Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

14 квітня 2025 року представник заявника [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування заяви?представник заявника [PERSON] посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок з господарчими спорудами, видане 08 червня 1998 року Виконавчим комітетом Сухолиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, на підставі виписки з розпорядження Овідіопольської районної державної адміністрації за №282 від 29 квітня 1998 року, зареєстрованого Овідіопольсьським районним БТІ 08 червня 1998 року в реєстраційній книзі №1 за реєстровим номером 218, заявнику [PERSON] належить на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , однак у свідоцтві про право власності на житловий будинок була допущена помилка, а саме: замість « [PERSON] », зазначено « [PERSON] ». Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 квітня 2025 року було відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 05.05.2025 року на адресу суду надійшла заява представника заявника, адвоката Кузнєцової Л.О., в якій підтримала доводи заяви у повному обсязі та просила провести розгляд справи за її відсутності та відсутності заявника. Представник заінтересованої особи Таїровської селищної ради у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Згідно з ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.?Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі?ст. 4 ЦПК України ?кожна особа має право в порядку, встановленому?ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч.1 ст. 293 ЦПК України ?окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2?ст. 293 ЦПК України?суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно роз`яснень?Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що Рішенням Сухолиманської сільської ради №292/16 від 05 листопада 2009 року, заявнику було передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,1251 га, під будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка розташована на території сільської ради в [ADDRESS] та було видано заявнику акт про право власності на земельну ділянку, площею 0,1251 га під будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, яка знаходиться по [ADDRESS] , після визначення меж земельної ділянки в натурі землевпорядними органами. В даному свідоцтві про право власності на житловий будинок в графі прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи зазначено [PERSON] .». Відповідно до паспорту громадянина України прізвище ім`я по батькові заявника вказано українською мовою - [PERSON] , та російською мовою [PERSON] 20.03.2025 року заявник звертався до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області щодо виправлення допущеної у свідоцтві про право власності на житловий будинок, від 29.04.1998 року за №282 помилки в написанні заявника по батькові. Відповідно до листа Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області від 03.04.2025 року за №К-498 [PERSON] відмовлено у задоволенні його заяви, та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Крім того, належність заявнику вищевказаного нерухомого майна підтверджується наступними доказами: Випискою з розпорядження Овідіопольської райдержадміністрації №282 від 29 квітня 1998 року; Випискою з розпорядження Овідіопольської райдержадміністрації №275 від 07 квітня 1998 року; Актом приймання в експлуатацію будинку від 29 вересня 1997 року; Рішенням №145 від 19 вересня 1997 року; Архівною довідкою від 17 лютого 2025 року; Витягом з державного реєстру речових прав на земельну ділянку від 17.11.2021 року, де власником земельної ділянки на якій знаходиться житловий будинок зазначено [PERSON] . Відповідно до ч. 6 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З наданих заявником доказів вбачається, що під час виготовлення та оформлення свідоцтва про право власності на житловий будинок від 29.04.1998 року за № [NUMBER] відбулась зміна в написанні по батькові заявника внаслідок транслітерації під час перекладу з російської мови на українську. У результаті заявника по батькові, зазначено у свідоцтві про право власності на житловий будинок було невірно перекладено та записано українською мовою [PERSON] , замість вірного написання [PERSON] . Через наявність даної помилки в свідоцтві про право власності на житловий будинок заявник не може повною мірою реалізувати своє право власності на житловий будинок, а тому вимушений звернутися до суду для встановлення зазначеного факту. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житловий будинок, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved