Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

30 січня 2025 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Служба у справах дітей адміністрації Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовував тим, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] . 14.09.2017 рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] . [PERSON] у 2020 році звертався до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про визначення проживання [PERSON] з батьком та позбавлення батьківських прав матері. 11.11.2020 рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області позовні вимоги задоволено частково та визначено місце проживання дитини, в іншій частині відмовлено. Дочка [PERSON] з 2020 року проживає разом з позивачем, відповідачка участі в її утримані не приймає, матеріально не забезпечує, не бере участі у її вихованні, не проявляє бажання бачитись з дочкою, не цікавиться її навчанням та успіхами. Зі сторони позивача перешкод у їх спілкуванні з відповідачкою не має. Посилаючись на зазначені вище обставини, позивач [PERSON] просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 лютого 2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до провадження. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Зобов`язано Службу у справах дітей адміністрації Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської областірозглянути питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав. 04 березня 2025 року до суду зі служби у справах дітей Ольшанської селищної ради надіслано Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків для допиту: [PERSON] та [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що з 2020 року його донька [PERSON] , 2014 року народження за рішенням суду проживає з ним. З колишньою дружиною, матір`ю [PERSON] увесь час проживають в одному під`їзді одного будинку. Питання проживання з ним доньки стало через невиконання [PERSON] батьківських обов`язків. Зокрема, дитина з народження не мала щеплень, проти яких заперечувала відповідачка. У зв`язку з цим, дитина не ходила до садочку, а у подальшому стало б питання щодо зарахування до школи. З 2020 року [PERSON] дитиною не займається, не спілкується з нею, не утримує, аліменти не сплачує, жодних обов`язків не виконує. Після повномасштабного вторгнення військ рф в Україну, [PERSON] з молодшим сином та своєю матір`ю виїхали до Німеччини. У 2023 році [PERSON] один раз приїздила у село, випадково зустрілась з [PERSON] , проте з дитиною не привіталась, не поспілкувалась, що дуже сильно засмутило дитину. [PERSON] жодного разу не зателефонувала ні йому, ні доньці. На даний час позивачу відомо, що у відповідачки у Німеччині відібрали молодшого сина та позбавили [PERSON] батьківських прав. За вищевказаних обставин просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник позивача адвокат Давидова О.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві. Крім того, звернула увагу суду, що у 2020 році вже поставало питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої доньки, проте вона жодних висновків не зробила, з того часу долею дитини не цікавиться, матеріально не утримує, не піклується про неї. Представник Служби у справах дітей адміністрації Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської областіЧебанюк С.В. у судовому засіданні підтримала Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та суду пояснила, що сім`я [PERSON] соціально закрита, на контакт з відповідними службами не йшла. Після визначення місця проживання [PERSON] з батьком, дитина почала відвідувати садочок, пішла до школи, відвідує гуртки. Нажаль робота з [PERSON] щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків результату не дала. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, шляхом направлення Ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток в електронний кабінет, проте у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, справа вирішується за наявними матеріалами. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд постановив ухвалу про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позицію сторін, допитавши свідків у судовому засіданні, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого. [INFO] народилася [PERSON] . [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, що видано повторно, серії [NUMBER] (а. с. 9). 14 вересня 2017 року рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області частково задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, шлюб розірвано та відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . Призначено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу)батька [PERSON] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 10 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Призначено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання щомісячно, в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів, починаючи з 10 травня 2017 року, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років (а. с. 11-15). 11 листопада 2020 року рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області частково задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , [INFO] . В частині позбавлення батьківських прав [PERSON] - відмовлено (а. с. 16-24). 14 червня 2021 року рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області частково задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , припинено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , за рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2017 року у цивільній справі № 480/769/17. Призначено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1 197 грн 50 коп., щомісячно, починаючи з 18 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 25-30). Відповідно до довідки № 26 про зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб від 15.01.2025, виданої [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 32). Згідно довідки № 06/01-09 від 16.01.2025, виданої Ольшанським ліцеєм Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, [PERSON] , мати учениці 4-Б класу [PERSON] , 2014 р.н., не приймала участі у жодному шкільному заході, не приходила до закладу, не була присутньою на батьківських зборах, успіхами дитини не цікавилась, з вчителями не спілкувалась щодо дитини (а.с. 33). [PERSON] , згідно характеристики № 05 від 20.01.2025 Ольшанського будинку культури Ольшанської селищної ради Миколаївського району є ученицею народного аматорського колективу «Горнятко», розпочала навчання з ініціативи і підтримки батька, який відіграє важливу роль у виховані дитини, завжди підтримує її у творчих починаннях і допомагає розкривати її талант. [PERSON] є прикладом для однолітків та активною в житті колективу, завдяки підтримки та вихованню з боку батька, що є беззаперечним доказом важливості сімейних цінностей у розвитку дитини. Мати не брала участі у вихованні дитини, успіхами не цікавилась (а. с. 34). Відповідно до Висновку виконавчого комітету Ольшанської селищної ради Миколаївського району, Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а. с. 75-78). З Висновку слідує, що між [PERSON] і [PERSON] був укладений шлюб в якому народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя сім`ї не склалось і подружжя проживало окремо. [PERSON] проживала з матір`ю, при цьому постійно спілкувалась з батьком. [PERSON] не приділяла належної уваги донці, не проходила щеплення та медичне обстеження, лікування. Дитина не відвідувала дошкільний навчальний заклад. Спілкування з однолітками у [PERSON] не було. З 2020 року [PERSON] проживає з батьком, після чого [PERSON] почала отримувати належний медичний догляд, спілкування з однолітками, навчання та соціалізацію. Мати [PERSON] не бере ніякої участі в утриманні [PERSON] , спілкування з дитиною відбувається епізодично. Після того як дочка почала проживати з батьком, мати [PERSON] не проявляла бажання бачитись з дитиною, не цікавилась її успіхами у школі. Будь-яких перешкод у спілкуванні дочки [PERSON] з матір`ю не відбувалось. Причинами зазначених вище обставин є байдужість жінки до своєї дитини. Службою у справах дітей зроблено запит до виконавчої служби з приводу сплати аліментів громадянкою [PERSON] на утримання доньки [PERSON] . Станом на 20.02.2025 наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 67 506 грн 75 коп. Останні три роки [PERSON] мешкає у Німеччині. За даними національної соціальної сервісної служби України у [PERSON] в Німеччині був відібраний молодший син, влаштований до німецької сім`ї, [PERSON] позбавлена батьківських прав (а.с. 119). За місцем проживання [PERSON] проведено обстеження житлово-побутових умов, про що складений відповідний акт. Умови повністю відповідають санітарним нормам, забезпеченню повноцінного проживання дитини відповідного віку. З метою захисту прав дитини, Виконавчий комітет вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] (а. с. 74-78). Свідок [PERSON] , [INFO] у судовому засіданні повідомив, що є вітчимом [PERSON] , проживають разом. З 2020 року [PERSON] через суд домігся проживання доньки [PERSON] з ним. [PERSON] проживає у їхньому під`їзді увесь час, до повномасштабного вторгнення військ рф, а у подальшому виїхала за кордон. З моменту проживання доньки з батьком, [PERSON] жодного разу не приходила провідати дитину, іноді зустрічались на дитячому майданчику, не цікавилась навчанням та станом здоров`я, матеріально дитину не підтримує, аліменти не сплачує. Від виконання батьківських обов`язків самоусунулась. Свідок [PERSON] , [INFO] у судовому засіданні повідомила, що працює в Ольшанській селищній раді, сім`ю [PERSON] та [PERSON] знає. З 2020 року [PERSON] проживає у сім`ї батька і з того часу [PERSON] від виконання обов`язків самоусунулась, долею дитини не цікавиться, матеріально не допомагає, з дитиною не спілкується. Жодного разу у школі свідок [PERSON] на лінійках, святах не бачила. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 за № 789-XII) та частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у статті 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ст. 11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з положеннями частин 1 - 5 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 164 СК України встановлені підстави позбавлення батьківських прав. Так, відповідно до частин 1, 3, 4 вказаної статті СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені ст. 166 СК України, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до частин 1- 5 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. У пунктах 15, 16, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] та не виконує батьківських обов`язків по відношенню до неї, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальне забезпечення, дитину не відвідує, маючи можливість проводити час із дочкою не використовує такої можливості, виховним процесом не цікавиться, предметами першої необхідності та одягом не забезпечує, своєю поведінкою демонструє незацікавленість у возз`єднанні сім`ї, тому суд, дослідив докази, які містяться в матеріалах справи вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо її малолітньої дитини, у зв`язку з невиконанням відповідачкою своїх батьківських обов`язків, що підтверджено долученими доказами. Отже, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її дочки [PERSON] , [INFO] у повному обсязі. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У матеріалах справи міститься Квитанція ID: 2993-39-10-5509-53-73 від 30 січня 2025 року, відповідно до якого, 30 січня 2025 року позивач [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп., сплачений позивачем при поданні позовної заяви.

Outcome: approved