Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

У листопаді 2022 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Авіатор Комарова-26» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 04.03.2019 ним були куплені у Фірма «Т.М.М.» - ТОВ два машиномісця [NUMBER] та [NUMBER], що знаходяться в підземній автостоянці будинку по [ADDRESS] . 03.06.2019 між позивачам та Фірма «Т.М.М.» - ТОВ, як обслуговуючою компанією будинку та підземної автостоянки були укладені два договори №136ж/Км,26-19 та №136ж/Км,26-19 про надання послуг з утримання автопаркінгу та машиномісця. Згідно вказаних договорів Фірмою виставлялись рахунки, які він сплачував в розмірі 732,23 грн. за одне машиномісце. Рахунки були виставлені до 18.11.2019. Після того, як Фірма «Т.М.М.» - ТОВ припинила обслуговування будинку між ним та Фірмою був складений акт звірки проведених розрахунків та видана довідка про відсутність заборгованості за спожиті послуги. З 18.11.2019 надавати послуги з утримання та обслуговування будинку та підземного паркінгу почало ОСББ «Авіатор Комарова-26». Зазначив, що з 18.11.2019 він сплачував послуги за утримання підземної автостоянки ОСББ «Авіатор Комарова-26». В розмірі 730,23 грн. за місяць за одне машиномісце на підставі виставлених рахунків (квитанцій). За листопад 2019 ним було сплачено 292,00 грн. за одне машиноісце, оскільки обслуговування почалося 18.11.2019. Вказану оплату здійснював до 28.12.2021 (до дати продажу машиномісць), що підтверджується банківською випискою. Також зазначив, що договір про надання послуг з утримання та обслуговування підземної автостоянки та машиномісця ОСББ з ним не укладало, жодних претензій, заяв, вимог від ОСББ «Авіатор Комарова-26» щодо сплати за утримання в розмірі 730,23 грн. за місяць за одне машиномісце він не отримував. Також відсутнє будь - яке рішення суду про наявність в нього заборгованості перед ОСББ. 28.12.2021 в день продажі машиномісць при оплаті послуг ОСББ «Авіатор Комарова-26» за утримання машиномісць № [NUMBER] та № [NUMBER] ним помилково були перераховані кошти в загальному розмірі 30 216,00 грн., що підтверджується квитанціями «ПриватБанк» від 28.12.2021 №9255-3585-3268-5044та №9255-3584-8172-7305. Пізніше, він звернувся до ОСББ «Авіатор Комарова-26» з заявою про повернення помилково сплачених коштів, проте кошти повернуті не були. Також він повторно направив на електронну пошту відповідачу вимогу про повернення коштів, проте відповіді не отримав. Просить стягнути з відповідача незаконно отримані грошові кошти у розмірі 30 216,00 грн. 15.11.2022 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Митрофановій А.О. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18 листопада 2022 року прийнято до розгляду та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. 26 січня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на вказану позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з вказаним позовом та просить в його задоволенні відмовити з огляду на наступне. На підставі рішення співвласників будинку [ADDRESS] , власників квартир та нежитлових приміщень, по [ADDRESS] було зареєстровано ОСББ «Авіатор Комарова-26», про що внесені номер запису до ЄДР про проведення державної реєстрації юридичної особи. За ініціативою ОСББ «Авіатор Комарова-26» було скликано і проведено загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, за результатами яких було складено протокол загальних зборів, та прийняті рішення в тому числі: - передати з 01.12.2018 ОСББ «Авіатор Комарова-26» всі функції з управління житловим будинком з гостьовою автостоянкою та об`єктами соціально - культурного побуту (з вбудованим офісним приміщенням та підземною автостоянкою тощо),що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . - ОСББ «Авіатор Комарова-26» прийняти в управління з 01.12.2018 житловий будинок з гостьовою автостоянкою та об`єктами соціально - культурного побуту (з вбудованим офісним приміщенням та підземною автостоянкою тощо),що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, з 01.12.2018 на підставі рішення загальних зборів ОСББ «Авіатор Комарова-26» перейшли всі функції з управління в т.ч., підземною автостоянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Крім того, було затверджено кошторис ОСББ «Авіатор Комарова-26» на 2018-2019 та додаткового кошторису ОСББ «Авіатор Комарова-26» по утриманню підземної автостоянки на 2018 -2019. Таким чином, рішенням загальних зборів затверджено суму внесків по утриманню підземної автостоянки за 1 машиномісце у розмірі 730, 23 грн. за місяць. У подальшому, протоколом №3 загальних зборів ОСББ «Авіатор Комарова-26» від 14.10.2020 прийняті рішення в т.ч., з наступного питання: - затвердити додатковий кошторис ОСББ «Авіатор Комарова-26» по утриманню підземної автостоянки на 2020-2021 роки, що є невід`ємною частиною кошторису ОСББ «Авіатор Комарова-26» на 2020-2021 та вступить в дію з 01.11.2020. Встановлено з 01.11.2020 розмір щомісячного внеску власників машиномісць по утриманню підземної автостоянки у сумі 1 100,00 грн. за одне машиномісце в місяць. Разом з тим, ОСББ «Авіатор Комарова-26» з метою утримання, в т.ч., багатоквартирного будинку а підземної автостоянки, забезпечення їх кваліфікованого, якісного та безперервного обслуговування, технічного обладнання, надання послуг для створення комфортних умов перебування автомобілів та осіб у підземній автостоянці, уклало договори з ФОП [PERSON] , ПП «Безпечне місто», ТОВ «Верум Гуард», ФОП [PERSON] , договір про надання комплексу допоміжних послуг від 03.12.2019 №0312-19/Ф/ПА. Отже, для обслуговування паркінгу та утримання його в належному стані і для забезпечення безпеки майна третіх осіб відповідачем укладено ряд договорів з підрядними організаціями. Зазначили, що маючи на те, всі законі підстави ОСББ «Авіатор Комарова-26» надавало [PERSON] , як власнику двох машиномісць № [NUMBER] та [NUMBER] в підземній автостоянці, квитанції на оплату щомісячних внесків за їх утримання. Таким чином, незважаючи на відсутність письмово договору про надання послуг з утримання та обслуговування нерухомого майна, послуги фактично надавалися, відтак позивач, як власник машиномісць, який отримував послуги, зобов`язаний був їх сплачувати. Загальна сума щомісячних внесків, починаючи з дати придбання [PERSON] машиномісць № [NUMBER] та [NUMBER] (з 04.03.2019) по дату їх продажу позивачем (28.12.2021) становила 29 827,48 грн. за кожне машиномісце. Розрахунки нарахувань та сплати заборгованості наведені в акті звірення взаємних розрахунків за період з 04.03.2019 - 31.12.2021. У свою чергу, позивач здійснював платежі не регулярно та не завжди в повній сумі, тому заборгованість останнього станом на 27.12.2021 становила 13470,42 грн. за кожне машиномісце, що в сумі, за два машиномісця становить 26 940,84 грн. Звернули увагу суду, що позивач виявив бажання продати машиномісця іншій особі, покупець дізнавшись про наявність у позивача заборгованості , вимагав у останнього його погашення, яке значиться за об`єктом продажу. У зв`язку з чим, з метою укладання договорів відчуження машиномісць , сплатив ОСББ «Авіатор Комарова-26» наявну в нього суму заборгованості за кожне машиномісце, а після спливу певного часу, після укладення договорів відчуження, позивач виявив бажання повернути собі сплачені ним грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по утримання підземної автостоянки, видаючи це за помилкову сплату коштів у розмірі 15 838,23 грн. замість 730,23 грн. за машиномісце № [NUMBER] та 15 838,23 грн. замість 730,23 грн. за машиномісце № [NUMBER] . Зазначили, що ОСББ «Авіатор Комарова-26» отримані грошові кошти, які були сплачені [PERSON] , з призначенням платежу «за паркову», на рахунок ОСББ «Авіатор Комарова-26», були зараховані на погашення заборгованості внесків позивача за утримання підземної автопарковки (2 машиномісця). Враховуючи те, що сума заборгованості становила 13 470,42 грн. (відповідно до розрахунку) за кожне машиномісце, а сплачено було 15 838,23 грн. за кожне машиномісце, відповідачем при виявлені даного факту повернуті позивачу надлишково сплачені кошти у сумі 2 367,81 грн. за кожне машиномісце. Таким чином, відповідач не має жодних заборгованостей перед позивачем, а тим більше у якості безпідставно набутого майна, в розумінні ст. 1212 ЦК України. Крім того, вимоги позивача щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 19 200,00 грн. є необґрунтованими, неспівмірними із складністю цієї справи, із наданням адвокатом обсягом послуг, із фактично затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка справ до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже адвокат був обізнаним про позицію свого клієнта, нормативно - правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося), а відтак витрати не відповідають критерію їх реальності, розумності їх розміру, а тому не повинні бути задоволені. Просили стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 9000,00 грн., які документально підтверджені та додані до відзиву документами. Крім того, 26 січня 2023 року від представника відповідача надійшла заява проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2023 року у задоволені клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні відмовлено. 13 лютого 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просв позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на безпідставність тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. 08.02.2024 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддями дану справу було передано до провадження судді Усатової І.А. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши надані матеріали, суд, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що позивачем 28.12.2021 було здійснено платіж №9255-3585-3268-5044 на рахунок «Авіатор Комарова-26» в сумі 15838,23 грн. із призначенням платежу «Утримання підземної автостоянки» та 28.12.2021 було здійснено платіж №9255-3584-8172-7305 на рахунок «Авіатор Комарова-26» в сумі 15838,23 грн. із призначенням платежу «Утримання підземної автостоянки». Позивач, звертаючись до суду з позовом зазначає, що 20.06.2022 та 12.09.2022 звертався до відповідача з проханням повернути безпідставно отримані кошти, посилаючись на те, що жодних грошових зобов`язань він перед відповідачами не має. Відповідач у відзиві на позов зазначив, що у відповідь на зазначену претензію, повідомив позивача, що з 01.12.2018 на підставі рішення загальних зборів ОСББ «Авіатор Комарова-26» всі функції з управління перейшли в т.ч., підземною автостоянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач є власником машиномісця [ADDRESS]. Незважаючи на відсутність письмово договору про надання послуг з утримання та обслуговування нерухомого майна, послуги фактично надавалися, відтак позивач, як власник машиномісць, який отримував послуги, забов`язаний був їх сплачувати. Крім того, було затверджено кошторис ОСББ «Авіатор Комарова-26» на 2018-2019 та додаткового кошторису ОСББ «Авіатор Комарова-26» по утриманню підземної автостоянки на 2018 -2019. Таким чином, рішенням загальних зборів затверджено суму внесків по утриманню підземної автостоянки за 1 машиномісце у розмірі 730, 23 грн. за місяць. 14.10.2020 протоколом №3 загальних зборів ОСББ «Авіатор Комарова-26» було прийнято рішення затвердити додатковий кошторис ОСББ «Авіатор Комарова-26» по утриманню підземної автостоянки на 2020-2021 роки, що є невід`ємною частиною кошторису ОСББ «Авіатор Комарова-26» на 2020-2021, та вступить в дію з 01.11.2020. Тобто, з 01.11.2020 розмір щомісячного внеску власників машиномісць по утриманню підземної автостоянки становить 1 100,00 грн. за одне машиномісце в місяць. Позивач здійснював платежі не регулярно та не в повній сумі, тому заборгованість станом на 27.12.2021 становила 13470,42 грн. за кожне машиномісце, що в сумі, за два машиномісця становить 26 940,84 грн. Загальна сума щомісячних внесків, починаючи з дати придбання позивачем машиномісць [NUMBER] та [NUMBER] (з 04.03.2019) по дату їх продажу позивачем (28.12.2021) становила 29 827,48 грн. за кожне машиномісце. Розрахунки нарахувань та сплати заборгованості наведені в акті звірення взаємних розрахунків за період з 04.03.2019 - 31.12.2021. Зазначили, що огляду на викладене, вимога про повернення коштів є неправомірною. Вирішуючи спір, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави вважати, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2014 року № 6-122цс14, від 18 квітня 2018 року по справі № 668/7704/15-ц. Якщо ж зобов`язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов`язання). Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Зазначена правова позиція, висловлена ВСУ у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 752/13032/16-ц. Судом встановлено, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 158380493 від 04.03.2019 та № 158384251 від 04.03.2019, позивач [PERSON] був власником двох машиномісць № [NUMBER] та № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] іншого суду не надано, судом не встановлено. Крім того, встановлено, 03.06.2019 між позивачем та Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ, як обслуговуючою компанією будинку та підземної автостоянки були укладені два договори №136ж/Км,26-19 та №136ж/Км,26-19 про надання послуг з утримання автопаркінгу та машиномісця. Згідно вказаних договорів Фірмою виставлялись рахунки, які він сплачував в розмірі 732,23 грн. за одне машиномісце, згідно складової тарифу на послуги з утримання паркінгу. Також встановлено, що на підставі рішення співвласників будинку [ADDRESS] , власників квартир та нежитлових приміщень, по [ADDRESS] було зареєстровано ОСББ «Авіатор Комарова-26», про що внесені номер запису до ЄДР про проведення державної реєстрації юридичної особи (1 073 102 0000 034272). За ініціативою Правління ОСББ «Авіатор Комарова -26» було скликано і проведено загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, за результатами яких, було прийнято рішення, а саме передати з 01.12.2018 ОСББ «Авіатор Комарова-26» всі функції з управління житловим будинком з гостьовою автостоянкою та об`єктами соціально - культурного побуту з вбудованим офісним приміщенням та підземною автостоянкою тощо),що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також ОСББ «Авіатор Комарова-26» прийняло в управління з 01.12.2018 житловий будинок з гостьовою автостоянкою та об`єктами соціально - культурного побуту (з вбудованим офісним приміщенням та підземною автостоянкою тощо),що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також протоколами засідання правління ОСББ «Авіатор Комарова-26» від 07.10.2018 та 14.10.2020 вирішувались питання, віднесені до компетенції ОСББ, зокрема, і в частині затвердження внесків власників машиномісць по утриманню підземної автостоянки. Відповідно до актів звірення ОСББ «Авіатор Комарова-26» взаємних розрахунків, було встановлено, що загальна сума щомісячних внесків, починаючи з 04.03.2019 дати придбання позивачем машиномісця № [NUMBER] та машиномісця № [NUMBER] по дату їх продажу 28.12.2021 становила 29 827,48 грн. За вказаний період позивачем здійснено платежів на загальну суму 16 357,06 грн. Таким чином, заборгованість [PERSON] перед ОСББ «Авіатор Комарова-26» становила: 13 470,42 грн. за 1 машиномісце (26 940,84 за 2 машиномісця). Слід зазначити, що зазначені протоколи та рішення відповідача на час розгляду даного спору є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавались, дії відповідача щодо неправомірного нарахування позивачу, як власнику нерухомості, плати, зокрема, за утримання підземної автостоянки, не визнані неправомірними. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в період перерахуванням позивачем коштів, між, останнім, та відповідачем були наявні правовідносини, які стосувались зобов`язань позивача сплачувати відповідачу кошти за надані послуги, зокрема, за утримання підземної автостоянки, оскільки, позивач в цей період часу був власником нерухомості в будинку, балансоутримувачем якого є відповідач, а тому доводи сторони позивача про безпідставність набуття відповідачем коштів, які були сплачені позивачем із призначенням платежів за «утримання підземної автостоянки», - є необгрнутованими. Суд вважає, що відповідач набув майно (кошти) у користування за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, за яким позивач був зобов`язаний сплачувати витрати за утримання нерухомості, власником якого він був. Так, відповідно до статті 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно із частиною четвертою статті 4 цього Закону, основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання (частина третя згаданої статті). Так, відповідно до статті 4 наведеного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. У відповідності до статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" органами управління об`єднання є загальні збори його членів, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться згідно з вимогами статуту об`єднання. Загальні збори правомочні, якщо на них присутні більше половини членів об`єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх членів об`єднання. Статтею 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання шляхом скликання загальних зборів встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів. Проте, відповідно до статті 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначені права об`єднання щодо забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, зокрема, право вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; право звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання платежі, збори і внески, а також відрахування до резервного і ремонтного фондів. Тобто, приписами наведеної норми передбачено права об`єднання, та відповідно, обов`язок щодо сплати встановлених законом та Статутом об`єднання платежів, зборів та внесків, Відповідно до положень статті 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статуту ОСББ «Авіатор Комарова-26», об`єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об`єднання. Суд при вирішенні спору зауважує про те, що відповідач не здійснює господарської діяльності у розумінні наведених норм законодавства, оскільки його діяльність спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, а відтак, ця діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб`єкта. За таких обставин ОСББ не є виробником та/або виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених відповідно до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", оскільки не надає і не виробляє таких послуг, а отже, і не формує цін чи тарифів на послуги, які б підлягали встановленню (затвердженню) органами місцевого самоврядування. ОСББ, які самостійно (власними силами та/або з залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб) забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, при визначенні розміру внесків (платежів) на таке утримання повинні виходити з розміру витрат, передбачених кошторисом об`єднання, який відповідно до статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" затверджується загальними зборами членів об`єднання. При цьому, ні зазначеним Законом, ні іншими законодавчими актами України не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків та платежів, визначених загальними зборами ОСББ. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Слід звернути увагу сторони позивача на те, що факт відсутності договору про надання послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, а тому доводи сторони позивача про відсутність між ним та відповідачем зобов`язань, та кошти отримані відповідачем без належної правової підстави, - є хибними, та такими, що повністю спростовуються наявними у справі доказами. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позовні вимоги в ході розгляду справи стороною позивача не доведено, та їх обґрунтування повністю спростовані стороною відповідача, а тому суд вважає позов безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає. У порядку ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі слід залишити за позивачем по фактично понесеним. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 02.01.2023 року між відповідачем та адвокатом Пищенко В.І. було підписано договір про надання правової допомоги №1, згідно якого клієнт доручає, а адвокат забовязується надати клієнту в інтересах клієнта правничу допомогу (послуги). Згідно акту приймання - передачі наданих послуг по Договору про надання правничої допомоги №1 від 02.01.2023 року повідомлено про надання правової допомоги клієнту на суму 9000,00 грн. Відповідачем було оплачено вказані послуги, що підтверджується квитанцією від 20.01.2023 року на суму 9000,00 грн. Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, суд дійшов до висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн., які є обґрунтованими, підтверджені документально, є співмірними із складністю справи, виконаною роботою та наданими послугами.

Outcome: approved