Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Стислий виклад обставин справи Представник ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» Топчій Д.А. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути із відповідачки заборгованість за договором про надання грошових коштів у позику № 4106080524 від 27.02.2024 в розмірі 51 206,40 грн, з яких: 14 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 30 156,00 грн - заборгованість за процентами, 7050,40 грн - пеня. Позовні вимоги мотивовано, тим що 27.05.2024 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 4106080524 в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 14 000,00 гривень шляхом перерахунку на поточний рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.2.6.1, 2.6.2 та 2.6.3 цього договору, його додатків. На дату звернення до суду відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила. Загальна заборгованість відповідачки перед позивачем за Договором про надання грошових коштів у позику № 4106080524 від 27.05.2024 станом на день звернення до суду складала 51 206,40 грн, з яких: 14 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 30 156,00 грн - заборгованість за процентами, 7 050,40 грн - пеня. За вказаних обставин, позивач ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» звернулося до суду з даним позовом. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 20.12.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 31.01.2025 Яремчанським міським судом Івано-Франківської області було прийнято заочне рішення, яким позов ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором надання грошових коштів у позику № 4106080524 від 27.05.2024 у сумі 51 628,80 грн. Ухвалою суду від 24.02.2025 заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення по даній справі було задоволено, заочне рішення від 31 січня 2025 року у цивільній справі № 354/2417/24 скасовано та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 05.03.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву від адвоката Проворова І.В., в якому він у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі з наступних мотивів. Представник відповідачки вважає, що позивач не обґрунтував належними та допустимими доказами надання [PERSON] кредитних коштів, а копія договору про надання грошових коштів у позику №4106080524 від 27.05.2024, копія квитанції до платіжної інструкції № 19870-1354-110900652 від 27.05.2024 та інші документи не є такими, адже в договорі та анкеті клієнта номер картки, на який надавались кошти, зазначено тільки частково, а позовна заява не містить будь-яких даних про те, що отримувачем коштів за вказаною карткою є саме відповідачка, або саме їй належить платіжна картка за № [NUMBER] . Звертає увагу суду на те, що зазначена вище квитанція від 27.05.2025, яка надана позивачем на підтвердження перерахування кредитних коштів у сумі 14 000,0 грн на картку № [NUMBER] не містить відомостей щодо даних кредитного договору (його номера), за яким здійснено перерахування коштів, й також даних відповідачки, а отримувачем коштів є АТ «СЕНС БАНК». За таких обставин, вважає недоведеним отримання [PERSON] коштів в сумі 14 000,00 грн. Кріт того, вважає, шо у відповідачки не виник обов`язок дострокового повернення кредиту, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивачем було завчасно направлені вимоги про дострокове повернення кредиту, а відповідачкою такі вимоги були отримані. Також вважає, що договір про надання грошових коштів у позику №4106080524 від 27.05.2024 не був підписаний [PERSON] , оскільки формат підпису одноразових ідентифікаторів є недопустимим та унеможливлюють підтвердження та перевірку їх отримання й використання саме відповідачкою, а реєстрація на вебсайті позивача та створення особистого кабінету [PERSON] нічим не підтверджені та недоведені, враховуючи відсутність заяви відповідачки, з якої б вбачалось бажання останньої отримати кредит та його розмір тощо. У відзиві на позовну заяву заперечує проти нарахування пені в сумі 7 050,40 грн, оскільки це суперечить п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України. 10.03.2025 представник позивача надіслала до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що електронний договір вважається укладеним, з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», зокрема шляхом вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Вважає, що відповідачка ввела одноразовий ідентифікатор, направлений позивачем, у спеціальному полі під офертою в особистому кабінеті, підписавши таким чином договір та паспорт кредиту. Ці обставини підтверджуються протоколами підпису договору та паспорту споживчого кредиту, а також роздруківкою з електронної пошти позивача. Крім того, повідомляє, що перед укладенням цього договору кредиту Товариством була здійснена електронна ідентифікація Позичальника для входу в особистий кабінет, шляхом отримання ідентифікаційних даних через систему ВankID НБУ. З огляду на викладене просить суд задовольнити позовну заяву. Додатково для з`ясування усіх обставин справи позивачем 10.03.2025 було подано клопотання про витребування доказів, яке ухвалою суду від 20.03.2025 було задоволено. Відповідно до зазначеної ухвали суд витребував у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» документи, які підтверджують факт перерахування ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» за допомогою надавача послуг ТОВ ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та отримання [PERSON] грошових коштів у позику відповідно до умов Договору надання грошових коштів у позику №4106080524 від 27.05.2024 у розмірі 14 000,00 грн, а саме виписки з карткових рахунків, які перебувають у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] за 27.05.2024. 17.03.2025 представник відповідачки надав заперечення на відповідь на відзив, в якому звертає увагу суду, що кошти згідно платіжної інструкції № 19870-1354-110900652 від 27.05.2024 перераховувалися не у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а в АТ «СЕНС БАНК». Вважає, що належним та допустимим доказом укладення договору кредиту та отримання коштів [PERSON] є меморіальний ордер, виписка по рахунку, заява на видачу готівки, платіжне доручення тощо. За відсутності таких доказів, не є доведеним, що кредитні кошти за договором про надання грошових коштів у позику № 4106080524 від 27.05.2024 в сумі 14 000,00 грн, перераховані саме на картковий рахунок, що належить відповідачці, а тому сторона позивача не виконала свій обов`язок по доведенню своїх позовних вимог. 11.04.2025 на виконання ухвали суду від 20.03.2025 АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надіслало інформацію, а саме: лист від 28.03.2025 № 20.1.0.0.0/7-250320/88459-БТ про те, що в банку є рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] та додано виписку по цьому рахунку за договором № б/н за період з 27.05.2024 по 27.05.2024. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, хоча про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Її представник адвокат Проворов І.В. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позову в повному обсязі з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив. Звернув увагу суду, що договір № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів, укладений 16.05.2023 між позивачем та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», згідно пункту 7.1 на час здійснення переказу коштів в сумі 14 000,00 грн, тобто 27.05.2024, втратив свою чинність. Підтвердив суду, що номер телефону, анкетні дані та номер картки, що зазначені в позові та в наявних у матеріалах справи документах, є правильними та належать відповідачці, але зазначена в них електронна пошта не використовується [PERSON] , та заперечив отримання нею кредиту в ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» в сумі 14 000 ,00 грн, відтак вважає даний позов необґрунтованим належними та достатніми доказами, а тому в позові слід відмовити за недоведеністю. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що 27.05.2024 між [PERSON] та ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» було укладено договір про надання грошових коштів у позику №4106080524 в електронній формі, за яким товариство надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.8-19). Відповідно до п. 2.1 договору укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході позичальника в особистий кабінет, в порядку передбаченому договором та/або Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності ведення коду, направленого товариством на мобільного телефону позичальника, вказаний позичальником при вході та/або протягом періоду обслуговування в товаристві. Перед укладенням цього договору товариством була здійснена електронна ідентифікація позичальника для входу в особистий кабінет (п. 2.17). Згідно з п. 10.6.10.7. договору позики позичальник, ознайомившись з усіма істотними умовами оферти, надав згоду (акцепт) на укладення договору шляхом направлення повідомлення товариству, яке підписано відповідно до абзацу третього частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме шляхом введення у спеціальному полі під офертою, яка містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатора та натиснення іконки «підписати». Вказана іконка стає активною лише після отримання та введення одноразового ідентифікатора для підписання договору та одноразового ідентифікатора для підписання паспорту кредиту. Після підпису електронного повідомлення позичальником, зазначене повідомлення надійшло в ІКС товариства, відповідно з цього моменту товариство повідомлене про те, що позичальник надав згоду (акцептував) на пропозицію (оферту) товариства щодо укладення договору. Договір підписано позичальником одноразовим ідентифікатором pk63k4clx 27.05.2024 об 14:02. Згідно з умовами договору позики кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 14 000,00 грн на 360 днів, тип процентної ставки фіксована; денна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50%, дата надання кредиту 27.05.2024. Відповідно до п. 2.5. договору періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком №1 до договору. Відповідно до пункту 3.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний рахунок Позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки: [NUMBER] . В пункті 3.4 Договору зазначено, що кредит вважається наданим в день перерахування коштів Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами вказаними в п. 3.1 Договору. 16.05.2023 позивач та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» уклали договір № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів, предметом якого є здійснення ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» за відповідну плату переказів коштів (платежів) з використанням Реєстру виплат на користь Отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct/MasterCart MoneySend (а.с. 20-24). Факт перерахування позивачем коштів підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції від 27.05.2024 за № 19870-1354-110900652, згідно якої позивач успішно перерахував 27 травня 2024 року о 14:02:44 на рахунок АТ «СЕНС БАНК» кошти в сумі 14 000 грн, з призначенням платежу кредитні кошти від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», поповнення картки (відповідачки) Visa/MasterCard/НПС Простір № [NUMBER] , тел. [NUMBER] , ІД операції: 1414946401 (на звороті а. с. 24). Згідно з наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» випискою по рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за договором № б/н за період з 27.05.2024 по 27.05.2024 є надходження коштів в сумі 14 000,00 грн (а.с. 146). Відповідно до пункту 3.5 Кредит вважається погашеним в день отримання Товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом. У Розділі 10.6 Договору детально розписано порядок укладення та створення електронних підписів Сторін. Зокрема на виконання п. 10.6.1 Договору відповідачка як позичальник, ознайомившись з Правилами, заповнила Заявку, вказавши всі дані, які були визначені в Заявці обов`язковими. При подачі Заявки відповідачка вказала суму коштів, яку вона бажає отримати після укладення договору та періодичність платежів зі сплати процентів. На виконання пункту 10.6.10.5 Договору Оферта у вигляді електронного документа була відправлена Товариством на електронну пошту позичальника. На підтвердження укладення договору Позики між Кредитодавцем та Позичальником у додатку до позовної заяви позивач додав роздруківку з електронної пошти позивача - [INFO] , зі змісту якої вбачається, що 27.05.2024 о 13:59 год., з метою продовження оформлення кредиту, позивачем відправлено на електронну пошту відповідачки [INFO] унікальні одноразові ідентифікатори для підпису Паспорту кредиту: y1yfdayny та кредитного договору: pk63k4clx (а.с.39). Зазначені одноразові ідентифікатори вказані також у Договорі про надання грошових коштів у позику (а.с.8-18) та паспорті споживчого кредиту (а.с.26-29). До матеріалів справи долучена анкета клієнта - [PERSON] із зазначенням ідентифікаційних даних клієнта та інформації стосовно бажаного та виданого кредиту (а.с.7) та паспорт споживчого кредиту (а.с. 26-29), у якому зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з врахуванням побажань споживача (в тому числі вказана сума кредиту 14 000 грн; строк кредитування 360 днів), порядок повернення кредиту - 12 платежів кожні 30 днів, а також інформація стосовно орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (процентна ставка стандартна 1,5%); додаткова інформація, зокрема розмір пені: подвійна облікова ставка НБУ, що діяла в період прострочи, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу та інші аспекти кредитування. Згідно з пунктом 5.4.1 відповідачка як позичальник зобов`язана у встановлений Договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пеню (у разі наявності) та інші платежі, передбачені цим Договором. Однак на день звернення до суду свого обов`язку щодо повернення коштів відповідачка не виконала. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові зобов`язання на підставі договору кредиту, які регулюються ЦК України. Вирішуючи даний спір суд виходить з таких мотивів та правових норм чинного законодавства. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205 та 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19, від 16.12.2020 у справі №561/77/19. Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначено Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (надалі - Закон № 675-VIII), який набрав чинності 30.09.2015. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронна комерція - це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч. 2, 4 ст. 8 Закону № 675-VIII покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення. Фізична особа повинна надати інформацію про себе, необхідну для вчинення електронного правочину, створення електронного підпису, ідентифікації в інформаційній системі суб`єкта електронної комерції, шляхом введення (створення) особою спеціального набору електронних даних, а також вчинення інших дій у такій системі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Зі змісту зазначеної норми вбачається, що законом передбачено три різні способи акцепту пропозиції на укладення електронного договору. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону № 675-VIII у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII). Згідно з ст. 12 Закону № 675-VIII, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1, 3 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з п. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Приписами статей 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши думку представника відповідачки, дослідивши матеріали справи в сукупності та взаємозв`язку, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявності у [PERSON] заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування ним, та констатує факт порушення прав позивача щодо повернення відповідачкою кредитних коштів з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що [PERSON] уклала 27.05.2024 з ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» договір про надання грошових коштів у позику № 4106080524 в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» в сумі 14 000 грн, строком на 360 днів, шляхом переказу на її банківську картку та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірі 14 000 грн підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції від 27.05.2024 за № 19870-1354-110900652 та випискою по її рахунку № [NUMBER] від 27.02.2024, і спростовує твердження адвоката Проворова І.В. з приводу недоведеності отримання [PERSON] коштів в сумі 14 000,00 грн. Щодо позиції представника відповідачки про те, договір про надання послуг з приймання та переказу платежів № 160523/1 від 16.05.2023, укладений між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та позивачем, на час здійснення переказу коштів 27.05.2024 в сумі 14 000,00 грн, втратив свою чинність, то це не відповідає дійсності, оскільки пунктом 7.3 передбачена пролонгація дії договору на кожен наступний рік, у випадку, якщо жодна з сторін не повідомить у письмовій формі іншу сторону про припинення цього договору. Строк дії договору про надання грошових коштів у позику № 4106080524 на час звернення з позовом до суду не закінчився, [PERSON] затримала більше як на один календарний місяць оплату чергових платежів, відтак позивач, у зв`язку з неповерненням кредиту відповідачкою, на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 6.4 договору звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. Твердження представника відповідачки про те, що у [PERSON] не виник обов`язок дострокового повернення кредиту, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивачем було завчасно їй направлені вимоги про дострокове повернення кредиту, не є обґрунтованими, так як відповідно до п. 10.29.1 договору про надання грошових коштів у позику № 4106080524 від 27.02.2024 Товариство може вживати заходи досудового врегулювання, тобто це його право, а в п. 10.29.3 цього договору зазначено про те, що заходи досудового врегулювання спорів не є обов`язковим перед поданням позову до суду. На переконання суду, в даному випадку могла б йти мова про часткове повернення суми, оскільки строк повернення всієї суми не настав, однак такої вимоги відповідачкою не заявлялось. Отже, системний аналіз норм права та встановлення дійсних обставин справи, враховуючи відсутність доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачкою, як і будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої заборгованості, дозволяє суду дійти висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за тілом кредиту 14 000,00 грн та процентів за користування - в сумі 30 156,00 грн. З приводу нарахування та стягнення позивачем пені, суд зазначає наступне. В матеріалах справи міститься розрахунок пені за договором про надання грошових коштів у позику № 4106080524 від 27.05.2024, який здійснено за період з 27.05.2024 по 06.12.2024 та складає 7 050,40 грн (а.с.39 на звороті). Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань. Аналогічний правовий висновок щодо аналізу п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі №910/10901/23, який відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України застосовується судом під час ухвалення судового рішення у подібній справі. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18.10. 2023 в справі №706/68/23, дія п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоча умовами договору № 4106080524 від 27.05.2024 в п. 7.4 сторони й обумовили нарахування та сплату позичальником пені, що нараховується за кожен день прострочення виконання зобов`язання, проте згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України позичальники у період воєнного стану звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях. У зв`язку із викладеним, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідачки пені за період з 07.05.2024 по 06.12.2024 в розмірі 7 050, 40 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією № 9 від 12.12.2024 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422,40 грн (а.с.40). Отже, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2 089,00 грн.

Outcome: partial