Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

ТОВ ««Іннова Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 25 603,20 грн., а також судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іннова Фінанс» та [PERSON] був укладений договір № 4623410724 про надання грошових коштів в позику в сумі 7 000 грн. на 360 днів, із сплатою процентів, який із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23.04.2024 року складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник ознайомлений. Договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачу на поточний рахунок згідно зазначених ним реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) було перераховано грошові кошти - 7 000 грн., які він зобов`язався повернути, сплатити відсотки, виконати інші обов`язки, передбачені договором, однак, умов договору відповідач не виконав. Станом на дату підготовки позовної заяви (включно) заборгованість відповідача загалом становить 25 603,20 грн. Дана сума складається з: 7 000 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 15 855 грн. - заборгованості за процентами; 2 748,20 грн. - пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. ТОВ «Іннова Фінанс» просило стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в загальному розмірі 25 603,20 грн. та судові витрати - сплачений судовий збір. Ухвалою судді Калинівського районного суду від 20.01.2025 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, який повернувся на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою», тому судом було вжито заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідач була вчасно та належним чином повідомлена про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавала, відзиву на позовну заяву не надіслала, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслала. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд зазначеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 13.07.2024 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Іннова Фінанс» [PERSON] заповнила анкету клієнта, в якій вказала свої особисті дані, РНОКПП, номер документа, що посвідчує її особу, суму бажаного кредиту - 7 000 грн., ел. адресу, фінансовий номер телефону [NUMBER] , номер банківської картка: [NUMBER] . 13.07.2024 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Іннова Фінанс» [PERSON] уклала та підписала одноразовим ідентифікатором 5452 договір № 4623410724 про надання грошових коштів у позику, згідно з яким отримала 7 000 грн., на 360 днів, із сплатою процентів. Сторонами погоджено, що всі додатки до договору, а також Правила надання споживчих кредитів, затверджені 23.04.2024 року, складають єдиний договір, в якому визначаються всі істотні умови та з яким позичальник ознайомлений. Договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, визначених ст.ст. 3, 11 12 Закону України «Про електронну комерцію». Графік платежів, паспорт споживчого кредиту був погоджений сторонами. Пунктом 5.1.13 кредитного договору визначене право позичальника вимагати дострокового повернення кредиту, строк сплати якого ще не настав в повному обсязі у порядку та випадках, передбачених п. 6.4 договору. Між ТОВ «Іннова Фінанс» та ТОВ «ФК «Контрактовий дім» 16.05.2023 року укладений договір про надання послуг з приймання та переказу платежів, погоджено порядок технічної взаємодії на проведення платежів. Відповідачу на поточний рахунок згідно зазначених ним реквізитів платіжної картки ( [NUMBER] ) було перераховано грошові кошти - 7 000 грн., що підтверджено квитанцією до платіжної інструкції № 19917-1354-122863867. Позивач виконав свої зобов`язання за договором та надав кошти у позику, однак, відповідач, яка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки, не виконала обов`язки, передбачені кредитним договором і кредит не повернула. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує у вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно вимог ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, судом було встановлено, що позивач надав належні і допустимі докази укладення 13.07.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІнноваФінанс» та [PERSON] договору позики № 4623410724 та отримання позичальником грошових коштів в сумі 7 000 грн. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору (ст. 638 ЦК України). Відповідно до наданого розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 4623410724 від 13.07.2024 року, який відповідач не оспорила, станом на дату підготовки позовної заяви (включно) заборгованість відповідача загалом становить 25 603,20 грн. Дана сума складається з: 7 000 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 15 855 грн. - заборгованості за процентами; 2 748,20 грн. - пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Станом на день розгляду справи заборгованість за договором позики відповідачем не погашена, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики № 4623410724 від 13.07.2024 року в загальному розмірі 22 855 грн., що складається з тіла кредиту і процентів. В задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 2 748,20 грн. слід відмовити, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги часткове задоволення позову суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 162,38 грн. (2 422,40 грн (сума судового збору, сплаченого за подання позовної заяви)/25 603,20 грн (ціна позову) х 22 855 грн (розмір позовних вимог, який підлягає до задоволення) грн.

Outcome: partial