Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір №08/02/08/840К-455, відповідно до якого остання отримала кредит на суму 23\~813,86 доларів США. В забезпечення повернення кредиту [PERSON] виступив поручителем за виконання зобов`язань [PERSON] перед банком за кредитним договором. Відповідачі не виконували належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок цього за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2009 року по справі №2-9656/09 було винесене рішення про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 26 654,68 доларів США. Ухвалами Шевченківського районного суду м. Києва від 02.12.2021 року та від 29.08.2023 року по справі №761/11415/14-ц у виконавчих листа у справі №2-9656/09 замінена сторона стягувача з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «Брайт Інвестмент». Оскільки наявна заборгованість за кредитним договором не погашена, тому позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку нараховані на вказану заборгованість 3 проценти річних за період з 01.05.2017 року по 23.02.2022 року включно в сумі 3719,97 доларів США. Позивач про час та місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему, заяв про відкладення розгляду позивач не подавав. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулося поштове відправлення з відміткою про те, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлявся рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням (до суду повернулося поштове відправлення з відміткою про те, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим). До суду не надійшло відзиву на позов. При цьому, за загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Крім того, відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на те, що належним чином повідомлені сторони не з`явилися в судове засідання, а відповідачі не подали відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору №08/02/08/840К-455 від 22.02.2008 року; розрахунок 3% річних; довідку ТОВ «Брайт Інвестмент»; відомості про офіційний курс гривні щодо іноземних валют станом на 13.09.2024 року; копію знеособленої ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 23.05.2014 року по справі №761/11415/14-ц; копію знеособленої ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2014 року по справі №22-ц/796/13028/14; копію виконавчого листа по справі №2-9656/09; копію виконавчого листа по справі №2-9656/09), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений договір №08/02/08/840К-455, відповідно до якого остання отримала кредит на суму 23\~813,86 доларів США. В забезпечення повернення кредиту [PERSON] виступив поручителем за виконання зобов`язань [PERSON] перед банком за кредитним договором. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.. Суду надані достатні та належні докази того, що у передбаченій законом формі між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 22.02.2008 року був укладений кредитний договір №08/02/08/840К-455, в забезпечення виконання якого [PERSON] виступив поручителем. При цьому позивач не надав суду належних достатніх та допустимих доказів того, що він придбав у ВАТ КБ «Надра» або іншої особи право вимоги саме за вказаним кредитним договором, а також про обсяг відступлених йому вимог, натомість заявлені в тексті позову ухвали про заміну сторони виконавчого провадження, по-перше, до матеріалів справи не долучені, по-друге, не є тими документами, які звільняють позивача від обов`язку належними достатніми та допустимими доказами довести факт придбання права такої вимоги. Так відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ЦПК України рішення суду та судове рішення не є тотожними категоріями та рішення суду є лише одним із видів судових рішень. З аналізу ч. 4 ст. 82 ЦПК України слідує, що преюдиційне значення має не будь-яке судове рішення, а саме рішення суду, тобто відповідно до ст. 258 ЦПК України рішення, яким закінчений розгляд справи по суті судом. Це також підтверджується аналізом положень ст. 264-265 ЦПК України, відповідно до яких встановлення фактичних обставин справи встановлюється судом саме в рішенні суду по суті справи. Натомість ухвала суду відповідно до ст. 258 ЦПК України є судовим рішенням, яким вирішуються процедурні питання та клопотання учасників, в тому числі і на стадії виконання судового рішення. Також відповідно до ст. 260 ЦПК України зміст ухвали суду не передбачає встановлення судом фактичних обставин спору. За комплексу вказаного, за загальним правилом, сторона зобов`язана довести перед судом обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Виключенням з цього є лише ті обставини, які встановленні саме рішенням суду, яким вирішений по суті спір та яким чітко і недвозначно судом встановлена відповідна обставина (факт), а не будь-яким судовим рішенням. \~ \~ \~ \~Ухвали суду до такого виключного переліку підстав для звільнення від доказування законом не віднесені. \~ \~ \~ \~Крім того з Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 29.08.2023 року по справі №761/11415/14-ц, на яку в тексті позову посилається позивач, скасована постановою Київського апеляційного суду від 30.10.2024 року. Отже позивач в супереч вимогам ст. 12, 81 ЦПК України не надав доказів придбання ним права вимоги до відповідачів за укладеним між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] 22.02.2008 року кредитним договором, а також про обсяг відступлених йому вимог, що вказує на необхідність відмови в задоволенні позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача судових витрат не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed