Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа «Страхова компанія «Княжа воєнна Іншуранс Груп» про відшкодування та стягнення завданої майнової шкоди Зазначила, що вона є власником автомобіля «Пежо 307СС» д.н. [NUMBER] 27.12.2023 року о 14 год в м. Чернівці по вул. Південно- Кільцевій 14 а [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «рено меган» д.н.з. [NUMBER] під час виїзду з прилеглої території не надала перевагу в русі транспортному засобу «Пежо 307СС» під керуванням позивача, внаслідок допустила з ним зіткнення та спричинила ушкодження транспортного засобу. Вина [PERSON] у вчиненні ДТП встановлена рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці у справі № 727/211/24. На момент ДТП цивільно правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПАТ СК «Княжа воєнна іншуранс груп». Представник страхової компанії ПАТ СК «Княжа воєнна іншуранс груп`здійснив виїзд до пошкодженого транспортного засобу «Пежо 307 СС» д .н.з [NUMBER] оглянув його та склав звіт про визначення вартості завданого внаслідок дорожньо- транспортної пригоди матеріального збитку. Жодних документів від страхової компанії ««Княжа воєнна іншуранс груп» позивач не отримала, тому за її замовленням була здійснена судова авто товарознавча експертиза. Згідно висновку експерта №48/24 від 08.07.2024 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Пежо 307 СС» д .н.з [NUMBER] становить 127394.15 грн. Згідно рахунку про оплату №75 від 14.11.2024 року вартість фактично проведеного відновлювального ремонту транспортного засобу «Пежо 307 СС» д .н.з [NUMBER] становить 109500 грн, з них згідно акту виконаних робіт № 81 загальна вартість робіт склала 23685 грн та вартість матеріалів складає 85815 грн. 03.09.2024 року Страхова компанія «Княжа воєнна іншуранс груп» здійснила страхове відшкодування шкоди, заподіяної ПЕЖО 307 СС внаслідок ДТП , в сумі 50088.07 грн. Позивач , також, зазначає, що нею понесено витрати на перевезення транспортного засобу ПЕЖО 307СС до місця здійснення ремонту у сумі 3600 грн та витрати на здійснення авто товарознавчої експертизи в сумі 3500 грн. Відтак всього понесено витрат в сумі 116600грн. Посилаючись на наведене та норми законодавства, позивач просить стягнути з відповідача на її користь різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, що складає 66511.93 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 17 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 06.02.2025 року [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву. У відзиві просила в позові відмовити. Пояснила, що вона свою відповідальність застрахувала. Ліміт відповідальності встановлений у розмірі 160000 грн., а тому в межах цього ліміту, шкоду повинна виплачувати страхова компанія. Окрім цього, безпідставними є звернення до неї як відповідача у справі адже позивачка не погодилася із сумою яку отримала від СК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» , а тому , вважає, що належним відповідачем у справі має бути саме страхова компанія. Вказує, що відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов?язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Ліміт відповідальності відповідачки за завдану майну шкоду сягає 57 223,49 грн., що повністю покриває визначений у даному випадку розмір страхового відшкодування. Також зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів фактичних витрат на відновлення автомобіля після ДТП. А тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову повністю у зв`язку з тим, що такий позов заявлений саме до [PERSON] безпідставно. 24.02.2025 року третя особа Страхова компанія «Княжа воєнна іншуранс груп» надіслала до суду заяву в якій зазначила, що відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Також відповідно до абз.2 п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. - якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. У зв`язку з цим, розмір страхового відшкодування [PERSON] був визначений на підставі Висновку судового експерта Юзви С.Г. № 48/24 від 08.07.24 р. шляхом зменшення визначеного в ньому розміру матеріального збитку 57 223, 49 грн. на суму ПДВ на матеріали і складові. Та здійснено ПрАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 50 088,07 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, надала пояснення аналогічні тим, які викладені в позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні позов не визнали, просили в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Позивач [PERSON] є власником транспортного засобу ПЕЖО 307СС ( а.с.11) 27.12.2023 року о 14 год. 00 год. в м.Чернівці по вул.Південно-Кільцева, 14а [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Рено Меган» д.н.з. [NUMBER] під час виїзду з прилеглої території не надала перевагу транспортному засобу «Пежо 307 СС» д.н.з. [NUMBER] , внаслідок чого допустила з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26 січня 2024 року визнано винуватою [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Постанова суду не оскаржувалася та набрала законної сили (а.с. 15). Цивільно-правова відповідальність автомобіля «Рено Меган» д.н.з. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом №ЕР-213973162 ( а.с.71) Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 26 січня 2024 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, відповідно до якої відповідачку [PERSON] визнано винуватою у вчиненні ДТП. З метою визначення розміру збитку, завданого транспортному засобу внаслідок ДТП, позивачем замовлено проведення автоекспертизи. У відповідності до висновку експерта №48/24 від 08.07.2024 року, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Пежо 307 СС» д.н.з. [NUMBER] , VIN [NUMBER] становить: 127 394, 15 грн. А вартість матеріального збитку, завданого з технічної точки зору власнику автомобіля Peugeot 307 СС, 2004 року виготовлення, ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження у ДТП 27.12.2023р. становить 57 223,49 (п?ятдесят сім тисяч двісті двадцять три гри, 49 коп.) з урахуванням ПДВ на складові і матеріали (а.с.21-41). Відповідно до рахунку суми страхового відшкодування у справі № 230000912179 та страхового акту, сума страхового відшкодування яка підлягає виплаті [PERSON] становить 50088,07 грн. без ПДВ (57223.49- 7135,42 = 50088,07 грн.)(а.с.111-112) Із платіжної інструкції № ЗР097102 від 03 вересня 2024 року вбачається, що [PERSON] від ПрАТ "УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перераховано 50088,70 грн. (а.с.113) Відповідно до акту виконання робіт №81 від 14 листопада 2024 року (надання послуг) та квитанції від 14.11.2024 року загальна вартість робіт (послуг) по відновлювальному ремонту автомобіля «Пежо 307 СС» д.н.з. [NUMBER] складає 109500 грн (а. с. 16-18, 170). Згідно з ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості (наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням). Відповідно до ч. 2 ст. ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»). За змістом частини першої статті 28, статті 29\~Закону\~України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з\~евакуацією транспортного засобу з місця ДТП\~до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Таким чином обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, тому за обставин цієї справи у нього не виникло обов`язку повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 вказано, що «суд касаційної інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з товариства, працівник якого є винуватцем ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати)». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 (провадження № 61-10010св20) зроблено висновок, що «відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди, суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою [PERSON] страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме [PERSON] , як особа винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити [PERSON] таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17) зазначено, що «якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, апеляційний суд правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та зробив обґрунтований висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу». Відповідно до частини першої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У частині третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що в результаті ДТП позивач зазнав матеріальних збитків, які полягають у відновленні його автомобіля і фактично складають 109500,00 грн., що підтверджується актом виконання робіт №81 від 14 листопада 2024 року та квитанціями від 14.11.2024 року про оплату за надані послуги. Страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснила страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Пежо 307 СС» д.н.з. [NUMBER] , у сумі: 50 088, 07 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР097102 від 03 вересня 2024 року. В Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика). Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має сплатити страховик як страхове відшкодування. Законом визначено, що обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування у вигляді вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача різниці між вартістю відновлювального ремонту та страховою виплатою є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, за виключенням витрат в сумі 3600 грн. на евакуацію транспортного засобу та складають 59 411,93 грн. (66511,93- 3600 = 59\~411,93 грн.). Щодо вимог\~позивача про відшкодування витрат на транспортування пошкодженого транспортного засобу до місця ремонту, суд зазначає таке: Відповідно до ст. 29 Закону України\~№ 1961-ІV\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані\~з\~відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,\~з\~евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Отже,\~наведені норми\~закону вказують\~про те,\~що витрати на евакуацію транспортного засобу із місця ДТП відшкодовуються за рахунок страхової компанії. Таким чином вимога позивача про відшкодування витрат на евакуацію транспортного засобу із місця ДТП пред`явлена до неналежного відповідача, що є підставою для відмови в її задоволенні. У відповідності\~до\~ст.\~141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, приймаючи до уваги, що позовні вимоги до відповідача задоволені частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову до суду в розмірі 1081.90 грн. та витрати на здійснення експертного дослідження в сумі 3500 грн.

Outcome: partial