Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

У серпні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування свої позовних вимог вказала, що [INFO] помер [PERSON] , який постійно проживав на момент смерті за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді 3/25 частин житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] (квартира [ADDRESS] ), яка належала йому на підставі свідоцтва про право особистої власності на житло № [NUMBER] від 14.01.1998 року, виданого Ізмаїльським БТІ, зареєстрованого за № 608-148. Спадкоємців першої, другої та третьої черги після смерті [PERSON] немає. Пережившої дружини після [PERSON] також немає. Заповіти за час життя [PERSON] не залишав, із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після його смерті крім позивачки, ніхто не звертався. Тобто, єдиним спадкоємцем, який фактично прийняв спадкове майно після смерті [PERSON] є позивачка, як спадкоємець четвертої черги, так як проживала на момент смерті з ним за однією адресою більше 5 років однією сім`єю. Спадщину позивачка прийняла шляхом подачі приватному нотаріусу Єфимової Т.І. заяву про прийняття спадщини (заяви від 01.10.2022 року). У зв`язку із наявними тяжкими захворюваннями (ішемічна хвороба серця, дифузний атеросклеротичний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2 ст.), не можливостю самостійно себе обслуговувати у зв`язку із похилим віком, а також, не можливістю сплачувати комунальні послуги за свою квартиру, [PERSON] , ще у грудні 2008 року, попросився перейти жити до сім`ї позивачки за адресою [ADDRESS] . Позивачка зі своїм чоловіком погодилася прийняти його до себе в свою квартиру і йому була надана окрема кімната для проживання. [PERSON] вважав позивачку весь час спільного проживання донькою, називав її донькою, так як між ними дійсно були досить близькі стосунки. За час життя, позивачка неодноразово возила [PERSON] на лікування до м.Одеси та постійно допомагала йому в лікуванні (кожного півроку він лікувався в Ізмаїльській центральній міській лікарні), позивачка працює медичною сестрою в цій лікарні. В останній час життя (близько останніх півроку), [PERSON] не міг сам себе обслуговувати та знаходився постійно в ліжку. Позивачка вказує, що доглядала його та піклувалася за ним. Той факт, що [PERSON] постійно хворів, не міг сам себе обслуговувати та потребував догляду та допомоги, підтверджується посмертним епікризом з медичної картки стаціонарного хворого №3730 на ім`я [PERSON] , виданого КП «Ізмаїльська міська лікарня», в якій зазначені всі клінічні діагнози хворого. За час життя [PERSON] вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, вели спільне господарство, спільно харчувалися, облаштовували житло, ремонтували його. Пенсію, яку він отримував, він складав в спільний бюджет. Після смерті [PERSON] позивачка за свої кошти поховала його, що підтверджується свідоцтвом про поховання, виданим КП «Ізмаїльська міська ритуальна служба» № 693 від 19.08.2022 року, в якому зазначено, що саме [PERSON] здійснила організацію та проведення поховання померлого [PERSON] . Накладною від 18.08.2022 року, виданою ФОП « [PERSON] » та фіскальним чеком до неї, де зазначено, що поховання [PERSON] на суму 17285 грн., а також договором про надання ритуальних послуг від 18.08.22 року, укладеним між позивакою та ФОП « [PERSON] ». Договором-замовленням № 693 від 19.08.2022 року на організацію та проведення поховання [PERSON] , який укладений між позивачкою та КП «Ізмаїльська міська ритуальна служба». У травні 2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Єфимової Т.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , так як вона є спадкоємцем четвертої черги. Однак, нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину в зв`язку з тим, що заявницею не був підтверджений факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вищевказане спадкове майно, про що нотаріус, 16.05.2023 року повідомив листом № 176/02-14 про неможливість оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Цей факт також підтверджується тим, що всі оригінали документів на ім`я [PERSON] (технічний паспорт на квартиру, домова книга, пенсійне посвідчення, ощадкнижка, видана ПАТ «Ощадбанком», банківські картки) знаходяться у позивачки. Вся поштова особиста переписка [PERSON] зі своїм братом [PERSON] , знаходиться у неї. Весь час проживання [PERSON] з позивакою, вона за свої кошти та кошти [PERSON] , оплачували комунальні послуги за його квартиру, яка належить йому. Після смерті [PERSON] позивачка також сплачує комунальні послуги за квартиру, що підтверджується квитанціями та чеками про сплату послуг за електроенергію, водопостачання та газопостачання, обслуговування внутрішньодомових мереж. На сьогоднішній день, заборгованості за комунальні послуги не мається. Враховуючи викладене, позивачка просить суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] ( [ADDRESS] ) в період з 31.12.2008 року по 16.08.2022 року, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 3/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що [PERSON] у грудні 2008 року попросився перейти жити до сім`ї позивачки, оскільки дуже хворів. Позивачка зі своєю сім`єю доглядали його, повністю обслуговували, піклувалися, померлий [PERSON] вважав їх рідними, позивачку та її чоловіка як доньку та сина. [PERSON] проживав у будинку позивачки в окремій житловій кімнаті, його пенсія додавалася до спільного сімейного бюджету, проживали як одна родина. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що позивачка є його донькою. Коли він приїзжав до доньки, то бачив, що [PERSON] дуже хворів. З 2008 року померлий проживав з [PERSON] , за цей період життя вони вели спільний побут за спільні кошти, позивачка доглядала його, возила на лікування до м.Одеси, оплатила всі витрати на поховання. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрований власником 3/25 часток будинку [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 14.01.1998 року, виданого Ізмаїльським МБТІ, зареєстрованого Ізмаїльським МБТІ в книзі реєстру за №60д-148 від 14.01.1998 року, що підтверджується довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» №684 від 31.10.2024 року (а.с.81). Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.08.2022 року Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] помер [INFO] (а.с.8). Згідно довідки №580 від 11.08.2022 року, складеної лікарем КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф ООР» померлий [PERSON] , [INFO] , проживав на момент огляду медичними працівниками за адресою: [ADDRESS] , в квартирі, в якій проживала [PERSON] з сім`єю (а.с.88). Відповідно до розпорядження Ізмаїльського міського голови Ізмаїльського району Одеської області від 29.07.2021 року №435 р «Про привласнення самостійного юридичного адресного номера об`єкту нерухомості» привласнено житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , самостійний юридичний адресний номер - [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить 3/25 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №78558092 від 01.10.2024 року, інформація про заповіт, складений [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємців першої, другої та третьої черги після смерті [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 30.03.1988 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 16.02.1988 року, актовий запис №157, тобто, пережившої дружини після смерті [PERSON] немає (а.с.9). Як вбачається з пояснень позивачки та показів свідків, [PERSON] проживав із позивачкою [PERSON] з 2008 року по 16.08.2022 року, переїхав проживати до її місця проживання по [ADDRESS] ) у зв`язку із потребою сторонньої допомоги, неможливістю доглядати та обслуговувати себе самостійно, оскільки постійно хворів. Згідно посмертного епікризу з медичної кратки стаціонарного хворого №3730 [PERSON] , заключний клінічний діагноз: Ішемічний інсульт (11.08.2022 року) в басейні правої середньої мозкової артерії, лівобічна геміплегія, сенсорна афазія. Набряк головного мозку з ознаками вклинення стовбурних структур у великий потиличний отвір. Ішемічна хвороба серця. Дифузний атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба 2, ст. 2, Ризик високий (а.с.19). Позивачка [PERSON] здійснила поховання померлого [PERSON] зі сплатою всіх витрат, що підтверджуються свідоцтвом про поховання, виданим КП «Ізмаїльська міська ритуальна служба» № 693 від 19.08.2022 року, в якій зазначено, що [PERSON] здійснила організацію та проведення поховання померлого [PERSON] (а.с.34) та накладною від 18.08.2022 року, виданою ФОП « [PERSON] » та фіскальним чеком до неї, де зазначено, що поховання [PERSON] здійснила [PERSON] на суму 17285 грн. (а.с.35), а також, договором про надання ритуальних послуг від 18.08.2022 року, укладений між позивакою та ФОП « [PERSON] », договором-замовленням № 693 від 19.08.2022 року на організацію та проведення поховання [PERSON] , який укладений між позивачкою та КП «Ізмаїльська міська ритуальна служба». (а.с.37. 39). Як вбачається з супровідного листа КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» ООР» №580 11.08.2022 року було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] до [PERSON] (а.с.88). Таким чином, судом встановлено, що померлий [PERSON] та позивачка [PERSON] проживали однією сім`єю в період з 31.12.2008 року по 16.08.2022 року. Враховуючи встановлений судом юридичний факт, спадкоємцем після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у відповідності до ст. 1264 ЦК України, є [PERSON] , яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] 01.10.2022 року звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.10). 16.05.2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно (а.с.12). Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимової Т.І. від 16.05.2023 року №176/02-14, позивачці повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що заявницею не надано доказів родинних відносин із померлим (а.с.13). Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до\~ст.\~316\~ЦК України,\~правом власності\~є право\~особи на\~річ (майно),\~яке вона\~здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачки неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на спадкове майно, в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved