Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вказав, що комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Жашківської міської ради (протокол № 1 від 21.01.2025 року) прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] . [PERSON] безробітня, проживає одиноко, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, має згубні звички які, незважаючи на негативний вплив на фізичний та психічний стан, не покидає (зловживання алкогольними напоями, куріння, безладна зміна чоловіків, нестабільний психологічний стан). У зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків матір`ю 19.04.2024р. малолітній син - [PERSON] пішов від неї, залишивши квартиру, поки мама розпивала з компанією алкогольні напої, залишився на ночівлю у знайомого сусіда. Зі слів [PERSON] попередньо між ним і матір`ю був конфлікт. 20.04.2024 року до відділу поліції надійшло повідомлення «подія 102 №121355909 зникла дитина». Заявником була [PERSON] , яка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не знайшовши свого сина вдома викликала поліцію. 20.04.2024 року дитину було знайдено та доставлено до відділу поліції м. Жашків для здійснення опитування в присутності начальника служби у справах дітей Жашківської міської ради. Враховуючи алкогольне сп`яніння та неадекватну поведінку [PERSON] - крики, словесне приниження та психологічний тиск на дитину, діючи в інтересах малолітнього [PERSON] було прийнято рішення влаштувати його до КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умань Черкаської обласної ради». Відповідно до рішення відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Жашківської міської ради від 01.05.2024 №27/04-01 з 01.05.2024 по 08.08.2024 [PERSON] перебувала під соціальним супроводом та отримувала рекомендації від фахівців соціальної роботи КЗ «Центр надання соціальних послуг» Жашківської міської ради згідно плану соціального супроводу сім`ї. План включав в себе заходи, необхідні для досягнення результату подолання чи мінімізації складних життєвих обставин. Протягом всього періоду перебування дитини в закладі [PERSON] до [PERSON] не навідувалася, не телефонувала, не цікавилася його станом здоров`я та успішністю, з якою він завершив навчальний рік. За інформацією працівників закладу [PERSON] відмовився спілкуватися з матір`ю. Психолог закладу зазначила, що при згадці про матір напружувався і переживав, щоб його не повернули до неї. Дитина відчувала сором за поведінку матері. Службою у справах дітей було знайдено батька [PERSON] , [PERSON] , жителя [ADDRESS] . Проведено та вжито ряд заходів щодо повернення дитину в родину батька (робота із службою у справах дітей Красилівської міської ради), бесіди з батьком дитини. Внаслідок проведеної спільної роботи службою у справах дітей Красилівської міської ради Хмельницької області після вивчення та оцінки потреб сім`ї [PERSON] надано висновок про доцільність повернення малолітнього [PERSON] в родину батька. Службою у справах дітей Жашківської міської ради підготовлено 30.05.2024 року клопотання про надання дозволу на вибуття дитини із КЗ «Обласний міжрегіональний центр соціально - психологічної реабілітації дітей у м. Умані Черкаської обласної ради». 03.06.2024р. [PERSON] забрав [PERSON] до себе на проживання та виховання. 08.08.2024 року відділом соціальної роботи КЗ «ЦНСП» було припинено надання соціальної послуги соціальний супровід [PERSON] , яка припинила виконувати умови підписаного договору. За весь час перебування дитини в закладі, а потім у батька, [PERSON] не мала жодного контакту з дитиною, не брала участі у його духовному, моральному та фізичному розвитку, не шукала шляхів примирення з дитиною. Службою у справах дітей двічі здійснено виїзд за місцем проживання [PERSON] з метою отримання відповідних пояснень щодо невиконання нею батьківських обов`язків відносно сина, але безрезультатно - дома її ніколи не заставали. Направлено також поштовий лист з рекомендацією звернутися до служби у справах дітей - немає ні відповіді, ні звернення до служби. 21.01.2025р. відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини, на розгляд якої було винесено питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Здійснивши аналіз наведених вище обставин, комісія дійшла висновку про доведеність у даному випадку факту умисного і свідомого ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та передбачених пунктом 2 частини першої статті 164 СК України правових підстав для застосування крайнього заходу впливу позбавлення батьківських прав щодо дитини, оскільки вона не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток хлопчика, не забезпечує необхідним харчуванням, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не дає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєння нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. 23.01.2025р. служба у справах дітей Красилівської міської ради Хмельницької області повідомила про загибель [PERSON] (Курська область, Суджанський район), який був призваний на службу до ЗСУ. Малолітній [PERSON] , за його бажанням, тимчасово влаштований до бабусі - [PERSON] , жительки с. Слобідка Красилівська, Хмельницька область, Хмельницький район. Враховуючи вищезазначене, орган опіки та піклування виконавчого комітету Жашківської міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] , [INFO] , та відповідність цього інтересам дитини. За вказаних вище обставин позивач звернувся до суду та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON] 05 лютого 2025 року на підставі ухвали Жашківського районного суду Черкаської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 01 травня 2025 року у справі закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - Служби у справах дітей Жашківської міської ради Ментей І. позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явилася по невідомих суду причинах, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з частинами 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №178, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с.9). Органом опіки та піклування Жашківської міської ради Черкаської області надано висновок від 28.01.2025р. №70.1/09-10 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Закон України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.07.2016 № 760/18209/15-ц та від 14.09.2016 № 216/2914/14-ц). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно із ч. ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що відповідач дійсно не виконує своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, не надає матеріальну допомогу своїй дитині, не приймає участі у її вихованні, не дбає про її духовний і моральний розвиток, не відвідує її і взагалі не цікавиться її життям. Дитина не бажає проживати із матір`ю, самостійно залишив місце проживання, мати нічого не зробила, аби повернути дитину. До суду [PERSON] не з`явилась, зацікавленість у житті сина не проявила. Враховуючи викладене суд вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відповідає інтересам неповнолітньої дитини - [PERSON] . Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подання заяви до досягнення нею повноліття. Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved