Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

[PERSON] (далі Позивачка) звернулася в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що між нею та Відповідачем шлюб зареєстровано 16 січня 1999 року виконкомом Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за №01. З позовної заяви вбачається, що у період шлюбу у сторін народилося шестеро дітей, з яких троє на цей час є неповнолітніми - син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з Відповідачем не склалося, оскільки у них постійно виникали сварки та непорозуміння, відповідач не поважав її як дружину, не хотів налагодити відносини, свої інтереси ставив вище, зловживав спиртними напоями та будучи в стані сп`яніння ображав її нецензурними словами, що негативно відображалося на дітях, йшов з сім`ї. Такі відносини вона не могла терпіти, тому вони припинили спільне проживання. Сторони сімейних відносин не підтримують, впевнившись, що примирення є неможливим та суперечить її інтересам, просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 02.10.2024 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано\~Відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання\~ відзиву на позовну заяву. Відповідач, [PERSON] , повідомлений про відкриття провадження у справі, дату, час та місце розгляду справи шляхом отримання ухвали та позовної заяви з додатками. Відзиву на позов у визначений судом строк не подавав, але 28.10.2024 подав до суду заяву, в якій просив надати їм з дружиною строк на примирення, оскільки у них є неповнолітні діти, яким потрібен батько. Ухвалою суду від 31.10.2025 було надано строк на примирення, а провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 09.05.2025 поновлено провадження у справі у зв`язку із закінченням строку на примирення. Тим часом, 11.11.2024 [PERSON] подала до суду заяву, в якій зазначала, що вона наміру відновити шлюбні відносини з Відповідачем не має, оскільки він приходить додому у нетверезому стані, погрожує не тільки їй, а й дітям, які його бояться, діти не хочуть з ним проживати, відповідач погрожує їй ножем, пістолетом, ламає дітям психіку. Суд направив сторонам судові повістки на 09.05.2025, але поштові відправлення були повернуті без вручення з відміткою уповноваженої особи "Укрпошти" про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Про зміну місця проживання сторони суд не повідомляли. Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи й вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 16 січня 1999 року виконкомом Водицької сільської ради Рахівського району Закарпатської області за №01, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з основними засадами цивільного судочинства суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З наданого Позивачкою повідомлення начальника Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області №11593-2024 від 08.11.2024 слідує, що [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-1 КУпАП (домашнє насильство) та щодо нього було винесено обмежувальний припис і взято на профілактичний облік як "кривдник". Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони спільно не проживають та не підтримують сімейних відносин. Нині шлюб має формальний характер, збереження нормальних сімейних відносин між сторонами є неможливим, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам Позивачки та інтересам дітей сторін, даних про те, що у наданий судом строк на примирення сторони поновили сімейні відносини, суду не надано, тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Позивачка, як особа, яка під час укладення шлюбу змінила прізвище, але своїх бачень щодо залишення їй того чи іншого прізвища суду не представляла, тому суд це питання не вирішує. Згідно з вимогами ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Таким чином, копію даного рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану, для внесення відповідних відомостей. Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Позивачка при подачі цього позову сплатила 1211,20 гривні судового збору, однак не просила стягувати судові витрати з Відповідача в її користь, тому відповідно до принципу диспозитивності судового процесу ці витрати суд залишає за Позивачкою. На підставі викладеного та

Outcome: approved