Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Представник позивачів звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з цим позовом до відповідачів, в котрому просила стягнути з Міністерства охорони здоров`я України, Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України, Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації, Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня» на їх користь матеріальну шкоду солідарно у розмірі 162 750 євро, що еквівалентно 7 327 623 грн. 45 коп. та моральну шкоду солідарно у розмірі 500 000 євро, що еквівалентно 22 511 900 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги, представник позивача зазначає, що 27 жовтня 2020 року сина позивачів, [PERSON] , [INFO] , було госпіталізовано до онкологічного відділення Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня №1» з діагнозом «Гострий лімфобластний лейкоз, варіант В ІІ (соmmon-В ALL) - тип, транслокація t(12;21) (p13;q22) TEL/AML (ETV6/ RUNX1), пізній ізольований кістковомозковий рецидив, ЦНС статус- негатив, клінічна група S2; доброякісна внутрішньочерепна гіпертензія». Лікування здійснювалося згідно протокола ALL-REZ BFM, версія від 20 вересня 2012 року (розробка клініки дитячої онкології та гематології при Університетській клініці «Шаріте», Берлін). Наведений протокол передбачає стратифікацію, тобто розподіл на групи ризику щодо можливості виникнення повторного рецидиву хвороби після лікування, а отже необхідності проведення алогенної трансплантації стовбурових клітин (ТСК) пацієнту. За наявними критеріями [PERSON] було віднесено до клінічної групи S2. Другий елемент терапії F2 було закінчено на початку грудня 2020 року, при цьому, «мінімальна залишкова хвороба» складала 6,7х10-3 копій онкогена, тобто більше 10-3, що є показанням для підготовки до алогенної трансплантації стовбурових клітин. Зауважує, що «При рецидиві у пацієнтів з групи середнього ризику S2 з ураженням кісткового мозку … з поганим рівнем відповіді мінімальної залишкової хвороби (> 10-3 після індукції ALL-REZ BFM F1/2) показники виживаності без ознак захворювання склали менше 20 %. На цих результатах базується направлення пацієнтів з проміжним ризиком на алогенну ТСК … у пацієнтів з поганою відповіддю мінімальної залишкової хвороби групи S2 завдяки правильному направленню на ТСК частка безрецидивної виживаності становить >60 %». 23 листопада 2020 року КОМУНАЛЬНИМ НЕКОМЕРЦІЙНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ОБЛАСНА ДИТЯЧА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1» було складено виписку із медичної картки із амбулаторного (стаціонарного) хворого № 17373 та направлено до НДСЛ ОХМАТДИТ для вжиття заходів щодо прийняття рішення стосовно подальшого лікування. 03 грудня 2020 року та 17 грудня 2020 було проведено засідання № 87 та № 89 Мультидисциплінарної групи спеціалістів НДСЛ ОХМАТДИТ, за якими був розбір клінічного випадку згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого No 17373 КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1», [PERSON] , [INFO] . Зауважує, що у вищевказаних засіданнях Мультидисциплінарної групи спеціалістів НДСЛ ОХМАТДИТ, відсутня жодна конкретика. Більше того, є очевидним недопрацювання та ненадання повної інформації з боку КНП ХОР «ОБЛАСНА ДИТЯЧА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1», а саме не зазначається про необхідність підготовки для трансплантації стовбурових клітин і пошуку донора. Також, [PERSON] звертався до Міністерства охорони здоров`я України з проханням забезпечити лікування [PERSON] за кордоном, але першого разу отримав відмову, оскільки Комісії невідомі результати протирецидивної терапії, які були подані до НДСЛ ОХМАТДИТ МОЗ України лікуючим лікарем, а наступного разу - з мотивуванням про те, що: «оцінка можливості проведення ТКМ в Україні буде надана після отримання результатів протирецидивного лікування». Враховуючи бездіяльність НДСЛ ОХМАТДИТ МОЗ України та Міністерства охорони здоров`я України, позивачі самостійно звернулися за консультаціями (надіслали медичну документацію) до клініки «Medical Park» (Туреччина) і клініки «Мейо» (місто Рочестер, США). Відповіді фахівців обох клінік містять однозначне твердження щодо життєвої необхідності проведення ТСК [PERSON] .. Також, позивачі зверталися до Universitatsklinikum Bonn (Німеччина), який виставив рахунок на суму 285.000,00 євро. При повторному зверненні за допомогою до Міністерства охорони здоров`я України в лютому-березні 2021 року, позивач надіслав до розгляду документи, які беззаперечно свідчать про ефективність проведеної поліхіміотерапії і те, що його син знаходиться у ремісії, а отже потребує негайної підготовки для проведення ТСК. Крім того, він додав висновки зарубіжних фахівців з онкогематології щодо необхідності ТСК. Копію негативного рішення Міністерства охорони здоров`я України «Директорату високотехнологічної медичної допомоги та іновацій МОЗ України» йому вдалося отримати в Управлінні охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації, що підтверджується листом № 29/9496/2-21 від 26 березня 2021 року МОЗ України на адресу Департаменту охорони здоров`я ХОДА про відмову у направленні та лікуванні за кордоном. Після цього позивач повторно звернувся з листом до директора НДСЛ ОХМАТДИТ МОЗ України В.А. Жовніра з вимогою, згідно Закону України Про звернення громадян, надати йому копію заключення фахівців за фахом «дитяча гематологія», яке було скеровано до Міністерства охорони здоров`я України. Також, Національна дитяча спеціалізована лікарня ОХМАТДИТ МОЗ України надала відповідь № на адвокатський запит, в якій повідомила, що згідно бази даних медичної інформації системи «Simplex-Med» [PERSON] [INFO] , на стаціонарному лікуванні в НДСЛ ОХМАТДИТМОЗ України в період з 2020 по 2023 роки не перебував. Згідно із журналами реєстрації скарг громадян за 2022-2023 роки, письмових заяв від батьків [PERSON] [INFO] , з приводу надання медичної допомоги не надходило. Відповідно до протоколів засідань мультидисциплінарної групи спеціалістів гематологічного та онкогематологічного профілю (далі МГС) з питань діагностики та визначення правильної лікувальної стратегії при різних типах гематологічних пухлин та інших захворюваннях системи крові, медичні документи [PERSON] [INFO] , тричі розглядалися на засіданнях МГС. НДСЛ «Охмадит» МОЗ України не уповноважена щодо ведення реєстру онкохворих дітей України. В лікарні працює медична інформаційна система, в якій ведеться облік пацієнтів та облік проведених процедур трансплантації СГКПК пацієнтам з онкогематологічною патологією, які проходили лікування у відділеннях НДСЛ ОХМАТДИТ МОЗ України. Посадові особи НДСЛ ОХМАТДИТ МОЗ України не надали можливості ознайомлення з медичною документацією, яка стосується стану здоров`я сина, у тому числі з висновком «мультидисциплінарної групи» з дитячої онкогематології у березні 2021 року, на якому базувалася відмова Міністерства охорони здоров`я України надати фінансову допомогу для лікування їх сина, [PERSON] , і тим самим порушили статті 1, 7, 20 Закону України «Про звернення громадян», статті 11 Закону «Про інформацію», статті 39 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» («Обов`язок надання медичної інформації») Відповіддю №2186 від 17 березня 2023 року КНП ХОР "ОБЛАСНА ДИТЯЧА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" на адвокатський запит від 07 липня 2023 року повідомила, що лікування [PERSON] [INFO] , здійснювала лікар дитячий гематолог [PERSON] . Відносно [PERSON] [INFO] , здійснювалися направлення в Лабораторію медичної генетики та Референс-лабораторію з лабораторної діагностики онкогематологічних захворювань Українського Референс-центру з клінічної лабораторії діагностики та метрології НДСЛ ОХМАТДИТ МОЗ України. Також лікарнею зазначено, що у КНП ХОР "ОБЛАСНА ДИТЯЧА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" відсутнє відділення трансплантації кісткового мозку. Здійснювала контроль за проведенням лікування [PERSON] [INFO] , завідуюча відділенням дитячої онкології [PERSON] . Про необхідність операційного втручання стосовно [PERSON] [INFO] , будь-які медичні установи або комунальні заклади охорони здоров`я м. Харкова та Харківської області не повідомлялись. Виходячи з вищевикладеного, на переконання представника позивача, мають місце численні протиправні дії з боку посадових осіб Міністерства охорони здоров`я України, керівництва Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України, Департамента охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації, Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради ОБЛАСНА ДИТЯЧА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ. Посадовим особам МОЗ України були представлені готові висновки зарубіжних клінік, які фахово займаються лікуванням захворювання ідентичного як у [PERSON] , але такі висновки не було враховано відповідальними особами при прийнятті рішення щодо лікування останнього на території України або надання коштів на лікування його за кордоном. Незважаючи на наявність абсолютних медичних показань для проведення трансплантації стовбурових клітин, посадові особи МОЗ України відмовили [PERSON] у фінансовій допомозі для лікування за кордоном та не запропонували будь-якого альтернативного варіанту лікування в Україні. Небажання об`єктивно вивчити медичну документацію, виходячи з якої наявні медичні показання для проведення ТСК пацієнтові, що вимагав негайної підготовки до ТСК, нехтування думкою зарубіжних фахівців з дитячої онкогематології, а також ненадання будь-якої інформації щодо можливості лікування в Україні фактично є злочинною бездіяльністю з боку посадових осіб МОЗ України, посадових осіб НДСЛ ОХМАТДИТ МОЗ України, КНП ХОР «ОБЛАСНА ДИТЯЧА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ», які по суті є спеціальними суб`єктами та бездіяльність яких спричинила як матеріальні, так і моральні збитки позивачів. Повна бездіяльність з боку Міністерства України і НДСЛ ОХМАТДИТ МОЗ України , які відмовили у фінансуванні медичної допомоги синові позивачів за кордоном і не запропонували будь-якої альтернативи в Україні, змусили позивачів самостійно звернутися за допомогою до лікарів клініки ««Medical Park» (Стамбул, Туреччина), де 14 квітня 2021 року [PERSON] було зроблено операцію трансплантації стовбурових клітин. Загальна вартість лікування складає 162 тис. 750 євро, що підтверджується квитанціями, звітами та прайсом від MEDICAL PARK BAHCELIEVLER HOSPITAL. Вартість лікування у повному обсязі на цей час не виплачена. Вказане в сукупності послугувало підставою для звернення до суду з даним позовом з метою солідарного відшкодування моральної та матеріальної шкоди. 11.12.2024 \~ Ленінським районним судом міста Харкова постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом\~ [PERSON] , [PERSON] до Міністерства охорони здоров`я України, Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» МОЗ України, Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації, Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. 20.12.2024 представником КНП ХОР «ОБЛАСНА ДИТЯЧА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ» було подано відзив на позовну заяву, в якому останній вказав на безпідставність вимог до КНП ХОР «ОБЛАСНА ДИТЯЧА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ», а відтак просив відмовити у задоволенні позовних вимог у вказаній частині. Мотивований тим, що з епікризу із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №17373 за період знаходження у стаціонарі з 26.10.2020 до 23.11.2020 чітко зазначена необхідність розглянути питання про покази до трансплантації стовбурових гемопоетичних клітин (ТСГК), а саме: «Учитывая сохранение МРД 1,25% после блока ПХТ F1 необходимо рассмотреть вопрос о показаниях к ТКМ». Враховуючи неможливість проведення даного виду лікування у КНП ХОР «ОДКЛ № 1», для планування трансплантації виписку було направлено на розгляд мультидисциплінарної групи спеціалістів НДСЛ «Охматдит», що підтверджується стороною позивача у своєму позові. Рішення про подальшу тактику лікування пацієнта та планування трансплантації відображене в протоколі засідання № 87 від 17.12.2020 мультидисциплінарної групи спеціалістів НДСЛ «ОХМАТДИТ». В епікризі із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №3568 за період знаходження у стаціонарі з 01.03.2021 до 11.03.2021 зазначено, що пацієнт потребує подальшого стаціонарного лікування, продовження курсу протирецидивної поліхіміотерапії за програмою ALL-REZ 2012 із подальшою трансплантацією кісткового мозку, що відповідало протоколу засідання № 89 від 17.12.20 р. мультидисциплінарної групи спеціалістів НДСЛ «ОХМАТДИТ», щ спростовує твердження сторони позивача щодо так званої «недоработки» та ненадання повної інформації зі сторони КНП ХОР «ОБЛАСНА ДИТЯЧА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ № 1». Стосовно необхідності підготовки до трансплантації стовбурових клітин і пошуку донорів, то зазначає, що КНП ХОР "ОДКЛ №1" в своїй роботі в цьому напрямку керувалась затвердженим Наказом МОЗ України 23.04.2010 № 619 «Клінічний протокол «Алогенна та аутологічна трансплантація стовбурових гемопоетичних клітин у дітей. Показання та протипоказання», який визначав необхідність передтрансплантаційного обстеження пацієнта, що і було зроблено під час перебування дитини на стаціонарному лікуванні в КНП ХОР «ОДКЛ №1», пошуку, підбору (HLA-типування) та обстеження донора. Пошук та підбір (HLA-типування) донорів в умовах КНП ХОР «ОДКЛ №1» був неможливий у зв`язку з відсутністю відповідного обсягу лабораторної діагностики, який доступний тільки в закладах 4-го рівня акредитації або в приватних клініках. А отже, КНП ХОР «ОДКЛ №1» використала всі доступні можливості закладу для діагностики і лікування дитини. Зазначає, що під час обстеження та лікування [PERSON] було проведене повне обстеження, згідно до протоколу та у відповідності до прийнятих стандартів діагностики захворювання. Стороною позивача не надано жодних доказів, які б доводили протиправність дій з боку КНП ХОР «ОДКЛ №1», а також причинний зв`язок між діями працівників КНП ХОР «ОДКЛ №1» та настанням шкоди. 24.12.2024 представником Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації було подано відзив на позовну заяву, в якому останній вказав на безпідставність вимог до Департаменту, а відтак просив відмовити у задоволенні позовних вимог у вказаній частині. Мотивований тим, що листом від 30.11.2020 № 02.03-08/2196 ДОЗ ХОДА подано до МОЗ України пакет документів для розгляду на комісії МОЗ питання щодо направлення на лікування за кордон [PERSON] , [INFO] . Так, на адресу ДОЗ ХОДА надійшов лист МОЗ України від 26.01.2021 № 29/2288/2-21, яким поінформовано про відмову у взятті на облік, направленні та оплаті лікування за кордоном за рахунок коштів державного бюджету передбачених МОЗ на зазначену мету [PERSON] , [INFO] . Листом від 16.02.2021 № 02.03-08/204 ДОЗ ХОДА повторно подано до МОЗ України пакет документів для розгляду на комісії МОЗ питання щодо направлення на лікування за кордон [PERSON] , [INFO] . Листом від 26.03.2021 № 29/9496/2-21 МОЗ України поінформовано ДОЗ ХОДА про відмову у взятті на облік, направлені та оплаті лікування за кордоном за рахунок коштів державного бюджету передбачених МОЗ на зазначену мету [PERSON] , [INFO] . Звертає увагу, що відповідно до Порядку до повноважень ДОЗ ХОДА не належить прийняття рішень щодо направлення громадян України на лікування за кордон. Порядком передбачено лише забезпечення та подання структурним підрозділом з питань охорони здоров`я обласної державної адміністрації до МОЗ України пакету відповідних документів, що і було здійснено ДОЗ ХОДА своєчасно, у повному обсязі та належним чином. Разом з тим, з тексту позовної заяви жодним чином не вбачається, чим саме ДОЗ ХОДА порушені права та інтереси позивачів, які саме протиправні дії з боку посадових осіб ДОЗ ХОДА були допущені по відношенню до позивачів, якими протиправними діями ДОЗ ХОДА завдано шкоду позивачам. 02.01.2025 представником НДСЛ «Охматдит» подано відзив на позовну заяву, в якому останній вказав на безпідставність вимог до НДСЛ «Охматдит», а відтак просив відмовити у задоволенні позовних вимог у вказаній частині. Мотивований тим, що відповідно до ст. 13 Закону України «Про застосування трансплантації анатомічних матеріалів людині» мультидисциплінарною групою спеціалістів НДСЛ «Охматдит» МОЗ України було проведено три засідання та надано три висновки щодо можливості проведення трансплантації кісткового мозку пацієнту [PERSON] , 2015 року народження: Висновок засідання МГС № 87 від 03.12.2020, Висновок засідання МГС № 89 від 17.12.2020, а також Висновок засідання МГС № 100 від 04.03.2021. Також, відповідно до результатів засідання МГС № 89 паценту було проведено молекулярно-генетичне HLA - типування. Біологічний матеріал пацієнта для проведення вищезазначеного дослідження надійшов до відділу тканинного типування лабораторії генетики НДСЛ «Охматдит» МОЗ України 24.12.2020, тобто через тиждень після надання висновку мультидисциплінарної групи спеціалістів НДСЛ «Охматдит» МОЗ України. Дане дослідження проводиться в декілька етапів та триває близько 15 днів. Результати було надано 11.01.2021. На підставі отриманих результатів досліджень та з огляду на попередні висновки МГС 04.03.2021 мультидисциплінарною групою спеціалістів НДСЛ «Охматдит» МОЗ України було проведено засідання, за результатами якого (Висновок МГС № 100) було зазначено: враховуючи відсутність НLА-ідентичного сімейного донора, пацієнту абсолютно показана алогенна трансплантація ТСГК від альтернативного донора (як сімейного, так і не родинного HLA-ідентичного), за умови досягнення другої комплексної ремісії; для адекватного планування трансплантаційної процедури (яка триває не менше 3 місяців), наполегливо рекомендуємо зв`язатись з адміністрацією відділення ТКМ, ІМДХТ та ІТ в найближчі строки. В цей же день всі вищезазначені висновки було направлено до Департаменту високотехнологічної медичної допомоги та інновацій МОЗ України щодо вирішення питання проведення трансплантації кісткового мозку пацієнтам, зокрема пацієнту [PERSON] , 2015 року народження (лист від 04.03.2021 на № 29/6542/2-21 від 01.03.2021). Відділення ТКМ НДСЛ «Охматдит» МОЗ України було готове приймати на лікування пацієнта. Не зважаючи на вищевикладене, позивач посилається на бездіяльність адміністрації НДСЛ «Охматдит» МОЗ України у вирішенні питання щодо лікування дитини, посилаючись на лист-звернення, який надійшов у січні 2021 року до НДСЛ «Охматдит» МОЗ України, проте, згідно із журналом реєстрації скарг громадян за 2020 - 2023 роки, письмових заяв від батьків [PERSON] , [INFO] , або від інших органів та установ з приводу надання медичної допомоги пацієнту не надходило. 29.01.2025 представником Міністерства охорони здоров`я України було подано відзив на позовну заяву, в якому останній вказав на безпідставність вимог до Міністерства охорони здоров`я України, а відтак просив відмовити у задоволенні позовних вимог у вказаній частині. Мотивований тим, що відповідно до\~пункту 1\~Порядку,\~направленню для\~лікування за\~кордон з\~метою отримання\~медичної допомоги\~підлягають громадяни\~України за\~умови неможливості\~надання такої\~медичної допомоги\~закладами охорони\~здоров`я України,\~що підтверджується\~висновком групи\~експертів МОЗ\~відповідного профілю.\~Зазначає,\~що відповідно\~до пункту\~11\~Порядку витрати\~на оплату\~вартості лікування,\~діагностики і\~відшкодування вартості\~проїзду громадянина\~та особи,\~що його\~супроводжує,\~до місця\~лікування та\~їх повернення,\~а також\~на оплату\~банківських послуг\~громадянам,\~які самостійно\~виїхали для\~лікування до\~іноземних закладів\~охорони здоров`я,\~відшкодуванню не\~підлягають. Міністерством охорони здоров`я України двічі розглядалось питання щодо направлення громадянина України (малолітньої дитини позивачів [PERSON] 2015 року народження) за кордон для лікування, про що свідчать Висновки щодо направлення громадянина України за кордон для лікування від 15.12.2020 та від 23.03.2021. Відповідно до Висновків щодо направлення громадянина України за кордон для лікування від 15.12.2020 та від 23.03.2021, комісією не було рекомендовано направлення [PERSON] за кордон для лікування у зв`язку з не підтвердженням доцільності станом на момент розгляду Комісією через отримання протирецедивної хіміотерапії та можливістю проведення ТКМ в Україні. Також в висновку зазначено рекомендований заклад охорони здоров`я НДСЛ Охматдит. Зважаючи на вищенаведене, вважає, що МОЗ діяло у межах та спосіб, що передбачені Конституцією України та законами. Звертає увагу суд, що позивачі в позовній заяві не вказують, яким саме чином обраховується розмір завданої їм моральної шкоди, а лише вказують суму 500000 євро, що еквівалентно 22511900 грн. солідарно з кожного відповідача. Позивачі не надали належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність вини МОЗ України щодо завдання моральної шкоди позивачам. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 18.03.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] та [PERSON] адвокат Ястребова Євгенія Богданівна позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача Міністерства охорони здоров`я України просив відмовити у задоволенні позовних вимог, внаслідок їх безпідставності та необґрунтованості. Представник відповідача Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» та представник відповідача Комунального некомерційного\~підприємства Харківської\~обласної ради\~«Обласна дитяча\~клінічна лікарня» в судове засідання не з`явилися, про місце і час судового розгляду повідомлені належним чином. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі за наявними в матеріалах справи документами. Представник відповідача Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації у судове засідання на з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлені належним чином. У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та у відсутність нез`явившихся осіб. Суд, заслухавши позицію учасників розгляду, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до\~ст. 16 ЦК\~Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судовим розглядом встановлено, що 26 жовтня 2020 року [PERSON] , [INFO] , було госпіталізовано до онкологічного відділення Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня №1» з діагнозом «Гострий лімфобластний лейкоз, варіант В ІІ (соmmon-В ALL) - тип, транслокація t(12;21) (p13;q22) TEL/AML (ETV6/ RUNX1), пізній ізольований кістковомозковий рецидив, ЦНС статус- негатив, клінічна група S2; доброякісна внутрішньочерепна гіпертензія». Лікування здійснювалося згідно протокола ALL-REZ 2012. У виписці № 17373 від 23 листопада 2020 року з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого зазначено, мовою оригіналу: «Нуждается в дальнейшем стационарном лечении, продолжении курса противорецидивной полихимиотерапии по программе ALL-REZ 2012 с последующей трансплантацией костного мозга. Учитывая сохоранение МРД 1,25% после блока ПХТ F1 необходимо рассмотреть вопрос о показаниях к ТКМ направив документы в НДСБ «Охматдет» на МГС.» В обгрунтування позову представник позивача посилався на обставини, які полягали в тому, що КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1» у виписці № 17373 не зазначила про необхідність підготовки для трансплантації стовбурових клітин, що спростовується матеріалами справи. Департаментом охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації розглянуто медичну документацію [PERSON] , [INFO] , діагноз: Гострий лімфобластний лейкоз, варіант В ІІ (соmmon-В ALL) - тип, транслокація t(12;21) (p13;q22) TEL/AML (ETV6/ RUNX1), пізній ізольований кістковомозковий рецидив, ЦНС статус- негатив, клінічна група S2; доброякісна внутрішньочерепна гіпертензія щодо питання направлення її на розгляд Комісії МОЗ України з питань направлення для лікування за кордон. 30.11.2020 № 02.03-08/2196 ДОЗ ХОДА подано до МОЗ України пакет документів для розгляду на комісії МОЗ питання щодо направлення на лікування за кордон [PERSON] , [INFO] , відповідно до ст. 36 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», Положення про порядок направлення громадян України для лікування за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1079 «Про забезпечення організації направлення громадян України для лікування за кордон» та Постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2019 р № 1187 «Про внесення змін до Порядку направлення громадян України для лікування за кордон. 03 грудня 2020 року було проведено засідання № 87 Мультидисциплінарної групи спеціалістів НДСЛ ОХМАТДИТ, за якими був розбір клінічного випадку згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого No 17373 КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1», [PERSON] , [INFO] . У протоколі засідання зазначено, що у надісланій виписці відсутня інформація щодо наявності у пацієнта сиблінгів, необхідно надати інформацію. Вирішення питання про ТСГК, після оцінки відповіді на індукційну терапію (14 доба блоку F2). Судом встановлено, що позивачі зверталися 05 грудня 2020 року до Universitatsklinikum Bonn (Німеччина), який оцінив витрати на лікування, а саме трансплантацію кісткового мозку та інтенсивну терапію, в розмірі 285.000,00 євро. Також, позивачі самостійно звернулися за консультаціями до клініки «Medical Park» (Туреччина), що підтверджується формою цінової інформації від 07.12.2020 і клініки «Мейо» (місто Рочестер, США). Відповіді фахівців обох клінік містять однозначну пропозицію лікування алологенну трансплантацію кісткового мозку від неродінченного донора [PERSON] 15 грудня 2020 року Відділом онкогенетичних досліджень Лабораторії медичної генетики Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» проведено молекулярно-генетичне дослідження, відповідно до якого у [PERSON] 6,7х10-3 копій онкогена. 17.12.2020 було проведено засідання № 89 Мультидисциплінарної групи спеціалістів НДСЛ ОХМАТДИТ, за якими був розбір клінічного випадку згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого No 17373 КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1», [PERSON] , [INFO] . У протоколі засідання зазначено, що абсолютно показано проведення HLA-типування пацієнта та членів сім`ї, показано проведення протирецидивної терапії за протоколом ІІ-ІDA. Для визначення подальшої тактики лікування необхідно провести контролі на 15 та 28 добу протоколу ІІ-ІDA 22.12.2020 Генеральний директор Директорату високотехнологічної медичної допомоги та інновацій Міністерства охорони здоров`я України [PERSON] звернувся до Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації щодо розгляду питання направлення [PERSON] на лікування за кордон. В листах від 22.12.2020 та 19.01.2021 Генеральний директор Директорату високотехнологічної медичної допомоги та інновацій Міністерства охорони здоров`я України Стрілка В. зазначається, що після отримання від [PERSON] результатів протирецидивної терапії справа буде повторно направлена на відповідні групи експертів для визначення місця та тактики подальшого лікування. 21.01.2021 Комісія МОЗ з питань напрвлення для лікування за кордон вирішила на підставі того, що висновок групи екпертів МОЗ України за напрямом «Дитяча гематологія. Дитяча онкологія» у справі [PERSON] , 2015 р.н., не містить підтвердження доцільності направлення хворого на лікування за кордон відмовити [PERSON] , 2015 р.н., у взятті на облік, направленні та оплаті його лікування за рахунок коштів державного бюджету передбачених МОЗ України на зазначену мету, що підтверджується Випискою з протоколу № 2 засідання Комісії МОЗ з питань направлення для лікуванння за кордон. Також зазначено, що відповідно до висновку групи експертів МОЗ України на напрямом «Дитяча гематологія. Дитяча онкологія», рекомендовано лікування в закладах охорони здоров`я України, та проведення додаткових досліджень. Враховуючи останню інформацію пацієнту розпочато проведення протирецедивної хіміотерапії. Проведення ТКМ показано лише після досягнення ремісії у разі ефективності вказаної терапії. Оцінка можливості проведення ТКМ в Україні після отримання результатів протирецедивного лікування. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 Порядку направлення громадян України для лікування за кордон, затверджного постановою КМУ від 27.12.2017 № 1079 (в редакції постанови КМУ від 18.12.2019 № 1187) направленню для лікування за кордон з метою отримання медичної допомоги підлягають громадяни України за умови неможливості надання такої медичної допомоги закладами охорони здоров`я України, що підтверджується висновком групи експертів МОЗ відповідного профілю. Відповідно до висновку групи експертів МОЗ України на напрямом «Дитяча гематологія. Дитяча онкологія», [PERSON] рекомендовано лікування в закладах охорони здоров`я України, та проведення додаткових досліджень. Відповідно до п. 17 Порядку направлення громадян України для лікування за кордон, затверджного постановою КМУ від 27.12.2017 № 1079 (в редакції постанови КМУ від 18.12.2019 № 1187), повідомлення про прийняте Комісією МОЗ рішення про відмову в направленні громадянина для лікування за кордон надсилається громадянинові та Міністерству охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурним підрозділам з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, відповідним міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади протягом 10 робочих днів з дати прийняття Комісією МОЗ рішення. 26.01.2021 та 26.03.2021 Генеральний директор Директорату високотехнологічної медичної допомоги та інновацій Міністерства охорони здоров`я України Стрілка В. листами інформував Департамент охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації про розгляд клопотання останнього про направлення для лікування за кордон. Зазначив, що було прийнято рішення щодо відмови у взяті на облік, направленні та оплаті лікування за кордон за рахунок коштів державного бюджету передбачених МОЗ України на зазначену мету [PERSON] , 2015 р.н. 05.02.2021 Генеральний директор Директорату високотехнологічної медичної допомоги та інновацій Міністерства охорони здоров`я України [PERSON] листом інформував [PERSON] про розгляд клопотання про направлення для лікування за кордон [PERSON] .. Зазначив, що було прийнято рішення щодо відмови у взяті на облік, направленні та оплаті лікування за кордон за рахунок коштів державного бюджету передбачених МОЗ України на зазначену мету [PERSON] , 2015 р.н. Другий елемент терапії F2 було закінчено на початку грудня 2020 року, при цьому, «мінімальна залишкова хвороба» складала 6,7х10-3 копій онкогена, що є показанням для підготовки до алогенної трансплантації стовбурових клітин, що підтверджується випискою № 17373 від 16.02.2021 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Відповідно до проколу від 20 вересня 2012 року ALL-REZ BFM Обсерваційне дослідження і біобанк рецидивів гострого лімфобластного лейкозу в дитячому та юнацькому віці, при рецидиві у пацієнтів з групи середнього ризику S2 з ураженням кісткового мозку і хоррошим зниженням МЗХ після індукційної хіміотерапії виживаність без ознак захворювання склала понад 70 %, тоді як у пацієнтів з поганим рівнем відповіді мінімальної залишкової хвороби (> 10-3 після індукції ALL-REZ BFM F1/2) показники DFS склали менше 20 %. На цих результатах базується направлення пацієнтів з проміжним ризиком на алогенну ТСК після консолідаційної терапії. У ході дослідження ALL-REZ BFM 2002 було показано, що у пацієнтів з поганою відповіддю мінімальної залишкової хвороби групи S2 завдяки правильному направленню на ТСК частка безрецидивної виживаності становить >60 %». Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що згідно протокола ALL-REZ BFM наявні абсолютні покази для пошуку донора і подальшої трансплантації стовбурових клітин. Більше того, у виписці № 17373 від 16.02.2021 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] зазначено, що останній згідно програми ALL-REZ 2012 потребує госпіталізації до спеціалізованої клініки для проведення алогенної трансплантації кісткового мозку. Також, у проколі від 20 вересня 2012 року ALL-REZ BFM Обсерваційне дослідження і біобанк рецидивів гострого лімфобластного лейкозу в дитячому та юнацькому віці зазначається, що якщо на момент рецидиву сімейне HLA-типування ще не проведене, це слід зробити якомога швидше для груп S2, S3 та S4. Якщо в сім`ї є HLA ідентичні донори, рекомендується проконсультуватися з керівництвом дослідження для планування подальшої терапії. Якщо в сім`ї немає сумісного донора, то слід почати пошук неродинного донора. Водночас необхідно подати заяву до відповідної лікарняної каси для покриття витрат на можливий міжнародний пошук донорів через [PERSON] ». Крім цього, нині приблизно для 75 % пацієнтів відповідний донор може бути знайдений протягом 3 місяців. Відповідно до висновку Рефереренс-лабораторії з лабораторної діагностити онкогематологічних захворювань Українського Референс-центру з клінічної лабораторної діагностики та метрології НДСЛ «Охматдит» МОЗ України від 01.03.2021, при нормальній кількості клітинних елементів у препаратах кісткового мозку відзначається збереження гранулицитарного та мегакаріоцитарного паростків кровотворення. Еритроїдний паросток дещо розширений. Відносна кількість бластних клітин 2,0 %. 16.02.2021 № 02.03-08/204 ДОЗ ХОДА подано до МОЗ України пакет документів для розгляду на комісії МОЗ питання щодо направлення на лікування за кордон [PERSON] , [INFO] , відповідно до ст. 36 ЗУ «Основи законодавства України про охорону здоров`я», Положення про порядок направлення громадян України для лікування за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 № 1079 «Про забезпечення організації направлення громадян України для лікування за кордон» та Постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2019 р № 1187 «Про внесення змін до Порядку направлення громадян України для лікування за кордон. 04.03.2021 було проведено засідання № 100 Мультидисциплінарної групи спеціалістів НДСЛ ОХМАТДИТ, за якими був розбір клінічного випадку згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого No 17373 КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня № 1», [PERSON] , [INFO] . У протоколі засідання зазначено, що враховуючи відсутність HLA-ідентичного сімейного донора, пацієнту абсолютно показана алогенна трансплантація ТСГК від альтернативного донора, за умови досягнення другої комплексної ремісії. Для адекватного планування трансплантаційної процедури, наполегливо рекомендували зв`язатись з адміністрацією відділення ТКМ, ІМДХТ та ІТ в найближчі строки. 05.03.2021 Відділом онкогенетичних досліджень Лабораторії медичної генетики Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит» проведено молекулярно-генетичне дослідження, відповідно до якого у [PERSON] 4,8х10-5 копій онкогена. Відповідно до статті 8 Основ законодавства про охорону здоров`я, Держава визнає право кожного громадянина України на охорону здоров`я і забезпечує його захист. Кожен громадянин має право на безоплатне отримання у державних та комунальних закладах охорони здоров`я медичної допомоги. В той же час, стаття 38 Основ законодавства про охорону здоров`я вказує, що кожний пацієнт має право на вільний вибір лікаря і закладу охорони здоров`я. 14.04.2021 [PERSON] проведено операцію з трансплантації стовбурових клітин клініці «Medical Park» (Стамбул, Туреччина), що не оспорюється учасниками справи. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.\~ Позивачі скористались своїм правом гарантованим статтею 38 Основ законодавства про охорону здоров`я та самостійно обрали заклад охорони здоров`я, який надає платні послуги, у якому лікувався [PERSON] . З урахуванням визначених цивільним процесальним законом принципів змагальності й диспозитовносіт цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди, її розмір, протиправність дій відповідача та причинний зв`язок між ними. (Постанова ВС від 09.04.2024 у справі № 584/947/20). Правовідносини, які виникли між сторонами у справі з приводу стягнення заявленої позивачем до\~\~стягнення суми, є позадоговірними, а тому до цих правовідносин застосовуються положення глави 82 Цивільного кодексу України. Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 56 Конституції України проголошує право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди наведено, зокрема, у статтях 1166, 1173, 1174 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю, зокрема, органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою незалежно від вини цих органів. Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею\~\~своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК ( 1540-06 ) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для застосування такого виду відповідальності, який передбачений вищезазначеними нормами є : наявність і діях особи складу цивільного правопорушення, елементом якого є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. На відміну від загальної норми статті 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норми статей 1173, 1174 ЦК України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів. Отже, для відшкодування шкоди за правилами статей 1173, 1174 ЦК України необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо особа, яка заподіяла шкоду, не була уповноважена на такі дії; б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті 1173 ЦК України завдана шкода відшкодовується в повному обсязі; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки особи, яка заподіяла шкоду. Наявність сукупності всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Відповідно до ст. 1167 ЦКУ, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Умовами відшкодування моральної шкоди є: а) наявність моральної шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача такого виду шкоди; в) наявність причинного зв`зяку між протиправною поведінкою правопорушника і її результатом вказаною шкодою; г)вина заподіювача моральної шкоди. Обов`язковою умовою виникнення обов`язку х відшкодування моральної шкоди є вина, що має суб`єктивне значення. Виключення встановлені в ч. 2 ст. 1167 ЦКУ. Отже, для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності необхідно, щоб його дія була протиправна. Протиправність звичайно визначається як протиріччя поводження вимогам норми права з одночасним порушенням суб`єктивного права іншої особи. Відшкодуванню підлягає не лише шкода, заподіяна неправомірними діями, тобто активною поведінкою осіб, але й бездіяльність. Необхідною умовою відповідальності за заподіяння шкоди, є причинний зв`язок між дією заподіювача шкоди і майновою або моральною шкодою, що виникла у потерпілої особи. За таких обставин саме на позивача покладається обов`язок довести обґрунтованість своїх вимог, а саме, наявність шкоди, протиправність поведінки того, хто заподіяв шкоду, та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, і для настання цивільно-правової відповідальності відповідача за заподіяння матеріальної шкоди позивачеві необхідно довести наявність усієї сукупності вищезазначених ознак складу цивільного правопорушення, які необхідні для відшкодування шкоди в порядку ст. 1173 ЦК України, тоді як відсутність хоча б однієї з цих ознак виключає настання відповідальності. Незаконними діяннями органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування є діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена. Виходячи із наведеного, у спірних правовідносинах застосуванню підлягає саме норма статті 1173 ЦК України та підлягають з`ясуванню обставини наявності протиправної поведінки відповідачів, шкоди (збитків) та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідачів та збитками. Щодо першого елементу складу цивільного правопорушення, а саме, незаконності рішень і дій відповідачів по відношенню до позивачів, суд виходить з наступного. При цьому суд зазначає, що Міністерство охорони здоров`я України та Департамент охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації є суб`єктами владних повноважень. Згідно з положеннями п.1 ст. 19 КАС України на справи на справи\~у публічно-правових\~спорах,\~зокрема фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження, поширюється юрисдиція адміністративних судів. Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства. Жодним судовим рішенням не визнавалась протиправною діяльність Міністерства охорони здоров`я України та Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної (військової) адміністрації як необхідна вимога щодо відшкодування шкоди. На даний час відсутній публічно-правовий спір між позивачами та відповідачами, що унеможливлює прийняття твердження позивачів про заподіяння їм шкоди відповідачами. Отже, наявність такого елемента відшкодування шкоди\~за правилами\~статей 1167,\~1173,\~1174\~ЦК України,\~як неправомірність\~поведінки Міністерства\~охорони здоров`я України та Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації має бути доведена відповідним рішенням суду адміністративної юрисдикції і за наявності такого рішення позивач має право звернутися до суду цивільної юрисдикції з вимогою про відшкодування шкоди. При цьому суд зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправомірності поведінки Міністерства охорони здоров`я України та Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної військової адміністрації, внаслідок якої завдана шкода позивачам. Таким чином, позивачами не доведено суду, що саме внаслідок протиправних дій відповідачів, які є субєктами владних повноважень їм завдано шкоди. Суд зазначає, що Національна дитяча спеціалізована лікарня «Охматдит» та комунальне некомерційне підприємство ХОР «ОДКЛ» є самостійними юридичними особами. Одночасно, відповідно до статті 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Положеннями статті 96 Цивільного кодексу України встановлено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом. Позивачами заявлені позовні вимоги щодо солідарного стягнення моральної та матеріальної шкоди з відповідачів. При цьому, відповідно до ст. 1190 ЦК України особи, які спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Спільною вважається шкода як неподільний результат неправомірних дій або бездіяльності двох і більше осіб. При цьому не обов`язково, щоб дії або бездіяльність,які завдали шкоди іншим особам, співпадали за часом. Дане правило поширюється на випадки, коли неможливо встановити, яка дія та в якій мірі спричинила настання такого наслідку. Проте, причинний зв`язрк між кожною дією окремо і наслідком повинен бути прямим, а не опосередкованим. Отже, для настання солідарної відповідальності при заподіянні шкоди декількома особами обов`язковими умовами є наявність спільного наміру та заподіяння шкоди внаслідок спільності дій. Щодо солідарної відповідальності відповідачів перед позивачем, то суд виходить з того, що вісутнє в матеріалах справи рішення суду адміністративної юрисдикції про визнання дій відповідачів субєктів владних повноважень протипрпавними, що у свою чергу позбавляє можливості визначити результат спільних дій та їх взаємопов`язаність\~ з діями інших відповідачів. Тому,суд позбавлений можливості встановити факт спільного завдання шкоди відповідачами взаємопов`язаними сукупними діями та результат їх шкідливих діянь. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Статтею 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Документи, що долучені до матеріалів справи лише підтверджують факт захворювання та проведеного лікування та оплати медичних послуг [PERSON] . Недоведення тих чи інших обставин є підставою для відмови в задоволенні позову. Приймаючи до уваги недоведенність такої обставини, як протиправність дій відповідачів, наявність якої яка є обов`язковим елементом цивільно-правової відповідальності та підставою для відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно до вимог ст. 1167, 1173, 1174 ЦК України, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~212\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні(частини перша, друга та п`ятастатті 263 ЦПК України). Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи, не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. При цьому, суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29). На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed