Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

14 лютого 2025 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які сплачує [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\~000 грн. і на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивувала тим, що розмір отримуваних аліментів на дітей є низьким і не може забезпечити їх потреб. Позивач несе витрати на розвиток та оздоровлення дітей, на харчування, навчання, діти перебувають на її утриманні. Доньці [PERSON] 20.09.2022 року встановлено інвалідність, а син [PERSON] потребує занять зі спеціалістами, оскільки має проблеми з комунікацією. Вказує, що відповідач є здоровим та працездатного віку, має можливість працювати. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, оскільки погіршився стан здоров`я дітей, а отримувані суми є незначними для забезпечення їх базових потреб. 18.02.2025 року по справі відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 26.03.2025 року справу призначено до слухання по суті. В судове засідання позивач подала заяву про слухання справи у її відсутності, та уточнення позовних вимог, уточнені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Вказує, що в порядку ст. 141 ЦПК України буде подано заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не направляв, відзив на позов не надав. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.02.2019 року у справі №686/7477/18 на користь позивача з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1 000,00 грн. до повноліття дитини. Судовим наказом від 31.10.2024 року у справі №686/29218/24 на користь позивача з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини. Позивач зазначає, що розмір отримуваних аліментів на даний час є низьким і не може забезпечити потреб дітей, вказує, що погіршився стан здоров`я дітей, зокрема, доньці [PERSON] 20.09.2022 року встановлено інвалідність, а син [PERSON] потребує занять зі спеціалістами, оскільки має проблеми з комунікацією, а тому просить змінити спосіб стягнення аліментів та збільшити їх розмір до 1/3 частини доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, стаття 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, стаття 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі ). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. За таких обставин по справі, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими. Суд враховує ті обставини, що діти проживають з позивачем, усі обов`язки щодо їх утримання і виховання позивач несе самостійно, діти мають проблеми зі здоров`ям. Оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, тому суд вважає за необхідне задоволити позов і змінити спосіб стягнення аліментів. Стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3\~«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved