Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду системою «електронний суду» із даним позовом, у якому вказав, що ТОВ «Мілоан»» уклало із відповідачем 12.01.2024 року кредитний договір №6618759, за яким відповідач отримав кредит 10000,00 грн. Відповідач прострочив свої зобов`язання. За договором про відступлення права вимоги від 26.04.2024 ТОВ «Мілоан» передало право вимоги за вказаним кредитним договором позивачу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Заборгованість відповідача становить 27520,20 грн та складається з 8600 грн тіла кредиту, 18687,80 грн залишку заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 232,40 грн заборгованості за комісією. Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 13.03.2025 було відкрито провадження у справі. Ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 13.03.2025 було задоволено клопотання представника позивача від 04.03.2025 та витребувано докази від АТ КБ «ПриватБанк»: відомості про зарахування на рахунок [PERSON] «Mastercard» 516874*63 грошові кошти у розмірі 10000,00 грн на підставі платіжного доручення №120104357 від 12.01.2024, виплачені Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан». У подальшому, судом отримано дві відповіді від 03.04.2025 та від 18.04.2025 з АТ КБ «Приватбанк» про те, що на ім`я [PERSON] в банку не було емітовано картку № [NUMBER] , а тому неможливо надати відповідь на запит. Представником позивача системою «електронний суд» 18.04.2025 надано додаткові пояснення про те, що позивачу і відповідачу невідомо повний номер картки відповідача. Кредитні кошти, згідно кредитного договору №6618759 були перераховані Відповідачу на номер карткового рахунку вказаного у заяві на отримання кредиту №6618759, а саме № [NUMBER] *63 12 січня 2024, що підтверджується відповідним платіжним дорученням 120104357. Представником позивача системою «електронний суд» 18.04.2025 надіслано до суду клопотання про прийняття додаткових пояснень, про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та про витребування доказів з АТ КБ «Приватбанк» - інформацію щодо належності кредитного рахунку № [NUMBER] [PERSON] станом на 12.01.2024, на момент перерахування коштів згідно платіжної інструкції 120104357). Ухвалою \~Люботинського міського\~суду Харківської\~області від\~02.05.2025 у задоволенні повторного клопотання про витребування доказів відмовлено. Представником позивача 18.04.2025 системою «електронний суд» надіслано до суду клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Відповідач відзиву на позов або клопотань до суду не подав. Конвер із ухвалою про відкриття провадження та судовою повісткою повернувся з відміткою «адресат відсутній». Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, враховуючи клопотання представника позивача, суд розглядає справу у його відсутності. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~12.01.2024 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6618759, який підписано сторонами у електронному вигляді. За умовами договору, кредит надавався на 105 днів з 12.01.2024 по 27.01.2024 на суму 10000 грн, зі сплатою комісії за надання кредиту 1000 грн та відсотками 1,70% від фактичного залишку за кожен день користування кредитом, за 15 днів користування та 2,3% на день за залишок періоду. Згідно до пункту 2.1 договору, кредитні кошти надаються безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] *63. (а.с. 23-29) \~ \~ \~ \~Додатком №2 до даного договору є заява на отримання кредиту, де вказаний заявник [PERSON] та зазначена картка позичальника, на яку має бути переахована сума кредиту: «Mastercard Mastercad Debit World» 516874*63, та банк, що випустив карту: pb (а.с. 22) \~ \~ \~ \~ТОВ «Мілоан» 12.01.2024 сформувало платіжне доручення 120104357 про перерахування 10000 грн коштів за договором [PERSON] на картку [NUMBER] з призначенням платежу: кошти згідно договору 6618759 (зворотній бік а.с. 21). \~ \~ \~ \~ТОВ «ФК\~«Кредит-Капітал» та ТОВ «Мілоан» 26 квітня 2024 року уклали договір відступлення прав вимоги №105-МЛ, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Кепітал» набуло право вимоги за кредитними договорами, у тому числі й до боржника [PERSON] за кредитним договором №6618759 на загальну заборгованість 27520,20 грн, що складається з 8600 грн суми заборгованості за тілом кредиту та 18687,80 грн заборгованості за відсотками і 232,40 грн комісії. (а.с. 9-17) \~ \~ \~ \~Згідно до відповідей АТ КБ «Приватбанк» про те, що на ім`я [PERSON] в банку не було емітовано картку № [NUMBER] (а.с. 60, зворотній бік а.с. 67) \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно частини першої ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1\~ст. 1048 ЦК України). Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 638 ЦК України,\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій ст. 639 ЦК України\~зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 640 ЦК України,\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч.1\~ст. 642 ЦК України). Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч.1\~ст. 95 ЦПК України). Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення. З наданих позивачем документів вбачається, що кредитний договір між первісними кредитором ТОВ «Мілоан» із [PERSON] укладався у електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора на телефонний номер [NUMBER] (а.с. 20), де було обумовлено отримання кредиту на банківську карту № [NUMBER] . При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, що саме [PERSON] належать номер телефону [NUMBER] та банківська карт № 516874*63. Тобто суду із наявних у справі доказів не можливо встановити, що саме [PERSON] , а не інші особа, підписував за допомогою одноразового ідентифікатора у електронному вигляді кредитний договір. Позивачем не надано доказів що після направлення ТОВ «Мілоан» за платіжним дорученням грошові кошти 10000 грн взагалі були зараховані на банківську карту. Судом на підставі відповідей АТ КБ «Приватбанк» встановлено, що банківська карта № [NUMBER] на ім`я відповідача [PERSON] взагалі не емітувалася. З цього слідує, що відповідач не міг отримати кредитні кошти на вказану кредитну карту, яка зазначена у кредитному договору, анкеті-заяві та платіжному дорученні. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі\~№161/16891/15-ц. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір\~є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі\~№342/180/17\~та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р.\~№ 6-16цс15. Посилання представника позивача у додаткових поясненнях на те, що платіжне доручення про перерахування грошових коштів від ТОВ «Мілоан» є достатнім доказом виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором не відповідає дійсності, оскільки відсутні докази, що такі грошові кошти були зараховані на рахунок саме відповідача, а не іншої особи (або не були повернуті банком до ТОВ «Мілоан»). Таким чином, подані позивачем докази щодо заборгованості (серед іншого й платіжне доручення), не є підтвердженням виконаних банківських операцій. З поданих до суду доказів неможливо встановити взагалі факт укладення кредитного договору беззаперечно із відповідачем. Згідно з Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.2012 №578/5до первинних документів, які фіксують факт виконання операції та служать підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і у податкових документах, віднесені: касові, банківські документи; повідомлення банків; виписки банків; корінці квитанцій і касових чекових книжок. Банківська виписка має статус первинного документу. Розрахунок заборгованості, відповідно до\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»\~є лише похідним від первинної бухгалтерської документації та може містити відомості про господарську операцію. Проте саме банківська виписка за картковими рахунками може бути належним доказом щодо заборгованості за кредитним договором, що споживач користувався кредитною карткою, ним вносились кошти на погашення заборгованості, або ні. Отже, надані позивачем платіжне доручення (без відповідного документу про успішне зарахування грошових коштів) витяг з реєстру боржників та розрахунок боргу не є доказом розміру боргу, який позивач просить стягнути, оскільки позивачем не доведено отримання кредитних коштів, а також розмір і складові дійсної заборгованості за вказаним кредитним договором. З огляду на наведене суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог. Зважаючи на результат вирішення спору, відповідно до ст.144 ЦПК України\~судові витрати слід залишити за позивачем. На підставі\~ вищевикладеного та \~

Outcome: dismissed