Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Адвокат Маслюженко М.П., який діє в інтересах ТОВ «Санфорд Капітал», звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 22037000525340 від 04.08.2021 в розмірі 59247,21 грн, що складається із залишку простроченого кредиту в розмірі 33026,31 грн, залишку прострочених комісій у розмірі 26220,90 грн; понесені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 2422,40 грн, витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 7200,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.08.2021 АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідач уклали кредитний договір № 22037000525340, що складається з публічної частини договору, яким є універсальний договір банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро» зі змінами та доповненнями, затверджений банком і розміщений на офіційному сайті банку www.creditdnepr.com.ua (далі - Універсальний договір, УДБО) та індивідуальної частини, якою є вказаний кредитний договір. Клієнт, підписанням кредитного договору підтвердив, що він акцептував УДБО шляхом підписання заяви-згоди про приєднання і згоден з усіма його умовами в повному обсязі (з урахуванням всіх змін та доповнень), такі умови йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Кредитний договір разом з УДБО та заявою-згодою складають єдиний договір. Кредитний договір та документи до нього укладено в паперовій формі у відділенні банку шляхом підписання з боку клієнта власноручним підписом, а з боку банку, відповідно до п. 2.6 Універсального договору банківського обслуговування клієнтів фізичних осіб, шляхом нанесення на нього типографськими засобами відбитка печатки банку та підпису уповноваженої особи банку (факсиміле), з чим погодився відповідач, що вбачається з розділу 5 кредитного договору. Кредитний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Відповідно до п. 1.1, 1.2 кредитного договору банк зобов`язується надати клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на поточні потреби в сумі 37200,00 грн, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити плату за кредитом (проценти та комісії), а також належним чином виконати інші зобов`язання. Відповідно до умов кредитного договору - п. 1.3 кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, що відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». У п. 1.2 кредитного договору сторони погодили, що строк кредитування становить 24 місяці з дня укладення договору, а кінцевою датою повернення кредиту є 04.08.2023. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом 56,0% річних. Щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості погоджена сторонами у відсотках від суми кредиту і її розмір встановлений в певних змінюваних ставках за різні періоди строку кредитування. Одночасно з укладенням кредитного договору клієнт уклав з ПрАТ «УАСК АСКА-Життя» договір добровільного страхування життя від 04.08.2021. Розмір страхового платежу за цим договором страхування становить 7200,00 грн. Вигодонабувачем за цим договором страхування є банк. За умовами кредитного договору, відповідно до п. 2.1 клієнт доручив банку в дату надання кредиту здійснити договірне списання коштів з рахунку клієнта в сумі страхового платежу на користь страховика, згідно з укладеним договором страхування. В розділі 3 кредитного договору сторонами узгоджено порядок погашення заборгованості за договором. Так, згідно з п. 3.1-3.2 кредитного договору зазначено, що платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів. Дата погашення та розмір обов`язкового платежу визначені в графіку платежів, який викладений в розділі 4 кредитного договору. У відповідності до приписів Закону України «Про споживче кредитування» при укладенні кредитного договору банком була доведена до відома клієнта інформація про умови кредитування, розмір реальної річної процентної ставки, орієнтовну загальну вартість кредиту, що підтверджується власноручним підписом клієнта під текстом кредитного договору, а також під текстом паспорту споживчого кредиту. Після укладення кредитного договору банк свої зобов`язання виконав і зарахував на банківський поточний рахунок клієнта грошові кошти в сумі 37200,00 грн, з яких сплатив на рахунок ПрАТ «УАСК АСКА-Життя» страховий платіж від імені клієнта в розмірі 7200,00 гривень, що підтверджується випискою з банківського рахунку клієнта. Відповідач з моменту укладення кредитного договору і до моменту звернення з позовом відповідач сплатив банку 19802,99 грн, останній платіж проведено 04.04.2022. Строк повернення всієї суми отриманого кредиту та сплати всіх нарахованих банком платежів за кредитом мав остаточно спливати в погоджену сторонами кінцеву дату повернення кредиту, а саме 04.08.2023. Однак, у зв`язку з початком війни на підставі самостійного рішення банку, як кредитора у кредитному зобов`язанні, з 01.03.2022 були запроваджені «кредитні канікули», умови яких передбачали перенесення строку платежів за кредитом на погашення суми основного боргу («тіла кредиту») на майбутні періоди. Тривалість «кредитних канікул» визначалась банком індивідуально для кожного клієнта і відображена у виписках по рахунках відповідача. Зазнав фактичних змін графік платежів клієнта з повернення основного боргу («тіла кредиту»). У зв`язку із тим, що протягом строку дії «кредитних канікул» відповідач не сплачував кошти на погашення основного боргу, кінцевий строк виконання зобов`язань перед банком продовжився і мав спливати пропорційно строку тривалості «кредитних канікул». Відповідач протягом строку «кредитних канікул» належним чином умови кредитного договору не виконував, у зв`язку з чим банк вимагав дострокового погашення всієї заборгованості за кредитним договором шляхом відправлення відповідачу повідомлення на номер його телефону за правилами УДБО. Таким чином, термін виконання зобов`язань клієнта з погашення всієї заборгованість за кредитним договором настав достроково 27.09.2023, після чого банк не здійснював нарахування щомісячної комісії за обслуговування кредиту та не нараховував штрафні санкції. 11.04.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал» (фактор) був укладений договір факторингу № 11/04/24. Клієнт і фактор підписали додатки до договору факторингу, зокрема реєстр боржників і акт приймання-передачі прав вимоги. Фактор набув право вимоги до боржників за кредитними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача за кредитним договором № 22037000525340 від 04.08.2021. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 22037000525340 від 04.08.2021, складеного АТ «Банк Кредит Дніпро» станом на 10.04.2024 (дата, що передує дню відступлення права вимоги), заборгованість відповідача становить 33026,31 грн - залишок простроченого кредиту; 26220,90 грн - залишок прострочених комісій, що разом становить 59247,21 грн. Ухвалою судді від 12.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів із дня вручення копії даної ухвали подати відзив на позовну заяву відповідно до ст. 191 ЦПК України. Ухвалою судді від 02.04.2025 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін до розгляду з викликом сторін на 06.05.2025. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до приписів ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Зокрема, шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому в силу вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. 04.08.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачем було укладено кредитний договір № 22037000525340, відповідно до умов якого, відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 37200,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж у розмірі 7200,00 грн. Строк договору становить 24 місяців, тобто до 04.08.2023. Згідно з п. 1.2 кредитного договору № 22037000525340 процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується на строкову заборгованість за кредитом у розмірі 0,001% річних; щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості з 04.08.2021 по 03.03.2022 7% від суми кредиту; з 04.03.2022 по 03.09.2022 5,5% від суми кредиту; з 04.09.2022 по 03.03.2023 4% від суми кредиту; з 04.03.2023 по 04.08.2023 2,25% від суми кредиту. У разі неповернення суми кредиту в терміни, встановлені договором (в дати, передбачені, графіком платежів, в кінцеву дату повернення кредиту, або іншу дату, визначену банком у письмовій вимозі у випадку порушення клієнтом умов договору), клієнт зобов`язаний сплатити банку проценти за порушення грошового зобов`язання (згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України) в розмірі 56,00% процентів річних від простроченої заборгованості за кредитом за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості. Відповідно до договору факторингу № 11/04/24, укладеного 11.04.2024 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Санфорд Капітал», до нового кредитора перейшло право вимоги до відповідача. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором № 22037000525340 від 04.08.2021 станом на 10.04.2024 заборгованість відповідача становить 59247,21 грн, що складається із заборгованості за основним боргом у розмірі 33026,31 грн, залишку прострочених комісій у розмірі 26220,90 грн. Зі змісту\~наданої виписки АТ «Банк Кредит Дніпро» по особовому рахунку за період з 04.08.2021 по 10.04.2024 вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від банку, що також вказує на наявність між сторонами кредитних правовідносин. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушенням зобов`язання згідно зі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частинами 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач грошові кошти за кредитним договором не повернув на час розгляду справи. До позивача як до нового кредитора за означеним договором факторингу перейшло право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором ґрунтуються на законі та умовах договору та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Відносно судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7200,00 грн суд зауважує таке. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частин 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц від 20.09.2018 на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Так, у матеріалах справи містяться копія договору № 01/04 про надання правничої допомоги від 01.04.2024; копії додатку № 2 до договору про надання правничої допомоги, прейскуранту вартості послуг від 01.04.2024, акта приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 4 від 16.12.2024 в розмірі 7200,00 грн; копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої допомоги. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), «Двойних проти України» (Заява №72277/01), «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у рішенні в справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. На ці ж обставини та критерії посилається Верховний Суд у справі № 756/2114/17 від 13.02.2019, зменшивши розмір судових витрат, зважаючи на те, що заявлений розмір був неспівмірний зі складністю справи. У постанові від 22.03.2023 у справі № 758/6113/19 Верховний Суд зазначив, «що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами,

Outcome: approved