Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.05.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та [PERSON] було укладено договір позики №788162. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом введення одноразового ідентифікатора FP336Q в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monto.com.ua. За умовами договору відповідач отримав позику у розмірі 3500 грн, строк позики (первісний строк кредитування) становив 12 днів, процентна ставка (базова)/день складає 1.43% фіксовано, датою подання позики вважається 29.05.2024, дата повернення (останній день) 10.06.2024, денна процентна ставка/ день % складає 1.43%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день % - 3.00%, пеня/день 3.00%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 12069,49 %, орієнтовна загальна вартість позики 4098,50 грн. 29.05.2024 кредитні кошти були перераховані відповідачу на електронний платіжний засіб № [NUMBER] . 29.10.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено договір факторингу № 291024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за договором № 788162 від 29.05.2024, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП». Оскільки відповідач не повернув своєчасно суму позики та нараховані відсотки для погашення заборгованості за коштами, відсотками та тарифами відповідно до умов договору, заборгованість за договором станом на час подання позову становить 11098,56 грн., з яких: 3500,00 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; 598,56 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами; 7000,00 грн. - суми заборгованості за пенею. Просили стягнути з відповідача заборгованість за договором №788162 від 29.05.2025 в сумі 11098,56 грн. та понесені судові витрати в розмірі 9422,40 грн. Ухвалою суду від 19.03.2025 відкрито провадження у справі та вирішено справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відгуку та заперечення проти позову не надав. Згідно зі\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Суд встановив, що 29.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» та [PERSON] укладений договір позики № 788162, підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором FP336Q (а.с. 9-12). Згідно п. 2.1. Договору Відповідач отримав позику у розмірі 3500,00 гривень. У п. 2.2. Договору вказано, що строк позики Договору (первісний строк кредитування) складає 12 днів. Згідно з п. 2.3. Договору процентна ставка (базова) /день складає 1.43% фіксовано. Датою подання позики вважається 29.05.2024, дата повернення позики (останній день) 10.06.2024. Денна процентна ставка/день % складає 1.43%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день % - 3.00 %, пеня за день 3,00%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 12069.49 %, орієнтовна загальна вартість позики - 4098.50 грн. Обчислення орієнтовної реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що Договір залишається дійсним протягом строку, визначеного п.п. 2.2. п. 2 Договору, та що Позикодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Ставки, визначені цим пунктом є незмінними протягом всього Строку Позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між Позикодавцем та Позичальником додаткової угоди до Договору. У п.3. Договору зазначено, що Позикодавець надає Позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супровідних послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до Договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.4. Договору проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок Позики, виходячи із строку фактичного користування Позикою та до повного погашення заборгованості за Договором. Відповідно до п. 18 Договору 18. у разі невиконання Позичальником умов цього Договору (неповернення у встановлені умовами Договору строки суми Позики), у випадку коли Сума Позики, зазначена в п. 2 Договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування коштами Позики понад встановлений Договором строк Позикодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого понадстрокового користування, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. У разі невиконання Позичальником умов цього Договору (неповернення у встановлені умовами Договору строки суми Позики), у випадку коли Сума Позики, зазначена в п. 2 Договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування коштами Позики понад встановлений Договором строк нараховуються проценти за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за ставкою, визначеною п. 2 Договору за кожен день такого понадстрокового користування, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства. Згідно договору позики №788162 від 29.05.2024 грошові кошти були перераховані на електронний платіжний засіб № [NUMBER] . Вказаний договір позики підписаний відповідачем 29.05.2024 шляхом введення одноразового ідентифікатора FP336Q в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://monto.com.ua. [PERSON] свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 29.10.2024 утворилась заборгованість у розмірі 11098,56 грн., яка складається з: 3500 грн. заборгованості за тілом кредиту, 598,56 заборгованості за нарахованими процентами, 7000,00 грн. заборгованість за пенею. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.ч. 4, 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно ч. 8\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. За правилом\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог\~законів України\~«Про електронні\~документи та\~електронний документообіг» \~та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Кредитні кошти були перераховані відповідачу 29.05.2024 на платіжну картку № [NUMBER] хх-хххх-4983, що підтверджується копією платіжної інструкції №895606е7-87е5-478а-а5d4-8b2c0e1bf244 від 29.05.2024 (а.с. 8). 29.10.2024 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» укладено Договір факторингу №291024, відповідно до умов якого право вимоги, зокрема за Договором позики №788162 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» (а.с. 30-33). За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за спірним договором становить 11098,56 грн, з яких: 3500,00 грн.\~заборгованість по кредиту; 598,56 грн.\~заборгованість за нарахованими процентами; 7000,00 грн. - суми заборгованості за пенею (а.с. 18-20). Частиною 1\~ст.\~15 Цивільного кодексу України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст.\~1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Згідно зі ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1079 цього Кодексу за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор), яким може бути лише банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частина 1 ст. 1078 ЦК України визначає, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога) а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд наголошує, що процесуальним законом закріплено принципи змагальності сторін і диспозитивності цивільного судочинства, сторони мають обов`язок доказування і подання доказів (ст. ст. 10, 11, 60 Цивільно-процесуального кодексу України). Доказування не може ґрунтуватися на догадках і припущеннях суду чи учасників процесу. Сторони відповідно до ст. 6 ЦК України є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Враховуючи те, що фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку позичальником не повернуті, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» про стягнення заборгованості у розмірі 3500,00 грн. за тілом кредиту, 598,56 грн. за відсотками. Що стосується позовної вимоги про стягнення 7000,00 грн. - суми заборгованості за пенею, то відповідно до п.18\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625 цього кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим\~Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год. 24 лютого 2022 року, який триває донині. Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; Позивачем не враховано вищевказаних\~перехідних положень ЦК України\~та здійснено розрахунок пені у розмірі 7000,00 грн. за період 08.03.2024-30.10.2024 (під час дії в Україні воєнного стану), а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. З огляду на вказані норми, позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати неустойки (пені) та інших платежів у період дії в Україні воєнного стану, тому позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 7000,00 грн до задоволення не підлягають. Виходячи з викладеного, з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 29.05.2024 №788162 в загальній сумі 4098,56 грн. Щодо стягнення процесуальних витрат по справі. Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач поніс судові витрати, що складаються з 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Так як позов ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 894,56 грн., виходячи з розрахунку: 4098,56 грн. (розмір задоволених позовних вимог) х 2422,40 грн. (сума сплаченого судового збору) /11098,56 грн. (розмір заявлених позовних вимог). В частині стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. суд зазначає, що до матеріалів справи було долучено договір про надання правової допомоги № 4 від 02.12.2024, укладений між позивачем та адвокатом Боденко А.А. (а.с. 41-42); детальний опис робіт, виконаних адвокатом по підготовці позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] від 20.12.2024 на суму 7000,00 грн. (а.с. 43), акт прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №4 від 01.12.2024 (а.с. 43 зворот). Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені та документально підтверджені витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. є обґрунтованими, в зв`язку з чим підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. За вказаних обставин, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 2585,01 грн (4098,56х7000,00:11098,56)

Outcome: partial