Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

18.02.2025 позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 669\~050,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.10.2024 о 10:00 год. в м. Харків на перехресті вул. Академіка Синельникова та Харківське шосе, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ номерний знак [NUMBER] яким керував [PERSON] та автомобіля Toyota Camry, номерний знак [NUMBER] , який належать [PERSON] Постановою Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2024 по справі №953/6644/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП. На момент ДТП діяв Договір страхування наземних транспортних засобів «КАСКО ALL RISKS» №2013/24-Т/Х/01 від 20.09.2024, яким застраховані майнові інтереси пов`язанні з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Toyota Camry, номерний знак [NUMBER] . Позивач відшкодував витрати заподіяні позивачеві 669\~050,00 та набуло право вимоги до винної особи, цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП застрахована не була. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.02.2025 провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням судового засідання на 29.02.2024. З метою належного сповіщення відповідача, розгляд справи у судовому засіданні 21.03.2025 було відкладено до 02.05.2025. Представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. У підготовчому судовому засіданні 02.05.2025 відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що 20.09.2024 між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] був укладений Договір страхування наземних транспортних засобів «КАСКО ALL RISKS» №2013/24-Т/Х/01, предметом якого стали майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Toyota Camry, державний номер. 05.10.2024 о 10:00 год. в м. Харків на перехресті вул. Академіка Синельникова та Харківське шосе, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ номерний знак [NUMBER] яким керував [PERSON] та застрахованого автомобіля Toyota Camry, номерний знак [NUMBER] . [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення та накладено на нього стягнення у розмірі 850 грн, про що свідчить постанова Київського районного суду м. Харкова від 30.10.2024 у справі № 953/6644/24. [PERSON] 07.10.2024 звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування»» з заявою №006.01851124 про настання події, що має ознаки страхового випадку та повідомила про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно рахунку-фактури від 26.01.2023, вартість відновлювального ремонту автомобіля Nissan, номерний знак [NUMBER] , складає 12 659,40 грн. Страховим актом №006.01851124-1 ДТП визнано страховим випадком та вирішено виплатити [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 669 050,00 грн. Відповідно до умов договору страхування та з урахуванням взаємозаліку в розмірі 35\~609,18 грн позивач відшкодував страхувальнику кошти в сумі 633\~440,82 грн. Платіжним дорученням №50894494 від 23.10.2024 підтверджено виплата позивачем страхового відшкодування на рахунок [PERSON] у розмірі 633\~440,82 грн. Отже, відповідно до умов договору страхування позивач поніс збитки в розмірі - 669 050,00 грн Поліс на дату ДТП на автомобіль відповідача відсутній. Відповідно до статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Відповідно до статті 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 108 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. У пункту 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття регрес та суброгація. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): вказано, що стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Суд, дослідивши та оцінивши всі надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оскільки відповідач повністю визнав позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суд, дійшов висновку, що позовні вимоги ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач сплатив судовий збір в розмірі 10\~035,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням №62524603 від 06.02.2025. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та приймаючи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про повернення позивачу з державного бюджету суми сплаченого судового збору в розмірі 5 017,87 грн (50 % від загального розміру судового збору), а також щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в розмірі 5 017,87 грн (50 % від загального розміру судового збору).

Outcome: approved