Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), малолітній [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] , про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини, в якому просить виключити відомості про батьківство [PERSON] , померлого [INFO] , з актового запису №1102 від 08.10.2021 року про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану і місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). В обґрунтування позову зазначала, що 16.02.2019 року між її сином [PERSON] , що загинув [INFO] , та відповідачем [PERSON] укладений шлюб, в період якого [INFO] народилась дочка [PERSON] . На час народження [PERSON] сім`я проживала в с. Губник Гайсинського району Вінницької області. В листопаді 2019 року відповідач виїхала із с. Губник в невідомому для [PERSON] напрямку. Із листопада 2019 року до 26.04.2022 року, [PERSON] та відповідач не зустрічались, не спілкувались, тобто не бачились та не підтримували сімейних відносин. З часом стало відомо про те, що відповідач проживає в м. Кіровоград, точне місце проживанням та місцезнаходження відповідача [PERSON] до дня його смерті відоме не було. З листопада 2019 року до [INFO] малолітня [PERSON] постійно проживала зі своїм батьком [PERSON] в [ADDRESS] , який самостійно займався її утриманням та вихованням. 01.03.2022 року [PERSON] у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України та введенням військового стану був мобілізований на військову службу до лав ЗСУ. На час проходження [PERSON] військової служби, за спільною домовленістю, між батьком дитини та позивачем, яка доводиться бабою дитини, було вирішено малолітню [PERSON] залишити на утриманні та вихованні позивача. З цього часу [PERSON] проживає в її сім`ї позивача, яка здійснює за нею догляд та утримує її. 02.05.2022 року позивач отримала сповіщення про те, що її син [PERSON] 27.04.2022 року був зниклий безвісти під час ведення бойових дій на території Донецької області. Після того, як [PERSON] визнаний безвісти відсутнім за особливих обставин малолітня [PERSON] залишилась без батьківської опіки та з 01.03.2022 року проживає біля позивача та перебуває на її утриманні та вихованні. У зв`язку з цим позивач звернулась до Виконкому Гайсинської міської ради про встановлення місця проживання малолітньої [PERSON] біля неї. З метою захисту прав та інтересів малолітньої [PERSON] позивач звернулась до Гайсинського районного суду із вимогами про позбавлення батьківських прав відповідача відносно доньки [PERSON] та стягнення аліментів на її утримання. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач [PERSON] подала відзив на позов, зі змісту якого стало відомо, що [INFO] у відповідача [PERSON] народився син [PERSON] , батьком якого було записано [PERSON] . Позивач вказувала, що її син [PERSON] на протязі десяти місяців до народження [PERSON] та на протязі дев`яти місяців вагітності [PERSON] , не знав що вона вагітна, з пологового будинку її не забирав, дитини не бачив та не знав, що записаний батьком дитини при реєстрації її народження, та не являється біологічним батьком [PERSON] , а тому просить виключити відомості про батьківство [PERSON] з актового запису про народження [PERSON] . Ухвалою суду від 08.07.2024 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позову (Т1 а.с.43-44). Ухвалою суду від 03.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (Т1 а.с.58-61). Ухвалою суду від 28.10.2024 року призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Комунальній установі «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», на час проведення якої зупинено провадження у справі (Т1 а.с.106-107). Ухвалою суду від 01.11.2024 року поновлено провадження у справі (Т1 а.с.122-123). Ухвалою суду від 14.11.2024 року призначено по справі посмертну судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Державній спеціалізованій установі «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи», на час проведення якої зупинено провадження у справі (Т1 а.с.147-150). 14.11.2024 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просила відмовити. В обгрунтування заперечень зазначила, що [PERSON] під час її вагітності, після пологів та народження сина [PERSON] знав, що не є кровним батьком дитини, проте заперечував проти розірвання з нею шлюбу, хотів мати з нею сім`ю та приймав її дітей. Більше того, за життя [PERSON] не заперечував проти того, щоб у свідоцтві про народження [PERSON] був записаний як батько, не подавав нотаріусу заяву про невизнання свого батьківства та позов до суду про виключення запису про нього як батька [PERSON] , тому позивач не має законних повноважень та підстав подавати позову (Т1 а.с.162-168). Ухвалою суду від 04.03.2025 року поновлено провадження у справі (Т2 а.с.5). Ухвалою суду від 25.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. На розгляд справи по суті викликано свідка [PERSON] (Т.2 а.с.25-26). Ухвалою суду від 21.04.2025 року задоволено заяву представника позивача адвоката Човганюк А.М. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (Т2 а.с.66). Позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві. Відповідач та законний представник третьої особи заперечила проти задоволення позову з підстав, наведених у відзиві. Відповідач додатково пояснила, що просила [PERSON] подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про відмову від її сина [PERSON] , оскільки народила дитину від іншого чоловіка, однак [PERSON] хотів відновити стосунки, тому складати таку заяву відмовився, пригрозив чинити перешкоди у разі звернення з позовом про розірвання шлюбу, оскільки дитина не досягла річного віку. Представник третьої особи Подільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяви про проведення розгляду справи без його участі, задоволення позовних вимог залишає на розгляд суду (Т1 а.с.75, 92, 138, Т2 а.с.19, 44, 62). Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідка, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02.08.1995 року встановлено, що позивач є матір`ю [PERSON] , [INFO] (Т1 а.с.22). 16.02.2019 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16.02.2019 року (Т1 а.с.19). Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 11.05.2019 року (а.с.21). З копії матеріалів кримінального провадження, внесеного 01.05.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12022020090000124 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України встановлено, що проводилось досудове розслідування за фактом зникнення військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , під час бойових дій (Т1 а.с.25-26, 32, 33, 34-35, 36, 37). Згідно копії висновку експерта №СЕ-19/102-22/5664-БД від 24.06.2022 року, в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію [PERSON] , [INFO] (Т1 а.с.27-31). Згідно копії висновку експерта №630/669-МГ від 22.03.2023 року, із фрагмента кістки невідомого загиблого військовослужбовця реєстраційний номер 2495/НЕ від 11.10.2022, отримані препарати ДНК, чоловічої статевої належності, встановлений їх генотип. Молекулярно-генетичним порівняльним аналізом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічною матір`ю загиблого військовослужбовця, реєстраційний номер 2495/НЕ від 11.10.2022, з вірогідністю не менше 99,999% (Т1 а.с.13-18). Таким чином, за результатами проведених молекулярно-генетичних досліджень підтверджено загибель [PERSON] в результаті чого було видано свідоцтво про смерть [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 26.04.2023 року та встановлена дата смерті [INFO] , що підтверджується його копією (Т1 а.с.9). Згідно копії довідки Губницького старостинського округу Гайсинської міської ради Вінницької області №260 від 02.06.2023 року, [PERSON] , 1995 року народження, що загинув [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але проживав до служби в ЗСУ 01.03.2022 року по [ADDRESS] (Т1 а.с.10). Згідно копії довідки Губницького старостинського округу Гайсинської міської ради Вінницької області №272 від 12.06.2023 року, [PERSON] , 1998 року народження, на території старостинського округу не зареєстрована та не проживає. В період із лютого 2019 року по листопад 2019 року [PERSON] фактично проживала із своїм чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Із березня 2019 року до складу сім`ї увійшла [PERSON] , [INFO] . В листопаді 2019 року [PERSON] виїхала із с. Губник і по час мобілізації [PERSON] не з`являлась. [PERSON] постійно проживав з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , яка перебувала на його утриманні та вихованні до призову на військову службу 01.03.2022 року (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.10.2021 року, [PERSON] народився [INFO] та в графі батьки зазначено: мати [PERSON] , батько [PERSON] (Т1 а.с.20). Згідно положень статей 122, 133 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Натомість, відповідно до ч.3 ст.137 СК України якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 31 липня 2023 року у справі № 461/3122/19 з урахуванням принципу розумності надано тлумачення положень статті 137 СК України та зазначено, що вказана норма визначає випадки, за яких батьківство особи може бути оспорено після смерті особи, яка записана батьком дитини; перший випадок стосується ситуації, коли чоловік ще під час вагітності жінки подав нотаріусу заяву про невизнання свого батьківства. У такому разі після смерті чоловіка оспорити батьківство можуть його спадкоємці (частина перша статті 137 СК України); другий випадок охоплює ситуацію коли чоловік за життя подав позов до суду про виключення запису про нього як батька дитини. У цьому разі його спадкоємці можуть підтримати позовну заяву відповідно до положень статті 55 ЦПК України про процесуальне правонаступництво (частина друга статті 137 СК України); третій випадок оспорювання батьківства стосується ситуацій, коли через поважні причини чоловік не знав про те, що записаний батьком дитини, і помер. Однак на відміну від перших двох випадків можливість оспорити батьківство належить лише таким його спадкоємцям як дружина, батьки та діти (частина третя статті 137 СК України). Таким чином, частиною третьою статті 137 СК України передбачено оспорювання батьківства правонаступником у зв`язку зі смертю особи, яка записана в актовому записі про народження батьком дитини та через поважні причини не знала про це. Закон дає право на оспорювання батьківства в цьому випадку спадкоємцям особи (дружині, батькам та дітям). При цьому поважність причин, за якими особа не знала, що вона записана батьком, є фактором, що оцінюється судом. Вказаний висновок вкладений також у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2024 року у справі № 205/3895/20. У постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №639/8165/16-ц зроблено висновок про те, що чинне законодавство надає право спадкоємцям оспорювати батьківство спадкодавця лише за умови, якщо через поважні причини останній не знав за життя про те, що записаний батьком дитини. Судом було встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , народжений під час перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі, тому відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 122 СК України. Під час судового розгляду для вирішення питання про те, чи дійсно [PERSON] , який помер [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , за клопотанням позивача судом була призначено посмертну судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Державній спеціалізованій установі «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи». Однак, відповідач, будучи обізнаною про наявність цієї цивільної справи і про призначення судом відповідної судової експертизи, дату, час та місце її проведення, без жодних поважних причин ухилилася від участі в експертизі, для відібрання експертом біологічних зразків разом із дитиною не з`явилася, тому призначена судом посмертна судова молекулярно-генетична експертиза не була проведена. При цьому, у відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні відповідач підтверджує, що [PERSON] не є біологічним батьком її дитини [PERSON] . Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначає, що [PERSON] знав про відсутність кровного споріднення між ним та [PERSON] та про те, що був зазначений батьком дитини у актовому записі про народження, і жодним чином не намагався оспорити даний факт. Свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] з 2017 року, з якою перебуває в дружніх стосунках, підтримує з нею зв`язок з телефонному режимі, зустрічаються. Їй відомо, що померлий [PERSON] знав, що він не являється біологічним батьком [PERSON] . [PERSON] [PERSON] хотів створити з [PERSON] сім`ю, разом жити та виховувати дітей. Приблизно в листопаді, грудні 2021 року вона перебувала у [PERSON] вдома в місті Бобринець, де відпочивали, та до останньої приїхав [PERSON] , який стукав в двері, просив Луїзу вийти та поговорити. В цей час він до неї телефонував та чула як [PERSON] говорила [PERSON] , що вона вагітна від іншого чоловіка. Під час телефонного дзвінка бачила в телефоні [PERSON] фото [PERSON] , який був підписаний «муж». [PERSON] розмовляла з [PERSON] по гучному зв`язку. У [PERSON] четверо дітей, двох з яких звати [PERSON] та [PERSON] , імена інших двох дітей не знає. Її показання є достовірними. Сумніви представника позивача щодо показань свідка [PERSON] викликані необізнаністю в іменах інших двох дітей відповідача, суд відхиляє, оскільки свідок перебуває в дружніх відносинах з відповідачем, а не її дітьми, яка повідомила суду відомі їй обставини, свідком яких вона була. Показання свідка [PERSON] суд визнає достовірними, оскільки свідок попереджена про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань та підстав їм недовіряти немає. Зі змісту проаналізованих судом скріншотів листування в застосунку месенджері, яке судом приймається до уваги та оцінюється як електронний доказ, встановлено, що учасниками цього листування є [PERSON] і відповідач, які спілкувались під час вагітності відповідача, а також після народження нею дитини [PERSON] (Т1 а.с.172-194). З скріншоту листування, яке знаходиться в Т1 на а.с.191 судом встановлено, що відповідач повідомила [PERSON] про те, що вагітна та в неї є інший чоловік. Про те, що таке листування і саме такого змісту дійсно відбувалось між [PERSON] і відповідачем, останньою було підтверджено безпосередньо в судовому засіданні. Отже встановлені судом обставини свідчать про те, що [PERSON] за життя знав, що він записаний батьком дитини [PERSON] , оскільки перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який з відповідачем не розірвав, однак не оспорив своє батьківство. Сам факт біологічного споріднення правового значення у цій справі не має, оскільки предметом встановлення та фактором дослідження у випадку звернення до суду з позовом у порядку частини третьої статті 137 СК України спадкоємцем особи, яка записана в актовому записі про народження батьком дитини, є поважність причин, у зв`язку з якими чоловік не знав про те, що записаний батьком дитини за життя. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, адже у позивача в розумінні статті 137 СК України відсутнє право на пред`явлення даного позову, оскільки не доведено, що її син за життя не знав і не міг знати про те, що був записаний батьком дитини відповідача. Досліджений судом відеозапис (Т1 а.с.198) де зафіксовано інтимні стосунки (поцілунки) між [PERSON] та [PERSON] надані на підтвердження існування між [PERSON] та відповідачем особистих сімейних відносин суд до уваги не приймає, оскільки не містить інформацію про дату проведення відеозйомки. Засвідчене паперове фото фрагменту з відеозапису (Т1 а.с.199) внаслідок низької якості є нечітким та доказового значення не має. Досліджений судом відеозапис (Т1 а.с.200) де зафіксований [PERSON] з двома дітьми суд до уваги не приймає, оскільки не містить інформацію про дату проведення відеозйомки. Копія акту фактичного проживання від 04.05.2022 року дитина [PERSON] на час проведення обстеження проживає за адресою: [ADDRESS] разом з бабою [PERSON] (а.с.12), не має доказового значення для вирішення спору про оспорювання батьківства щодо [PERSON] . Акт про проведення обстеження умов проживання родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (Т1 а.с.23-24), не має доказового значення для вирішення спору про оспорювання батьківства [PERSON] . Оскільки позовні вимоги залишені без задоволення витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed