Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

27.05.2024 Позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути з Відповідача [PERSON] на користь Комунально-побутового підприємства «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради заборгованість, яка на 01.05.2024 складає 31 776,89 грн, за надання послуг теплопостачання. Свою позицію Позивач обґрунтовує тим, що 04.10.2017 між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір про надання послуг за опалення №6653. За цим договором КПП «Теплоенергопостач» ІМР зобов`язане було надавати Споживачеві послуги опалення за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 28,1 м2. 01.12.2021 зі споживачем [PERSON] , на виконання вимог ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», було укладено індивідуальний договір. Відтак, Позивачем, серед іншого, надаються послуги теплопостачання і до квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Рішення щодо відключення від мереж централізованого опалення № 10 по [ADDRESS] , станом на дату звернення до суду, немає. Відтак, Відповідач не відмовився від послуг. Так, за період з 01.10.2017 по 30.04.2024 Відповідачу нараховано суму за спожиті послуги в розмірі 52 489,78 грн. Сплачено за спірний період - 20 840, 05 грн. Таким чином, на 01 05 2024 за надані послуги теплопостачання становить 31 776,89 грн. Враховуючи вище викладене, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги теплопостачання у розмірі 31 776,89 грн. 27.05.2024 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М. 05.06.2024 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.06.2024 у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. без повідомлення-вікликом сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 12.06.2024, також відповідачку було направлено копію позовної заяви із додатками. Відзиву на позов відповідач у встановленому законом порядку строк не надав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.02.2025 року у справі було здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін - до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у матеріалах справи міститься клопотання представника позивача від 02.05.2025 року про розгляд справи за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі та їх представники у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. У встановлений судом строк відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із до ч.1 та ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно із ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. За п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Так, судом встановлено, що Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» є виконавцем послуг з постачання теплової енергії (централізованого опалення) в межах територіальної громади м. Ірпінь. Відповідно до копії Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права та їх обтяжень № 98960803 від 29.09.2017 та копії договору купівлі-продажу квартири № 724 від 29.09.2017, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що 04.10.2017 між Комунально-побутовим підприємством «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради та [PERSON] - власником майна за адресою [ADDRESS] , було підписано договір про надання послуг з опалення № 6653. Відповідно до умов договору Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради зобов`язане було надавати споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, які проживають у квартирі [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 28,1 метри квадратних, послуги з опалення, а відповідач зобов`язана своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.1 - 1.4, 5.2 Договору). 01.12.2021 зі споживачем [PERSON] , на виконання вимог ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», було укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічним договором приєднання. Згідно з розрахункового листа № 6653-2 абонента [PERSON] загальна сума заборгованості власника [PERSON] за з спожиту теплову енергію, складає 31 649,73 грн. Крім того за заборгованість по особовому рахунку станом на 01.10.2017 становила 127,16 грн. Підписавши Договір про надання послуг з опалення,Відповідач визнав вказаний залишок боргу та сплатив його. Таким чином, на 01.05.2024 заборгованість за надані послуги теплопостачання становить 31 776,89 грн. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Відповідно до тарифів на послуги з теплової енергії для населення, які затверджені рішеннями Виконавчого комітету Ірпінської міської ради № 28/8 від 26.02.2019, № 140/2 від 12.10.2021, № 58/6 від 23.09.2022, № 113/8 від 26.09.2023 , № 136/5 від 07.11.2023 нараховувалась плата за надані послуги з централізованого опалення. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.05 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та укладеного Договору, відповідач повинен був сплачувати плату за надані послуги з централізованого опалення, не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Нарахування здійснювалися за фактично спожиту теплову енергію, кількість якої визначено загально будинковим тепловим лічильником. За наявності заборгованості у відповідача за цим договором позивач зараховує кошти, що надійшли від відповідача як погашення заборгованості за надані послуги в минулі періоди за цим Договором, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу. Позивачем зобов`язання визначені Договором про надання послуг з опалення виконані належним чином та у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання не виконав, за надані послуги не розраховувався і станом на 01.05.2024 має заборгованість та відповідно до наданого розрахунку складає 31 776,89 грн. З огляду на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Враховуючи той факт, що відповідач отримував послуги теплопостачання, не відмовлявся від їх одержання та перебував в договірних відносинах з Комунально-побутове підприємство «Теплоенергопостач» Ірпінської міської ради, суд вважає, що з відповіда на користь позивача слід стягнути заборгованість за отримані послуги в повному розмірі. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи положення ч. 1ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок. На підставі ст. ст. 526, 611, 625 ЦК України,

Outcome: approved