Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

20.03.2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунального підприємства «Центральна міська лікарня м. Олександрія» Олександрійської міської ради про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла внаслідок злочину. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.04.2021 у справі №398/4867/20 [PERSON] визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Згідно вказаного вироку встановлено, що 08.10.2020 року близько 02 год 30 хв [PERSON] перебувала в кімнаті житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , разом зі своїм знайомим [PERSON] , [INFO] . Під час відпочинку, між [PERSON] та [PERSON] на грунті раптово виниклих неприязних відносинах, виникла словесна сварка, в ході якої у [PERSON] виник злочинний протиправний умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження [PERSON] . В подальшому [PERSON] зайшла до кімнати кухні житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , де обравши знаряддям вчиненням злочину для спричинення тілесного ушкодження ніж, взяла його до правої руки та повернулася до кімнати, де перебував [PERSON] . В цей час, [PERSON] підійшов до [PERSON] , яка стояла біля виходу з кімнати, та між ними продовжилася словесна сварка. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] тримаючи ніж у правій руці умисно нанесла один цілеспрямований удар в область живота [PERSON] , чим відповідно до висновку експерта спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівої плевральної та черевної порожнини з пошкодженням внутрішньо грудних та черевних органів (ліва легеня, ліва доля печінки, шлунок, лівий купол діафрагми, хрящова частина лівої реберної дуги, лівий прямий м`яз живота) та явищами внутрішнього плевральної та внутрішньочеревної кровотечі. Вказаний комплекс ушкоджень міг утворитися в результаті не менш ніж однієї травматичної дії предмету, якому притаманні колючо-ріжучі властивості з шириною зануреної частини близько 4,5 см. та відноситься в своїй сукупності до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечний для життя в момент заподіяння. Своїми умисними протиправними діями [PERSON] вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України. Внаслідок злочинних дій [PERSON] потерпілий [PERSON] в період з 08.10.2023 до 12.10.2023 та в період з 18.10.2020 до 23.10.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в КП «ЦМЛ м. Олександрії» Олександрійської міської ради та на його лікування закладом витрачено кошти в сумі 14\~058,09 грн. При цьому, відповідач кошти на лікування потерпілого в добровільному порядку не відшкодувала. Відповідно до п. 6 Статуту КП «ЦМЛ м. Олександрії» (код ЄДРПОУ 05493838) Олександрійська територіальна громада в особі Олександрійської міської ради є власником даного підприємства, а тому відшкодування витрат на лікування має бути зараховано до бюджету Олександрійської міської територіальної громади. З інформації Олександрійської міської ради від 11.03.2024 встановлено, що остання відповідний позов до відповідача не подавала та не планує цього робити. Аналогічна інформація міститься в листі КП «ЦМЛ м. Олександрії» від 11.03.2024. Перевіркою даних веб-порталу «Судова влада України» станом на 13.03.2024 Олександрійською міською радою та КП «ЦМЛ м. Олександрії» позов до [PERSON] так і не пред`явлено, що вказує на їх бездіяльність. Незважаючи на факт завдання шкоди інтересам держави, позивачем не вжито будь-яких заходів, спрямованих на захист та поновлення порушених інтересів держави в судовому порядку. Позов про відшкодування шкоди не пред`явлено та жодних дій щодо стягнення завданих державі збитків не вжито. З огляду на вищевикладене, з даним позовом звертається Олександрійська окружна прокуратура Кіровоградської області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2024 року справу розподілено судді [PERSON] . Ухвалою судді Нероди Л.М. від 28.03.2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. На підставі розпорядження керівника апарату Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бєлової А.С. від 24.09.2024 року, №393-р, у зв`язку з припиненням повноважень судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області [PERSON] відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.09.2024 року №2679/2/15-24 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у зв`язку з поданням заяви про відставку», згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2024 року справа розподілена судді Подоляк Я.М. Ухвалою судді Подоляк Я.М. від 14.10.2024 року цивільну справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та згідно ч.5 ст.\~279\~ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Від прокурора надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Позивач Олександрійська міська рада Кіровоградської області свого представника в судове засідання не направила, подала клопотання про розгляд справи без участі її представника, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 09.01.2025, 04.03.2025 та 01.05.2025 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу місця її проживання. Поштове відправлення з судовою повісткою на 09.01.2025 було отримано адресатом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про його вручення, яке повернулось на адресу суду. Поштові відправлення з судовими повістками на 04.03.2025 та 01.05.2025 повернулись на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідач причини неявки не повідомила, будь-яких заяв та клопотань не подала, відзив на позов від неї на адресу суду не надходив. Представник третьої особи - КП «Центральна міська лікарня м.Олександрії» Олександрійської міської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань чи заперечень на позов від третьої особи на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 128, ч. 3 ст. 223, 280-289 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності осіб, які не з`явились, та ухвалити заочне рішення. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.04.2021 року [PERSON] визнано винною за ч.1 ст.121 КК України та призначено їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі\~ст. 75 КК України\~ [PERSON] від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком на 3 (три) роки з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу); виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Згідно з формулюванням обвинувачення, яке було визнане судом доведеним, 08.10.2020 року близько 02 год 30 хв [PERSON] перебувала в кімнаті житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , разом зі своїм знайомим [PERSON] , [INFO] . Під час відпочинку, між [PERSON] та [PERSON] на грунті раптово виниклих неприязних відносинах, виникла словесна сварка, в ході якої у [PERSON] виник злочинний протиправний умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження [PERSON] . В подальшому [PERSON] зайшла до кімнати кухні житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , де обравши знаряддям вчиненням злочину для спричинення тілесного ушкодження ніж, взяла його до правої руки та повернулася до кімнати, де перебував [PERSON] . В цей час, [PERSON] підійшов до [PERSON] , яка стояла біля виходу з кімнати, та між ними продовжилася словесна сварка. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] тримаючи ніж у правій руці умисно нанесла один цілеспрямований удар в область живота [PERSON] , чим відповідно до висновку експерта спричинила останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівої плевральної та черевної порожнини з пошкодженням внутрішньо грудних та черевних органів (ліва легеня, ліва доля печінки, шлунок, лівий купол діафрагми, хрящова частина лівої реберної дуги, лівий прямий м`яз живота) та явищами внутрішнього плевральної та внутрішньочеревної кровотечі. Вказаний комплекс ушкоджень міг утворитися в результаті не менш ніж однієї травматичної дії предмету, якому притаманні колючо-ріжучі властивості з шириною зануреної частини близько 4,5 см. та відноситься в своїй сукупності до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечний для життя в момент заподіяння. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 1 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Пунктом 6 цієї ж Постанови також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Згідно положень п. 1-3 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат. Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Відповідно до копії довідки-розрахунку КП «Центральна міська лікарня м.Олександрії» Олександрійської міської ради про розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння [PERSON] в період з 08.10.2020 року до 12.10.2020 (4 л/дня) перебував на стаціонарному лікуванні з встановленим діагнозом: лівобічне проникаюче колото-різане торакоабдомінальне поранення, пошкодження шлунка, лівобічний згорнутий пневматорекс, пошкодження лівої долі печінки, лівого купола діафрагми, гемоперитонеум, вартість лікування останнього становить 6\~248,04грн (4(кількість днів) х 1562,01( вартість одного ліжко-дня). Згідно з копією довідки-розрахунку КП «Центральна міська лікарня м.Олександрії» Олександрійської міської ради про розмір витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння [PERSON] в період з 18.10.2020 року до 23.10.2020 (5 л/дня) перебував на стаціонарному лікуванні з встановленим діагнозом: посттравматичний пневмоторакс зліва, ВТС, видалення згорнутого гемотораксу, бічна торакотомія зліва, вартість лікування останнього становить 7\~810,05 грн (5(кількість днів) х 1562,01( вартість одного ліжко-дня). Відповідно до п.6 Розділу І Статуту КП «Центральна міська лікарня м.Олександрії» Олександрійської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 29.07.2021 року №590, власником та засновником КП «Центральна міська лікарня м.Олександрії» Олександрійської міської ради є Олександрійська територіальна громада в особі Олександрійської міської ради, код ЄДРПОУ 33423535, місцезнаходження: проспект Соборний,59, м.Олександрія Кіровоградської області. Згідно з п.п.6,7 Розділу ІV вказаного Статуту КП «Центральна міська лікарня м.Олександрії» Олександрійської міської ради є юридичною особою, має самостійний баланс, окремі фінансові рахунки (зокрема в органах Державної казначейської служби України в Кіровоградській області у якості отримувача коштів державного (у т.ч. медичної субвенції, державних медичних цільових програм тощо), обласного, місцевого бюджетів та інших джерел фінансування за програмно-цільовим методом) в банківських установах України, печатку із зображенням Державного герба України зі своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом згідно з ЄДРПОУ, додаткові печатки, штампи, а також бланки зі своїм найменуванням та власними реквізитами. Підприємство має право укладати угоди (договори), набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обов`язки, бути особою, яка бере участь у справі, що розглядається в судах України, міжнародних та третейських судах. Як вбачається з листа КП «Центральна міська лікарня м.Олександрії» Олександрійської міської ради від 07.03.2024 №569 заходи по стягнення витрат на лікування [PERSON] в розмірі 14\~058,09 грн, у тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом, КП «Центральна міська лікарня м.Олександрії» Олександрійської міської ради не вживались. Підприємство не володіє інформацією щодо перебування у провадженні судів справи за позовом до відповідача про відшкодування витрат на стаціонарне лікування [PERSON] . Приймаючи до уваги викладене просить керівника Олександрійської окружної прокуратури здійснити представництво в суді законних інтересів держави шляхом подання позову про стягнення з [PERSON] витрат на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] та відшкодування завданих збитків державі понесених КП «Центральна міська лікарня м.Олександрії» ОМР. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Частиною 3 та ч. 4 ст. 56 ЦПК України закріплено право прокурора у визначених законом випадках звертатися до суду з позовною заявою. Наведені обставини є підставою для представництва інтересів держави в суді прокурором. Оскільки судом під час розгляду справи та вивчення матеріалів справи було установлено причино-наслідковий зв`язок між діями [PERSON] та підставами перебування потерпілого [PERSON] у лікарні, обов`язок з відшкодування витрат необхідно покласти на відповідачів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Пунктом 1 ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідачів на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved