Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 04.08.2020 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб із відповідачем [PERSON] . Від шлюбу у сторін є спільна дитина - [PERSON] , [INFO] . На даний час у сторін відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя. Подружжя втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть і їх шлюб фактично припинив існування. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у Віньковецькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 22. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, але надала письмову заяву, у якій позов підтримала та просить шлюб розірвати, справу просить розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, у якій позов визнав, згоден на розірвання шлюбу, просить розглядати справу у його відсутність. Суд, враховуючи наявність законних підстав для задоволення позову відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачем та вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони перебувають у шлюбі з 04.08.2020 року, який зареєстрований Віньковецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 04.08.2020 року. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.02.2021 року. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами необхідно розірвати, так як у сторін відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя. Подружжя втратили почуття поваги та любові один до одного. Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, спільно не проживають і їх шлюб фактично припинив існування. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до п. 7 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-VІ від 01.07.2010 року у разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. При зверненні до суду з позовом позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0.4261123050.1 від 19.03.2025 року. Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні відповідач визнав позов у повному обсязі, то суд приходить до висновку, що позивачці відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову у розмірі 605 грн 60 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. На підставі ст.ст. 24, 56, 112 СК України,

Outcome: approved