником позики або її частини, позикодавець вправі стягнути заборгованість та штрафні санкції в примусовому порядку, відповідно до діючого законодавства. В наслідок неналежного виконання зобов`язань за договором позики, відповідач звернулась до позивача з вимогою про усунення порушень (повідомлення) від 07.10.2022 року, якою [PERSON] вимагала від [PERSON] сплатити протягом 31 календарного дня з моменту отримання вимоги, заборгованість за договором позики грошей від 11.02.2022 року в розмірі 1858140 грн., що на день підписання вимоги за курсом продажу в АТ КБ «ПриватБанк» становила еквівалент 45880 доларів США. Крім того, вказаною вимогою, позивача було повідомлено, що не виконуючи належним чином умови договору позики, вона порушує законні права та інтереси відповідача, а також вимоги діючого законодавства. У разі невиконання, порушення строку виконання зобов`язання відповідач буде змушена звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов?язання у порядку, встановленому Законом України "Про Іпотеку". Зазначена вимога була направлена 07.10.2022 року на адресу позивача засобами поштового зв`язку відповідно до умов договору. Однак, вказана вимога відповідача залишилась не проігноровано. 11.11.2022 року на адресу [PERSON] було направлено повторну вимогу про усунення порушення (повідомлення) від 11.11.2022 року, аналогічного змісту яка також залишилась не виконаною. В наслідок цього 27 січня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66216160 від 27.01.2023 року згідно якого право власності на квартиру [ADDRESS] , що складається з однієї житлової кімнати та має загальну площу 48,1 кв.м., житлову площу 21,0 кв. м. було зареєстровано за іпотекодержателем [PERSON] . Зазначено, що укладений між сторонами договір позики є реальним одностороннім та набув чинності після передачі обумовленого договором майна. Всі обов`язки по його виконанню покладається на позичальника. Вимоги Закону України «Про іпотеку», щодо застереження стосовно реалізації під час дії воєнного стану заставного майна, яке було забезпеченням, стосуються саме споживчого кредитування по яким займодавцями були фінансові установи, тому ці положення не розповсюджуються на правовідносини які виникли між сторонами з приводу позики грошей як між двома фізичними особами. Тому зазначене посилання в позові є хибним. Також вказує, що оскільки з моменту укладання договору позики 11.02.2022 року до моменту направлення вимог про усунення порушення (повідомлення) від 07.10.2022 року та 11.11.2022 року, [PERSON] не здійснено повернення жодної частини позики на виконання умов договору позики, згідно графіка, [PERSON] як позикодавець, мала право вимагати від [PERSON] дострокового погашення всієї заборгованості за позикою, а [PERSON] як позичальник, повинна була достроково повернути наявну заборгованість за позикою. Враховуючи повне невиконання умов договору позики [PERSON] , підстав вважати, що нею буде виконано умови договору позики в майбутньому не було. Відповідачем було дотримано у повному обсязі процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак позивач достовірно знаючи, про існування боргових зобов`язань за договором позики, ігнорувала поштові повідомлення та не отримувала вимоги про усунення порушення (повідомлення). Під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, відповідачем було дотримано усі вимоги порядку №1127, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Закону України «Про іпотеку». Всі необхідні документи для звернення стягнення на предмет іпотеки було подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. Останнім було дотримано всі вимоги діючого законодавства при вчиненні дій по зверненню стягнення на предмет іпотеки. Щодо посилання позивача на те, що реєстрація права власності була 25.01.2023 року а рішення про державну реєстрацію прав прийнято лише 27.01.2023 року, вважає вказані посилання необґрунтованими. Дата 25.01.2023 року це дата прийняття заяви, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а дата 27.01.2023 року, є датою прийняття рішення про державну реєстрацію прав на підставі розгляду заяви та поданих документів у відповідності до норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Враховуючи наведене просила відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог. Представниками позивача було подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що факт неповідомлення належним чином боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання є перешкодою для подальшого звернення стягнення за умови відсутності обставин ухилення боржника від отримання повідомлення чи іншої недбалості. У разі дотримання іпотекодержателем порядку належного надсилання вимоги про усунення порушення основного зобов?язання діє презумпція належного повідомлення іпотекодержателя про необхідність усунення порушень основного зобов?язання, яка може бути спростована в загальному порядку. Згідно акту, затвердженого головою правління ОСББ «КУТ» 12.04.2023 року, в квартирі [ADDRESS] з моменту введення в експлуатацію будинку постійно проживає родина в складі чотирьох осіб: [PERSON] (чоловік), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син) та [PERSON] (донька). Вказаний акт доводить, що в момент направлення на адресу позивача письмових вимог про усунення порушень, позивач постійно проживала за адресою: [ADDRESS] та не мала можливості отримати повідомлення про надходження цінного поштового відправлення за адресою: [ADDRESS] . З наведеного не вбачається, що позивач діяла недбало чи якимось чином ухилялася від отримання направлених представником відповідача письмових вимог, що в свою чергу спростовує презумпцію належного повідомлення іпотекодавця. Внаслідок відсутності зі сторони позивача недбалості чи будь-яких інших дій які свідчили б про ухилення позивача від отримання поштового повідомлення, іпотекодержатель є таким, що не набув права звернути стягнення на предмет іпотеки та шляхом позасудового врегулювання. Також відповідач не набув права вимоги на всю суму боргу, згідно договору позики від 11.02.2022 року, оскільки не була дотримана процедура дострокового стягнення. Відповідно до умов договору позики, сторони домовилися, що позичальник зобов`язаний повернути обумовлену суму грошових коштів, в повному обсязі в строк до 11.02.2023 року. В той же час, прийняття іпотекодержателем у власність іпотечної квартири відбулося 25 січня 2023 року, ще до закінчення строку дії договору позики, а тому повне прострочення виконання зобов`язань позичальника за договором позики на момент прийняття у власність вказаної квартири ще не відбулося. Згідно умов договору позики, повернення боргових коштів повинно вчинятися за графіком, а саме 11 числа кожного місяця, починаючи з 11.03.2022 року по 11.01.2023 року по 20712,60 гривень, що в еквіваленті становить 740 доларів США, а решту суми у розмірі 1056342,60 гривень, що в еквіваленті становить 37740 доларів США, 11 лютого 2023 року. З наведеного вбачається, що на момент звернення стягнення на предмет іпотеки було прострочено лише 11 платежів по 20712,60 гривень. Тобто, у відповідача існувало право вимоги лише на 227838,6 грн. Представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якій заперечує стосовно намагання позивача спростувати презумпцію належного повідомлення іпотекодержателем боржника. Вважає, акт від 12.04.2023 року про те, що позивач не проживала за адресою: [ADDRESS] , не є належним підтвердженням неможливості отримання поштової кореспонденції за іншою адресою, яка вказувалась в договорі позики. Більш того, в п.10 укладеного договору позики сторони погодили, що у разі зміни адреси, номерів телефонів, сторона, що змінила адресу зобов?язана повідомити іншу сторону в письмовій формі протягом 3 календарних днів. Вважає, що вказані дії позивача є підтвердженням її навмисного ухилення від отримання вимог від позикодавця та іпотекодержателя з метою уникнення наслідків невиконання умов договору позики. Зазначені вимоги були надіслані відповідачем належним чином на адресу, зазначену в договорі позики. Крім того, направлення кореспонденції цінним листом з описом вкладення передбачає зазначення номеру телефону отримувача, на який направляється СМС - повідомлення про надходження кореспонденції. Наведеними аргументами у відповіді на відзив позивачем не спростовано презумпцію належного повідомлення іпотекодержателем, а скоріше навпаки підтверджено намагання уникнути наслідків неповернення позики. Крім того, позивач вказує, що відповідачем не було дотримано процедуру дострокового стягнення коштів за договором позики. Однак, вказані аргументи спростовуються направленням на адресу позивача, зазначену в договорі позики, належним чином вимоги (повідомлення) від 07.10.2022 року та 11.11.2022 року про усунення порушення умов укладеного між сторонами договору позики засобами поштового зв?язку. При цьому у вказаних вимогах (повідомленнях) від 07.10.2022 року та 11.11.2022 року чітко зазначено про необхідність повернення отриманих за договором позики грошових коштів у повному обсязі. Також вказано, що законодавство не передбачає процедури досудового врегулювання, щодо звернення стягнення на майно за договором іпотеки, а визначено позасудовий спосіб врегулювання. У направлених на адресу [PERSON] вимогах про усунення порушення (повідомлення) від 07.10.2022 року та 11.11.2022 року, наголошено про погодження сторонами в договорі іпотеки можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. За своїми правовими наслідками застереження про задоволення вимог іпотекодержателя прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який самостійно визначає один із передбачених законом способів звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи наведене просила відмовити в задорволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представники позивача адвокати Нечай Р.В. та Шмаров О.В., заявлені позовні вимоги підтримали з викладених у позовній заяві та відповіді на відзив підставах. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представники відповідача адвокат Луцак І.О. проти задоволення заявлених позовних вимог заперечувала з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Третя особа у справі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково вказав, що всі проведенні ним нотаріальні дії по зверненню стягнення на предмет іпотеки за заявою [PERSON] були проведені на підставі наданих іпотекодержателем документів у відповідності до вимог закону. Суд заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали справи приходить до наступного. Згідно договору позики грошей від 11.02.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М.О., відповідач [PERSON] передала [PERSON] в борг грошові кошти у розмірі 1284181,2 грн, що еквівалентно за комерційним курсом продажу валютних коштів АТ КБ «Приватбанк» станом на день укладання договору, 45880 доларів США. Зазначені кошти передані [PERSON] до підписання вказаного договору. Кошти за договором позичальник повинна була повернути в строк до 11.02.2023 року включно. У випадку зміни курсу гривні до долара США, сума позики яка повертається повинна корегуватися відповідно до зміни курсу долара США до гривні. Повернення позики повинне здійснюватися за наступним графіком: 11 числа кожного місяця починаючи з 11.03.2022 року по 11.01.2023 року, по 20712,6 грн, що в еквіваленті складає 740 доларів США за курсом продажу доларів США у АТ КБ «Приватбанк», а решту коштів в сумі 1956342,6 грн в строк до 11.02.2023 року. У разі несвоєчасного повернення суми позики у встановлений строк, позичальник зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу та штраф у розмірі 10% від щомісячного платежу. Зі змісту вказаного договору позики вбачається, що місцем мешкання позивача є: [ADDRESS] . Відповідно до договору іпотеки від 11.02.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М.О., вказаний договір було укладено між сторонами по справі. Відповідно до умов договору іпотекодавець [PERSON] передає , а іпотекодержатель [PERSON] приймає в іпотеку квартиру [ADDRESS] . Вказана квартира складається з 1 житлової кімнати та має загальну площу 48,1 квадратний метр, житлову площу 21 квадратний метр. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві приватної власності та за домовленістю сторін становить 1284181,2 грн. Вказаний договір іпотеки укладається для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед [PERSON] за договором позики від 11.02.2022 року. Зі змісту п.4 вказаного договору іпотеки від 11.02.2022 року, убачається, що сторони домовились, що звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення основного зобов`язання, що забезпечене іпотекою відбувається з моменту порушення, а також у разі порушення умов та строків повернення основного зобов`язання згідно з графіком повернення визначеного в основному договорі з моменту порушення, а також у інших випадках передбачених законодавством України. Згідно п.4.3. вказаного договору у випадках порушення іпотекодавцем зобов`язань за договором або боржником за основним зобов`язанням, що забезпечено іпотекою за договором, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення (повідомлення оформлене відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку». У вказаній вимозі (повідомленні) зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушених зобов`язань у менш ніж 30 денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання, порушення строку виконання та/або виконання не в повному обсязі цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога (повідомлення) іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодавець вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до вказаного договору чи законодавства України. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №3285377670 від 09.04.2023 року, квартира [ADDRESS] , загальною площею 48,1 квадратний метр, житловою площею 21 квадратний метр, право власності зареєстровано за [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. від 25.01.2023 року, на підставі іпотечного договору №144 від 11.02.2022 року. Згідно паспорту громадянина України на ім`я [PERSON] [NUMBER] виданого Оболонським ГУДМС України в м. Києві від 21.08.2015 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 12.08.1999 року. Зі змісту вимоги про усунення порушення від 07.10.2022 року яка скерована на адресу позивача представником відповідача [PERSON] адвокатом Луцак І.О., убачається, що у вказаній вимозі зазначається про порушення позивачем виконання зобов`язань за договором позики 11.02.2022 року, згідно погодженого графіку. Відповідач вимагає від [PERSON] сплатити за договором позики заборгованість у розмірі 1858140 грн., що на день підписання вимоги за комерційним курсом АТ КБ «Приватбанк» становить 45880 доларів США, протягом 31 календарного дня з моменту отримання вказаної вимоги. У разі невиконання, виконання в непоновному обсязі або порушення строку виконання вказаної вимоги [PERSON] буде змушена звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до довіреності від 11.02.2022 року, [PERSON] уповноважила Луцак І.О. бути її представником зокрема з питань та з правом укладання та підписання від імені [PERSON] як позикодавця, кредитора, іпотекодержателя, заставодержателя тощо договорів іпотеки, застави, поруки та інших договорів щодо забезпечення виконання зобов`язань фізичними та юридичними особами, договорів про задоволення вимог заставодержателя (іпотекодержателя) договорів відступлення права вимоги (цесії) договорів про внесення змін та доповнень до цих договорів та договорів, які були укладені [PERSON] раніше, договорів про розірвання, визначаючи вимоги правочинів на власний розсуд, а також з питань державної реєстрації права власності на нерухоме майно, відповідно до чинного законодавства, укладання договорів щодо обслуговування придбаного на ім`я [PERSON] нерухомого майна, підготовки всіх необхідних документів для подальшого відчуження належного нерухомого майна. Згідно вимоги про усунення порушення від 11.11.2022 року яка скерована на адресу позивача представником відповідача [PERSON] адвокатом Луцак І.О., у вказаній вимозі зазначається про порушення позивачем виконання зобов`язань за договором позики 11.02.2022 року, згідно погодженого графіку. Відповідач вимагає від [PERSON] сплатити за договором позики заборгованість у розмірі 1844376 грн., що на день підписання вимоги за комерційним курсом АТ КБ «Приватбанк» становить 45880 доларів США, протягом 31 календарного дня з моменту отримання вказаної вимоги. У разі невиконання, виконання в непоновному обсязі або порушення строку виконання вказаної вимоги [PERSON] буде змушена звернути стягнення на предмет іпотеки. Зі змісту звіту про оцінку майна однокімнатної квартири загальною площею 48,1 квадратний метр, житлової площі 21 квадратний метр, яка розташована за адресою: [ADDRESS] виконаного ТОВ «Оцінювач Експерт», убачається, що станом на 23 січня 2023 року загальна вартість вказаної квартири становить 1600000 грн., що еквівалентно 43753 доларів США, за курсом НБУ 1 долар США дорівнює 36,5686 грн. Згідно довідки від 25.01.2023 року, складеної Луцак І.О. станом на 25.01.2023 року, розмір заборгованості [PERSON] перед [PERSON] , відповідно до договору позики від 11.02.2022 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Косенко М.О. складає 1858140 грн, що еквівалентно 45880 доларів США. Відповідно до акту від 12.04.2023 року затвердженого головою правління ОСББ «Кут» Ковалевським А.А. в квартирі [ADDRESS] з моменту введення в експлуатацію будинку, постійно проживає родина у складі 4-х осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ч. 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивної і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для його виконання сторонами. Зі змісту ст. 1054 ЦК України, випливає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені цим Законом та/або іпотечним договором, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Право іншої особи з вищим пріоритетом щодо строкового користування нерухомим майном, набутим у власність іпотекодержателем, зберігає чинність відповідно до умов договору, яким обумовлено таке користування. Права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність. До особи, яка на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, включеного до іпотечного договору, набула право власності на предмет іпотеки (об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва та майнові права на них), розміщений на земельній ділянці, яка перебуває в оренді іпотекодавця, переходить право оренди на таку земельну ділянку, а зазначений договір про задоволення вимог іпотекодержателя або застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, включене до іпотечного договору, є документом, що посвідчує перехід права оренди земельної ділянки до нового власника предмета іпотеки і заміну особи орендаря у договорі оренди землі та підлягає державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації праввизначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав. У випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, речові права на який підлягають державній реєстрації. Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Заява про державну реєстрацію прав подається окремо щодо кожного об`єкта нерухомого майна. У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду з одночасним набуттям речових прав на земельну ділянку, на якій вони розташовані, подається одна заява про державну реєстрацію прав на такі об`єкти. При цьому одна заява подається лише у разі, якщо речові права на житловий будинок, будівлю, споруду та земельну ділянку, на якій вони розташовані, реєструються за однією особою. Заява про державну реєстрацію прав може бути відкликана до прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або про відмову в такій реєстрації. Під час подання заяви про державну реєстрацію прав заявник зобов`язаний повідомити державного реєстратора про наявність встановлених законом обтяжень речових прав на нерухоме майно. У разі якщо під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав на нерухоме майно державним реєстратором встановлено наявність зареєстрованих у Державному реєстрі прав інших заяв про державну реєстрацію прав на це саме майно, заяви розглядаються в порядку черговості їх надходження. Наступна заява розглядається тільки після прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації щодо заяви, зареєстрованої в Державному реєстрі прав раніше. Черговість розгляду заяв щодо одного об`єкта нерухомого майна застосовується як під час розгляду заяв про державну реєстрацію права власності та інших речових прав, так і під час розгляду заяв про державну реєстрацію обтяжень таких прав. Датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав. Взяття на облік безхазяйного нерухомого майна проводиться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Вимоги до оформлення заяв, а також вимоги до оформлення рішень державних реєстраторів, що приймаються за результатом їх розгляду, їх форми затверджуються Міністерством юстиції України. Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 року у справі №757/13243/17, умови договору іпотеки та вимоги частини 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» пов`язують можливість задоволення вимог кредитора та звернення стягнення на предмет іпотеки з дотриманням іпотекодержателем процедури належного надсилання іпотекодавцю та боржнику вимоги про усунення порушення основного зобов`язання. Належним слід вважати надсилання вимоги з дотриманням встановленого договором порядку на адресу отримувача, яка вказана в договорі. Аналізуючи надані сторонами докази, суд враховує, що обґрунтування позивачем заявлених позовних вимог застереженням вказаними в Законі України «Про іпотеку», стосовно обмежень реалізації під час дії воєнного стану заставного майна, є неналежними та не відносяться до правовідносин які виникли між сторонами, як фізичними особами, оскільки, передбачені законом обмеження, стосуються саме споживчого кредитування по яким займодавцями були фінансові установи. Суд враховує, що відповідачем було дотримано вимоги закону, щодо проведення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, яким було забезпечено зобов`язання позивача за договором позики. Зокрема представником відповідача було скеровано 2 вимоги (повідомлення) в передбаченому порядку на адресу місяця реєстрації позивача, яка була зазначена в договорі позики та договорі іпотеки укладеними між сторонами. Вказані вимоги (повідомлення) були направлені 07.10.2022 року та 11.11.2022 року відповідно. Заперечення представників позивача, щодо неналежного повідомлення позивача, про порушення зобов`язання та звернення стягнення на предмет іпотеки, тим, що позивач не проживає за адресою, за якою направлялись вимоги (повідомлення), суд вважає неслушними. Аналізуючи наданий доказ на підтвердження не проживання позивача за місцем реєстрації, а саме акт від 12.04.2023 року, затвердженого головою правління ОСББ «Кут» Ковалевським А.А. , суд враховує, що в ньому зазначено 4-х осіб, які мешкають за адресою: [ADDRESS] саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в той час як позивачем по справі є [PERSON] , даних якої не має у вказаному акті. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем та її представниками не було спростовано презумпцію належного повідомлення боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідачем було дотримано вимоги закону щодо подання документів приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу для звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема і звіт про оцінку майна. Заперечення представників позивача, щодо неналежності вказаного звіту суд вважає необґрунтованими. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. було в передбаченому законом порядку проведено дії по реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Порушень вимог закону, які б могли призвести до скасування рішення про державну реєстрацію на предмет іпотеки під час розгляду справи не встановлено. З урахуванням наведеного в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed