Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

АТ "Перший Український Міжнародний Банк" 29.11.2019 року звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] мотивуючи позов тим, що 29.01.2014 року між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 85019460132 на підставі якого [PERSON] отримала кредит у сумі 16589,76 грн. 19.07.2016 року ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк». Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, внаслідок чого станом на 23.07.2019 року має заборгованість за кредитом в загальній сумі 55409,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Окрім того, просить стягнути на свою користь судові витрати у вигляді суми сплаченого судового збору в сумі 1921,00 грн. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2019 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. 06.03.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому вказала, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач в своєму позові замовчує той факт, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено 02.03.2018 року виконавчий напис №1115 на підстав якого з неї стягнуто заборгованість на користь ПТ «ПУМБ» в розмірі 20437,12 грн. В зв`язку з цим, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника на виконання виконавчого напису №1115 від 02.03.2018 року. Відповідач зазначає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення в зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 24 лютого 2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 577/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який в подальшому було продовжено. Розпорядженням голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ підсудну Херсонському міському суду Херсонської області. Рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 р. «Про відновлення роботи Херсонського міського суду Херсонської області, зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Херсонської області, відтермінування початку відновлення роботи Білозерського районного суду Херсонської області», зокрема вирішено відновити з 1 червня 2023 року роботу Херсонського міського суду Херсонської області, територіальну підсудність судових справ якого змінено розпорядженнями Голови Верховного Суду від 6 березня 2022 року № 1/0/9-22 (зі змінами, внесеними розпорядженням Голови Верховного Суду від 26 вересня 2022 року № 52), від 10 січня 2023 року № 2. Датою початку процесуальної діяльності, зокрема, Херсонського міського суду Херсонської області визначено 12 червня 2023 року. Після відновлення роботи суду, проведення інвентаризації, призначено розгляд справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.04.2025 року судове засідання у справі №766/23983/19 відкладено, на підставі ч.7 ст. 81 ЦПК України витребувано у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №57943961. 23.04.2025 року на виконання вимог ухвали суду від 02.04.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. надано належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №57943961. Представник позивача в судове засідання не прибув, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідачки в судове засідання не прибула, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» правонаступником всіх прав та зобов`язань якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк» та [PERSON] 29.01.2014 року було підписано пропозицію укласти договори (оферта), кредитний договір №85019460132. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у сумі 16589,76 грн. розмір процентної ставки 0,019 % річних строком користування 37 місяців. Згідно виписки з рахунку [PERSON] із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором №85019460132 станом на 06.06.2019 року [PERSON] має заборгованість в загальній сумі 55409,00 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 13250,98 грн., прострочена заборгованість за комісією в розмірі 4412,88 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 3,7 грн., строкової заборгованості за сумою кредиту в розмірі 0,00 грн., строкової заборгованості за комісією кредиту в розмірі 0,00 грн., строкової заборгованості за процентами в розмірі 0,00 грн., неустойки за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 37741,44 грн. 08.11.2017 р. за вих. №470 ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" направлено на адресу [PERSON] повідомлення про порушення основного зобов`язання, за яким повідомлено, що борг за наданим кредитом станом на 08.11.2017 р. складає 20437,12 грн. Роз`яснено, що у разі не виконання вищевказаної вимоги банк застосує заходи примусового позасудового стягнення заборгованості, зокрема шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса (арк. справи 7). Згідно реєстру поштових відправлень, вказана вимога направлена на адресу [PERSON] (арк. справи 8). З матеріалів наданих приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. виконавчого провадження №57943961 встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 02.03.2018 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №1115, яким звернуто стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 85019460132 від 29.01.2014 року, укладеним із АТ «Банк Ренесанс Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.01.2017 року по 25.01.2018 року. Сума заборгованості складає 20437,12 грн, в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 16020,02 грн, прострочена заборгованість за комісією 4412,88 грн, прострочена заборгованість за процентами 4,22 грн. Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.04.2022 року у справі №758/1777/19 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню позов задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни від 02.03.2018 року, зареєстрований в реєстрі за №1115 щодо звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 20437,12 грн. Рішення набрало законної сили 12.05.2022 року. 13.10.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №1115 виданого 02.03.2018 року приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в розмірі 20437,12 грн. Матеріали виконавчого провадження №57943961 не містять відомостей про примусове стягнення будь-якої суми з [PERSON] . У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~\~статті 1054 ЦК України\~\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до\~статті 536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першої\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі\~\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зроблено висновок, відповідно до якого, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі\~статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року в справі № 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19), «зважаючи на доводи відповідачів щодо можливості подвійного стягнення боргу з огляду на звернення стягнення на підставі виконавчого надпису нотаріуса, Велика Палата Верховного Суду наголошує, що кредитор не може бути обмежений у виборі застосованого способу задоволення своїх вимог до боржника, в той час як контроль за недопустимістю подвійного стягнення заборгованості в межах своїх повноважень здійснює як державний (приватний) виконавець, так і суд в рамках судового контролю за виконанням судових рішень». Аналогічний правовий висновок застосовано у постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 641/6811/17 (провадження № 61-17111св19), від 12 квітня 2023 року у справі № 522/16447/15 (провадження № 61-4962св21). Враховуючи вищенаведене, вчинення нотаріусом 02.03.2018 року виконавчого напису про стягнення заборгованості з [PERSON] не є підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки виконавчий напис оскаржено в судовому порядку та визнано таким, що не підлягає виконанню, відповідно такий не виконується. Звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що по суті своїй передбачає безспірність суми грошового зобов`язання, не є перешкодою для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості, що по своїй суті передбачає спірність суми грошового зобов`язання (спір). Звернення до суду з позовом у цій справі про стягнення заборгованості мало місце після звернення боржника до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких умов, наявність виконавчого напису нотаріуса про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором, який не виконано та визнано таким, що не підлягає виконанню, не свідчить про подвійне притягнення до відповідальності за одне й те саме правопорушення. Разом з тим, направивши у листопаді 2017 року вимогу про дострокове погашення заборгованості та звернувшись у березні 2018 року до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису банк на власний розсуд змінив строк виконання основного зобов`язання. Внаслідок цього він позбавлений права нараховувати відсотки після пред`явлення до позичальника вимоги. В той же час, суд вважає слушними доводи сторони відповідачки щодо неподання позивачем розрахунку заборгованості. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р №75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21). Згідно із\~статтею 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не було надано виписки про рух коштів на картковому рахунку, що унеможливлює встановити надання позивачем та користування відповідачем кредитними коштами, а тому підстави для стягнення заявленої заборгованості по кредиту відсутні. Надана представником позивача виписка з рахунку [PERSON] із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення станом на 23.07.2019 року не може підтверджувати наявність боргу, оскільки така виписка не є первинним обліковим документом бухгалтерського обліку, а є письмовою інформацією за результатами обробки\~\~фактичного операційного руху грошових коштів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 12 травня 2025 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed