Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Акціонерне товариство «Креді агріколь банк» (далі - АТ «Креді агріколь банк») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.04.2018 між ПАТ «Креді агріколь банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1/3260754, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 871280,16 грн. 29.06.2023, відповідно до договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору № від 26.04.2018, сторони домовились внести зміни до вказаного договору, шляхом збільшення строку користування кредитом та зміни кінцевої дати до якої надається кредит. Станом на 03.09.2024 загальна заборгованість відповідача складає 254425,21 грн., з якої 201331,12 грн. - строкова заборгованість, 20058, 18 грн. - прострочена заборгованість, 20133, 15 грн. - прострочені відсотки, 3366, 94 грн. - нараховані відсотки, 9535, 82 грн. - реструктуризація по простроченим відсоткам. Просило стягнути з [PERSON] на користь АТ «Креді агріколь банк» борг в сумі 254425,21 грн. та судові витрати. 14.11.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 26.04.2018 між ПАТ «Креді агріколь банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1/3260754 (далі - договір №1/3260754 від 26.04.2018). Відповідно до п. 1.1., 1.2., 1.5. договору №1/3260754 від 26.04.2018 банк надає позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит у сумі 871280, 16 грн. Строк користування кредитом з 26.04.2018 по 25.04.2025 включно. Кредит надається позичальнику в розмірі 871280, 16 грн. на купівлю транспортного засобу для особистих потреб: марка BMV X1. За користування кредитом позичальник сплачує щомісячно процентну винагороду за користування кредитом у розмірі 15% річних. 29.06.2023 між АТ «Креді агріколь банк» та відповідачем укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до кредитного договору №1/3260754 від 26.04.2018, відповідно до умов якого сторони домовились внести наступні зміни до кредитного договору: збільшити строк користування кредитом та відповідно змінити кінцеву дату до якої надається кредит згідно кредитного договору, у зв`язку з чим кінцева дата змінюється на 25.04.2028. 26.04.2018 АТ «Креді агріколь банк» перерахувало «АВТ Баварія банк» грошові кошти у розмірі 871280, 16 грн., призначення платежу оплата за автомобіль BMV X1 ЗГ, контракт KU18-1558 від 17.04.2018, [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 03.09.2024 заборгованість за договором №1/3260754 від 26.04.2018 становить 254425,21 грн., з якої 201331,12 грн. - строкова заборгованість, 20058, 18 грн. - прострочена заборгованість, 20133, 15 грн. - прострочені відсотки, 3366, 94 грн. - нараховані відсотки, 9535, 82 грн. - реструктуризація по простроченим відсоткам. 08.04.2024 на ім`я відповідача направило вимогу про дострокову сплату заборгованості, в порядку, передбаченому ст.ст.1281, 1282 ЦК України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Судом встановлено, що 26.04.2018 між ПАТ «Креді агріколь банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1/3260754. Згідно з умовами укладеного договору відповідач, як позичальник, зобов`язується погашати кредит в порядку і строки визначені графіком, викладеним в договорі кредитування. З наданих доказів встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит, перерахувавши кредитні кошти. Проте останній порушив зобов`язання з повернення кредитних коштів та зі сплати відсотків за користування ними. Відтак, позивач має право вимагати сплати кредитної заборгованості та дострокового повернення кредиту. Щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд відзначає наступне. Судом встановлено, що 08.04.2024 банк звернувся до відповідача з вимогою про дострокове повернення кредиту та сплати коштів, які складаються з непогашеної суми боргу в розмірі 232288, 90 грн. та процентів за користування кредитом - 18495, 78 грн. При цьому слід врахувати правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Відтак, позивач безпідставно нарахував відсотки за користування кредитом після 08.04.2024, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. За розрахунком суду, з урахуванням позовних вимог та розрахунку позивача, відповідач повинен сплатити на користь банку заборгованість по тілу кредиту в сумі 221389,30 грн. (201331, 12 грн. (строкова заборгованість) + 20058, 18 грн. ( прострочена заборгованість) = 221389, 30 грн.), та заборгованість за процентами 18495, 78 грн., що загалом становить 239885,08 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог. Згідно зі ст. 141 ЦПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог (94,25%), що складає 3596,94 грн.

Outcome: partial