Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Зміст позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» у березні 2025 року звернулося до суду із указаним позовом, який мотивувало тим, що 01.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №1366580, за яким остання не виконала обов`язку щодо повернення кредиту. 14.10.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» був укладений договір факторингу № 14102024, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до [PERSON] на суму 203125 грн, з яких: 25000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 178125,00 грн сума заборгованості за відсотками. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором №1366580 від 01.01.2024 в розмірі 203125 грн, та понесені судові витрати Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 13.03.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судовий розгляд на 10.04.2025 року. Позивач у судове засідання не з`явився, але у позовній заяві зазначив, що просить провести розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача в судове засідання просить ухвалити заочне рішення. У зв`язку з першою неявкою відповідачки протокольною ухвалою розгляд справи було відкладено на 02.05.2025 року. Відповідачка у судове засідання 02.05.2025 не з`явилася вдруге та не повідомила суд про причину неявки, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Згідно вимог частини 1 статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладене, суд визнав за можливе провести розгляд справи без участі сторін та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов підлягає частковому задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду Судом установлено, що 01.01.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №1366580, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 25000,00 грн строком на 360 днів, із періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 6 днів, з умовою сплати фіксованої процентної ставки у розмірі 2,5% у день, за яким остання не виконала обов`язку щодо повернення кредиту. Також сторони погодили розмір щомісячних платежів, що відображено у таблиці обчислення загальної вартості кредиту, яка є додатком № 1 до договору, та інші умови кредитування (а.с. 4-7, 8). Також до позовної заяви позивачем додано паспорт споживчого кредиту (а.с.9-10). Відтак, зміст укладеного сторонами договору та умови кредитування відображені у кредитному договорі №1366580 від 01.01.2024, який підписала [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало та перерахувало обумовлену суму коштів на картку, маска картки [NUMBER] (а.с.11). Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (частина 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. В силу статті 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з\~статтею 638\~ЦК України договір є\~укладеним,\~якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно зі статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для таких видів договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальниця [PERSON] погодилася на укладення договору саме такого змісту. Разом із тим, суд не приймає як складову частину кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачкою паспорт споживчого кредиту, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. За змістом позовної заяви сума заборгованості за цим договором складає 203125 грн, з яких: 25000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 178125,00 грн сума заборгованості за відсотками. Враховуючи, що перехідними положеннями до Закону України Про споживче кредитування обмежено максимальний розмір процентної ставки, відсотки в період, коли вони нараховувались в розмірі 2,5%, підлягають перерахуванню. Змінами до Закону України Про споживче кредитування, які набрали чинності 24.12.2023, обмежено максимальний розмір денної процентної ставки. Цей розмір у період з 24.12.2023 по 22.04.2024 не може перевищувати 2,5%, у період з 23.04.2024 по 20.08.2024 не може перевищувати 2,5% і з 21.08.2024 не може перевищувати 1%. Для здійснення перерахунку відповідно до максимальної встановленої законом ставки потрібна інформація про кількість днів протягом яких здійснювалось нарахування відсотків. Нарахування здійснювалися кожні 6 днів. Перший період, протягом якого розмір денної процентної ставки становив 2,5% тривав з 01.01.2024 по 22.04.2024, становив 113 днів протягам яких було нараховано відсотки на суму 70625 грн. Другий період, протягом якого розмір денної процентної ставки становив 1,5% тривав з 23.04.2024 по 20.08.2024, становив 120 днів протягам яких було нараховано відсотки на суму 45000 грн. Третій період, протягом якого розмір денної процентної ставки становив 1 % тривав з 21.08.2024 по 26.12.2024, становив 128 днів протягам яких було нараховано відсотки на суму 32000 грн. За перерахунком суду, сума заборгованості за відсотками становить 147625 грн, заборгованість за основною сумою боргу 25000,00 грн. Загальна сума заборгованості за цим договором складає 172625 грн Отже, позивач свої зобов`язання за договорами виконав у повному обсязі, надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов підлягає частковому задоволенню. 14.10.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14102024, відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема до [PERSON] за кредитним договором № 1366580 від 01.01.2024 на суму 203125 грн, з яких: 25000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу; 178125,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 14-18). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Отже, враховуючи досліджені докази, а також встановлені обставини, суд вважає доведеним, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачкою, відповідно до умов кредитного договору, що був укладений 01.01.2024 між [PERSON] та первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ». Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статті 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитним договорам ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачкою не надано. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, зважаючи на те, що відповідачкою належним чином не виконано зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого утворилась заборгованість, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню. Судові витрати Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено в сумі 172625 грн, тобто на 84,98 %, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 2598 грн 24 коп. (3046,88 грн.* 84,98 %) судового збору.

Outcome: partial