Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~12 лютого 2025 року позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №102064840 від 03 квітня 2024 року в сумі 39\~306 гривень. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги мотивовано тим, що 03 квітня 2024 року між [PERSON] та ТзОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір №102064840, згідно з умовами якого відповідач отримала 7600 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Відповідач умови договору належним чином не виконала, в результаті чого її заборгованість становить 39306 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7600 грн., заборгованість за відсотками 23278,80 грн, заборгованість за комісією 836 грн., заборгованість за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання 7591,20 грн. Між ТзОВ «Мілоан» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення прав вимоги №111-МЛ/Т від 29 серпня 2024 року. Відповідно до умов даного договору відбулося відступлення права вимоги і за кредитним договором №102064840 від 03 квітня 2024 року, що укладений між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатила заборгованість за кредитним договором, позивач змушений звернутись за захистом своїх прав до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 11 березня 2025 року справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судове засідання не з`явився, 26 березня 2025 року надіслав клопотання в якому просив розгляд справи проводити у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не подала. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~З огляду на наведене, враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе постановити заочне рішення у справі. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 03 квітня 2024 року між [PERSON] і ТзОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №102064840, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у сумі 7600 грн. строком на 345 днів. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки № [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2.2.1. договору позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах зазначених в п.п. 1.5.1., 1.5.2., 1.5.3 Договору відповідно. \~ \~ \~ \~Підписанням вказаного договору [PERSON] , відповідно до п. 5.1 договору, підтвердила, що до укладення договору ознайомилася з наявними схемами кредитування, отримала у письмовій формі (у вигляді електронного документа розміщеного в особистому кабінеті) паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією, передбаченою частинами 2 та 3\~ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», отримала проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилася з усіма його умовами (у т.ч. викладеними в п. 6.3) та Правилами, що розміщені на сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3.3.2 кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі, передбачені цим договором у порядку, строки та терміни, передбачені пунктами 1.1-1.6 договору. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 6.1, 6.2 договору він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. \~ \~ \~ \~Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього кредитного договору / електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери. На договір накладається електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, що визначає дату та час укладення договору. Після укладення цей кредитний договір надається (надсилається) позичальнику шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 3.2.6 договору позикодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб у будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. \~ \~ \~ \~У графі позичальник роздруківки вказаного договору, графіку платежів (додаток №1 до договору), заяві на отримання кредиту (додаток №2), клієнтом вказана [PERSON] . \~ \~ \~ \~Як вбачається з копії довідки ТзОВ «Мілоан» [PERSON] підписала кредитний договір №102064840 03 квітня 2024 року аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, який було направлено на мобільний номер телефон позичальника, який він зазначив у кредитному договорі. \~ \~ \~ \~Згідно з копією платіжного доручення 03 квітня 2024 року ТзОВ «Мілоан» перерахувало на картку № [NUMBER] 7600 грн. \~ \~ \~ \~29 серпня 2024 року між ТзОВ «Мілоан» і ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №111-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТзОВ «Мілоан» передало (відступило) за плату, а ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні первісному кредиторові права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 6.2.3 зазначеного договору право вимоги переходить до ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» у день здійснення фінансування (оплати) на користь ТзОВ «Мілоан» у повному обсязі в сумі, зазначеній у п. 7.1 цього договору, після чого ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. \~ \~ \~ \~29 серпня 2024 року ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснило оплату за договором відступлення прав вимоги. \~ \~ \~ \~Як вбачається із витягу з реєстру боржників ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] у розмірі 39306 грн. за кредитним договором №102064840, з яких: 7600 грн.\~тіло кредиту, заборгованість за відсотками 23278,80 грн., заборгованість за комісією 836 грн., заборгованість за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання 7591, 20 грн. \~ \~ \~ \~05 лютого 2025 року позивачем направлено відповідачу досудову вимогу щодо погашення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~У\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. \~ \~ \~ \~Як вбачається з ч. 1-2\~ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»\~для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. \~ \~ \~ \~Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). \~ \~ \~ \~У\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. \~ \~ \~ \~Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог\~законів України "Про електронні документи та електронний документообіг» Закон України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1\~ст. 640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.\~526, ч.1 ст.\~527 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. \~ \~ \~ \~Згідно з п.1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 625 ЦК України\~встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З урахуванням наведених норм чинного законодавства та обставин, за яких відповідачка, в порушення умов кредитного договору, не виконала зобов`язання по поверненню грошових коштів та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що з відповідачки в користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в сумі 7600 грн. та 23 278 грн. 80 коп. відсотків. Крім основної суми заборгованості та відсотків, позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість по комісії в розмірі 836 грн. Відносно даної вимоги суд вважає за необхідне зазначити наступне. Законом України «Про споживче кредитування»\~передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 11 вказаного Закону після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Умови договору, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року (справа № 496/3134/19) відступила від висновків, викладених у постановах ВС від 1 квітня 2020 року в справі № 583/3343/19 та від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20, та прийшла до висновку, що боржник за договором споживчого кредитування може один раз на місяць безоплатно отримувати від банку інформацію про стан кредитної заборгованості. Тому банк не має права передбачати в умовах договору щомісячну плату за такі послуги. Велика Палата Верховного Суду констатувала, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Проаналізувавши норми законодавства, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше ніж один раз на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України\~«Про споживче\~кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин 1, 2 ст. 11, ч.5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Врахувавши те, що в оспореному договорі встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, Велика Палата Верховного Суду вказала, що пункти договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором, є нікчемними. Таким чином, враховуючи, що позивачем не доведено правомірності стягнення з відповідачки передбаченої умовами Договору комісії за обслуговування кредиту, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості за комісією. Що стосується неустойки в розмірі 7591 грн. 20 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачки, то суд зазначає наступне. З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режимвоєнного стану"\~в Україні введено режим воєнного стану. 15 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ "Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~Цивільного кодексу\~України доповнено новими п.18 відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.\~625\~ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також розділ IV\~"Прикінцеві\~та перехідні\~положення"\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування" доповнено п.61, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені ч.4 ст.\~10561\~ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені ч.2 ст. 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем". На підставі вищевикладеного вимога в частині стягнення неустойки за кожен день неналежного виконання кожного окремого зобов`язання у розмірі 7591 грн. 20 коп. з відповідачки задоволенню не підлягає. З урахуванням викладеного, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 30\~878,80 грн. заборгованості за кредитним договором №102064840 від 03 квітня 2024 року, яка складається з заборгованості за кредитом\~у розмірі 7600 грн. та 23278,80 грн. заборгованості за відсотками. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача в рахунок часткового відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 1889 грн. 47 коп. пропорційно до задоволених позовних вимог (78 %). На підставі викладеного та

Outcome: partial