Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

В лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (далі ТОВ «ФК «Кредит - Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит №7621487 від 01.05.2023 року в розмірі 28570,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.05.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №7621487, згідно з умовами якого остання отримала кредит у сумі 10000 гривень, строком на 105 днів, який на підставі платіжного доручення було перераховано на її картковий рахунок, а позичальник зобов`язалася повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним та комісію за надання кредиту у термін, встановлений договором. Пунктом 7.1 договору визначено, що він набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а обумовлені ним права та обов`язки сторін з моменту отримання кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Однак, відповідач належним чином умови кредитного договору не виконала, в зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 28570,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8000,00 грн., заборгованість за відсотками 19570,00 грн., та заборгованість за комісією 1000,00 грн. 28.08.2023 року, згідно умов договору відступлення прав вимоги №103-МЛ, ТОВ «Мілоан» було відступлено право вимоги за договором №7621487 від 01.05.2023 року на користь ТОВ «ФК «Кредит - Капітал», а відповідно ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» набуто права вимоги до відповідача. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №103-МЛ від 28.08.2023 року сума боргу [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» становить 28570,00 грн., із яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 8000,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками становить 19570,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 1000,00 грн. У зв`язку із чим, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 28570,00 грн. та 2422,40 грн. судового збору. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07.02.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. 24.02.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у відповідності до змісту якого в задоволенні вказаного позову потрібно відмовити. Вказує, що оскільки умови договорів приєднання розробляються кредитором, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим кредитор має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України Боржник лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. На думку відповідача, позивачем не підтверджено факт невиконання умов кредитного договору позичальником. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також зазначає, що лише первинними документами може підтверджуватися обставина надання грошових коштів у безготівковій формі, однак вказані документи не були надані суду для обґрунтування законності своїх позовних вимог і позивачем не підтверджено обставину невиконання кредитного зобов`язання. Відповідач вважає, що комісія за управління кредитом, яку проситься стягнути позивач є незаконною та не може стягуватися з відповідача, оскільки комісія за управління кредитом це не діяльність кредитора з надання позичальнику визначеного договором матеріального чи нематеріального блага. На думку відповідача, ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» є неналежним позивачем, оскільки не надано доказів щодо викуплення кредитного договору №7621487 від 01.05.2023 року від ТОВ «Мілоан». Позивачем не надано жодного документу, який би підтверджував дійсний розмір права вимоги відносно відповідача, яке було передано позивачу, а той розмір, що вказаний в позовній заяві нічим документально не підтверджений. 26.02.2025 року представником позивача направлено відповідь на відзив, в якому зазначено, що при укладенні договору позичальник підтвердив, що інформацію щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг йому надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідач та ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тим самим відобразив свою волю щодо укладення кредитного договору №7621487 від 01.05.2023 року, а ТОВ «Мілоан» в свою чергу, перерахувало на банківську карту, вказану [PERSON] кошти, визначені в договорі №7621487 від 01.05.2023 року. Встановлення ТОВ «Мілоан» у кредитному договорі комісії не суперечить закону. Умова договору щодо обов`язку сплачувати комісію за надання кредиту недійсною визнана не була. За таких обставин, позивач має право вимагати стягнення заборгованості з комісійної винагороди. Щодо відступлення права вимоги представник позивача зазначає, що кредитор (ТОВ «Мілоан») передав портфель заборгованості боржників права вимоги, до яких відступаються у сумі 53551180,12 грн. (підтверджено актом приймання передачі реєстру боржників від 28.08.2023 року), взамін новий кредитор (ТОВ «ФК «Кредит - Капітал») сплатив компенсацію у розмірі 1460002,00 грн. (підтверджено платіжною інструкцією №72463 від 28.08.2023 року про сплату за відступлення права вимоги №103-МЛ від 28.08.2023 року). 27.02.2025 року [PERSON] направила до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому ще раз наголосила, що кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь які збори, відсотки, комісії, платежі, тощо за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів». Також, зазначила, що позивач є неналежним позивачем, оскільки не надано доказів щодо викуплення кредитного договору №7621487. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неприбуття суд не повідомила. Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін та їх представників. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.05.2023 року відповідач [PERSON] подала ТОВ «Мілоан» в електронному вигляді Анкету-заяву на кредит №7621487, в якій погодила наступне: суму кредиту 10000,00 грн.; строк кредитування - 15 днів, починаючи з 01.05.2023 року, дата повернення кредиту 15.06.2023 року; сума до повернення 12500,00 грн., складові частини сукупної вартості кредиту: комісія за надання кредиту 1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10 відсотків від суми кредиту за договором, проценти за користування кредитом 1500,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 01.05.2023\~року [PERSON] \~уклала з\~ТОВ «Мілоан»\~у електронній\~формі договір\~про споживчий\~кредит №7621487.Після проведення необхідної перевірки ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор «R68539», після введення якого відповідач підтвердила прийняття умов кредитного договору №7621487 від 01.05.2023, що підтверджується довідкою ТОВ «Мілоан» №б/н від 14.10.2024 року. Судом враховано, що номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор відповідачу відповідає номеру телефону, який [PERSON] зазначає у відзиві на позовну заяву та заяві про розгляд даної справи без її участі. Згідно договору про споживчий кредит №7621487 (індивідуальна частина) від 01.05.2023 року кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконання обов`язків найманого працівника. Сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 гривень (п.1.2. Договору). Згідно п.1.3. Договору кредит надається загальним строком на 105 днів з 01.05.2023 р. (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 16.05.2023 р. (рекомендована дата платежу) (п.1.3.1. Договору). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 14.08.2023 р. (дата остаточного погашення заборгованості) (п.1.3.2. Договору). Комісія за надання кредиту: 1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Згідно п.1.6. Договору тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3. цього Договору. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються Позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 516936*58. 01.05.2023 року сторони погодили також Графік платежів за договором про споживчий кредит, що містить дату видачі кредиту та його погашення, кількість днів у розрахунковому періоді, чисту суму кредиту, види платежів за кредитом, реальну річну процентну ставку та загальну вартість. Такі ж умови стосовно суми кредиту, строку кредиту, розміру щомісячного платежу, процентної ставки за кредитом, містяться у паспорті споживчого кредиту, який є Додатком №2 до Договору про споживчий кредит №7621487 від 01.05.2023 року. ТOB «Мілоан» виконало зобов`язання за укладеним договором, надавши відповідачу грошові кошти за договором в сумі 10000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №99454230 від 01.05.2023 року, де призначення платежу зазначено кошти згідно договору №7621487, а отримувачем коштів є [PERSON] . Також, відповідно до наданої на запит суду відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 11.04.2025 року №20.1.0.0.0/7-250401/79657-БТ встановлено, що на ім`я [PERSON] в даному банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 01.05.2023 року здійснено переказ коштів в розмірі 10000,00 грн. (інформація про платника виплата займа [PERSON] ). [PERSON] не виконувала належним чином зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 28570,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8000,00 грн., прострочена заборгованість за комісіями 1000,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками 19570,00 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором №7621487 від 01.05.2023 року та відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №7621487. 28.08.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №103-МЛ, відповідно до якого кредитор передає (відступає) новому кредитору за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказані в реєстрі боржників, укладеними між кредитором та боржниками. На виконання умов зазначеного договору ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» було сплачено ТОВ «Мілоан» кошти, що підтверджується копією платіжної інструкції №72463 від 28.08.2023 року. Відповідно до акту приймання передачі реєстру боржників від 28.08.2023 року до договору відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023 року ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» прийняло реєстр боржників від 28.08.2023 року згідно із додатком №1 до договору. Отже, позивач набув право вимоги до відповідача по кредитному договору №76221487 від 01.05.2023 року, яка не виконала належним чином свої зобов`язання за вказаним договором. Згідно з Витягом з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №103-МЛ від 28.08.2023 року за №997 загальна сума заборгованості [PERSON] становить 28570,00 грн., в тому числі, залишок по тілу кредиту 8000,00 грн., залишок по відсотках 19570,00 грн., залишок по комісії 1000,00 грн. 15.01.2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило на адресу відповідача претензію по кредитному договору №7621487 від 01.05.2023 року, в якій зазначено, що між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги, за яким відбулось відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, а також інформацію про те, що у відповідача існує заборгованість за кредитним договором в розмірі 28570,00 грн., яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити. Проте відомості щодо погашення в добровільному порядку вказаної суми заборгованості матеріали справи не містять. Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Мілоан» за своїми правовими статусами відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договір відступлення права вимоги на підставі ст.204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Також наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт переходу права грошової вимоги від первісного кредитора до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за кредитним договором №7621487 від 01.05.2023 року, укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Суд установив, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №7621487 від 01.05.2023 року. Вказаний кредитний договір укладено в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Отже, сторони вказаного договору досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів і комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. Відповідно до умов кредитного договору №7621487 від 01.05.2023 року ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кошти в сумі 10000,00 гривень, строком на 105 днів, а остання зобов`язалася повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними. Відповідач не надав жодних доказів належного виконання умов кредитного договору. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. Щодо сплати комісії за надання кредиту, суд зазначає наступне. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19 вказала, що 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Зазначений висновок відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Сторони кредитного договору погодили сплату комісії за надання кредиту в розмірі 1000,00 грн, що не суперечить наведеним вище вимогам закону. Суд бере до уваги, що умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, комісії, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №7621487 від 01.05.2023 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] , в сумі 28570,00 грн., в тому числі: кредит 8000,00 грн., проценти за користування кредитом 19570,00 грн., комісія за надання кредиту 1000,00 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved