Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» (далі - ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ») звернулося до Оболонського районного суду міста Києва з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.01.2024 між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 5929-423-7 в електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 11 000,00 гривень, строком на 365 днів (до 24.01.2025), шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER], емітовану АТ КБ «Приватбанк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору, разом з тим, відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість за Кредитним договором № 5929-423-7 від 25.01.2024 у сумі 105 875,00 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 11 000,00 грн.; заборгованості за процентами, нарахованими відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за період з 25.01.2024 по 24.01.2025 - 94 875,00 грн. З урахуванням наведеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором № 5929-423-7 від 25.01.2024 в розмірі 105 875,00 грн., а також судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою суду від 02.04.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 09.04.2025 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що відповідач частково визнає позовні вимоги, проте просить відмовити у задоволенні позову в частині невірно нарахованих відсотків. Вказав, що, на його думку, з урахуванням приписів Закону України «Про споживче кредитування», а також часткового погашення заборгованості, заборгованість [PERSON] перед позивачем за Кредитним договором № 5929-423-7 від 25.01.2024 складає 36 919,38 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 8 375,00 грн. та заборгованість за відсотками за користуванням кредитними коштами - 28 544,38 грн., а тому саме вказана сума може бути стягнута на користь позивача. 14.04.2025 на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, в якій останній зазначає, що [PERSON] , укладаючи 25.01.2024 Кредитний договір № 5929-423-7, в електронній формі, у відповідності до порядку визначеному статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію», зареєструвалася на веб-сайті позивача в мережі Інтернет, для чого пройшла ідентифікацію та верифікацію, заповнивши анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, реквізитів картки для отримання кредиту та підтвердивши номер мобільного телефону, після чого ознайомилася з умовами надання кредиту, умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснила акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Відповідач не була обмежена ні у часі для ознайомлення з умовами кредитування, ні у часі для ознайомлення з самим кредитним договором, при цьому, п. 1.2. Кредитного договору № 5929-423-7 від 25.01.2024 передбачено, що позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Щодо доводів представника позивача на невірне нарахування відсотків, представник позивача, посилаючись на п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», вважав, що розрахунок денної процентної ставки повинен здійснюватися з урахуванням обмежень, визначених на день внесення таких змін до кредитного договору. Оскільки зміни до кредитного договору, що укладений з відповідачем, не вносились (додаткові договори щодо продовження строку дії та інших умов не укладались), то відповідно правових підстав для перерахунку денної процентної ставки немає. 15.04.2025 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких представник відповідача зазначає, що доказів того, що [PERSON] перед підписанням кредитного договору мала можливість ознайомитись з усіма його умовами, а також правилами надання позики, позивачем не надано, у той же час, наявність публікації на сайті не є підтвердженням персонального ознайомлення позичальника з відповідними умовами та правилами кредитування. Вважав, що доводи представника позивача про відсутність правових підстав для перерахунку денної процентної ставки суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування», зміни до якого набрали чинності 24.12.2023, відповідно до яких максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Вказана норма є нормою прямої дії та договори про споживче кредитування, укладені після цієї дати, не повинні суперечити положенням цієї норми. Крім того, зазначив за неспівмірність заявлених представником позивача вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу зі складністю справи. Представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, принцип змагальності згідно ст.12 ЦПК України забезпечує повноту дослідження обставин справи. Даний принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Судом встановлено, що 25.01.2024 год. на сайті https://procent.ua позичальником була оформлена Анкета-заява на кредит № 62725, яка містить докладну інформацію щодо особи відповідача, зокрема: П.І.Б., ідентифікаційний код; дату народження; стать; серію та номер паспорту громадянина України; адресу реєстрації, а також номер мобільного телефону та електронну адресу. Крім того, з вказаної заяви вбачається процес її оформлення та розгляду, прийняття рішення по заяві та погоджені умови кредитування. На підставі вказаної заяви 25.01.2024 між ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 5929-423-7. За умовами вказаного договору, зокрема у пункті 6.1, 6.10 договору зазначено, що даний договір укладається в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайті https://procent.com.ua відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Після підпису Позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором договору, повідомлення надходить в ІТС Товариства та свідчить/повідомляє Товариство про те, що Позичальник надав згоду (акцептував) даний договір. Після зазначених дій, даний Договір підписується зі сторони Товариства шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису із кваліфікованою електронною позначкою часу та/або кваліфікованою електронною печаткою з кваліфікованою електронною позначкою часу уповноваженою особою, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до п. 8.2 договору, підписуючи даний договір, позичальник засвідчив, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом Паспорту споживчого кредиту, договору та Правилами, а також отримав від Товариства інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема частиною другої статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті товариства, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Згідно з п.1.1 вказаного договору, за цим договором товариство зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в розмірі 11 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 2,5% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 912,50%) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою (п. 1.2 договору). Згідно з пунктом 1.3 зазначеного договору, строк надання кредиту становить 365 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до цього договору. Пунктом 1.7 визначено, що товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб № [NUMBER], що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється товариством через платіжний сервіс FONDY (ТОВ «ФК «ЕЛАЄНС») або іншим способом. Згідно з пунктами 1.8-1.11 кредитного договору, розмір та строки сплати позичальником платежів за цим договором погоджений сторонами в додатку №1 до цього договору. Продовження строку надання кредиту вказаного в п. 1.3 договору не передбачено. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави та не потребує укладення договорів щодо супровідних послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та повернення кредиту. Протягом строку дії цього договору комісії за користування кредитом залишаються не змінними. Сума кредиту та проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок товариства, зазначений у пункті 8 цього договору у строки відповідно до графіку, визначеному у додатку №1. Нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому, проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника до дня повернення суми кредиту, визначеної у Додатку 1 цього договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства, зазначений в пункті 9 цього договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом (п.4.1-4.2 кредитного договору). Відповідно до п. 4.4 кредитного договору, у разі прострочення з оплати чергового платежу нарахування процентів за кредитом, позичальник зобов`язаний протягом 15 календарних днів сплатити заборгованість по простроченим нарахованим процентам, строк платежу яких настав, а також фактично нараховані проценти за користування кредитом станом на дату оплати. Додаток №1 до кредитного договору № 5929-423-7 від 25.01.2024 містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графік платежів та реальну річну процентну ставку згідно затверджених Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит № 16 від 11 червня 2021 року, яка містить дату видачі кредиту/дату платежів, кількість днів у розрахунковому періоді, що становить 15 днів, чисту суму кредиту/сума платежу за розрахунковий період, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом., реальну річну процентну ставку та загальну вартість кредиту. Як вбачається з платіжного документу № 730884016 від 25.01.2024 ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» на виконання зобов`язань за Кредитним договором № 5929-423-7 від 25.01.2024 перерахувало кошти у сумі 11 000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER]. Згідно з листом АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-250416/52031-БТ від 22.04.2025, на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) була випущена банківська платіжна картка № [NUMBER] до рахунку № [NUMBER] . Повідомлено, що інформація про підтвердження здійснення операції (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] у період з 21.01.2024 по 30.01.2024 надходила на номер телефону: [NUMBER] . З наданої виписки вбачається, що 25.01.2024 на картковий рахунок відповідача були зараховані грошові кошти у сумі 11 000,00 грн. Факт укладення Кредитного договору № 5929-423-7 від 25.01.2024 з ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» відповідачем не заперечується. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. З огляду на викладене та відповідно до положення ЦПК України, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, які визнаються учасниками справи. Отже, з огляду на викладене факт укладення Кредитного договору № 5929-423-7 від 25.01.2024 між [PERSON] та ТОВ «ФК «ПРОЦЕНТ» є доведеним. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом ст. 509, ч. 3 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості та виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, загальна сума заборгованості за Кредитним договором № 5929-423-7 від 25.01.2024 станом на 19.02.2025 становить 105 875,00 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 11 000,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами за період з 25.01.2024 по 24.01.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 2,5% від суми кредиту за кожен день користування (912,5% річних). Проте суд не може погодитися із порядком та вказаним розміром їх нарахування, з огляду на наступне. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Враховуючи, що кредитний договір було укладено 25.01.2024, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому доводи представника позивача щодо неправильного застосування частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» не заслуговують на увагу. Неспроможними є і твердження останнього про те, що умовами договору визначено процентну ставку у розмірі 2,5 %, та без укладення додаткової угоди до кредитного договору, якою б були змінені його умови, відсутні правові підстави для перерахунку денної процентної ставки. З урахуванням викладеного, за весь період користування кредитними коштами, виданими за Кредитним договором № 5929-423-7 від 25.01.2024, розмір заборгованості за ним становить 34 647,70 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 786,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами за період з 25.01.2024 по 24.01.2025 у розмірі 26 861,70 грн. Так, з детального розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 5929-423-7 від 25.01.2024, наданого позивачем, вбачається, що [PERSON] було здійснено наступні платежі: 09.02.2024 - 2 125,00 грн.; 13.02.2024 - 1 000,00 грн. та 14.02.2024 - 2 375,00 грн., які були зараховані позивачем у якості погашення заборгованості за нарахованими відсотками. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування» у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит. Аналогічні положення містяться у п. 4.6 Кредитного договору № 5929-423-7 від 25.01.2024. Таким чином, станом на 09.02.2024 (день, коли відповідачем було здійснено платіж у сумі 2 125,00 грн.) заборгованість за нарахованими відсотками з урахуванням встановлених ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» обмежень повинна була становити 1 760,00 грн. = 11 000,00 (залишок заборгованості за тілом кредиту)* 1% *16 днів. Отже, з урахуванням того, що [PERSON] було сплачено 2 125,00 грн., то грошові кошти у сумі 1 760,00 грн. позивач повинен був зарахувати в рахунок погашення заборгованості за відсотками, а решту - 365,00 грн., в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Тобто, з 10.02.2024 по 13.02.2024 залишок заборгованості за кредитом, на який здійснюється нарахування процентів, відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, повинен становити 10 635,00 = 11 000,00 грн. - 365,00 грн. (частка грошових коштів, яка повинна була бути зарахована в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту). У зв`язку з чим, заборгованість за нарахованими відсотками за період з 10.02.2024 по 13.02.2024 становить 425,40 грн. = 10 635,00 грн. (залишок заборгованості за кредитом) * 1% * 4 дні. У той же час, [PERSON] 13.02.2024 було сплачено грошові кошти у сумі 1 000,00 грн., 425,40 грн. з яких позивач повинен був зарахувати в рахунок погашення заборгованості за відсотками, а решту - 574,60 грн. в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Тобто, з 14.02.2024 по 15.02.2024 залишок заборгованості за кредитом, на який здійснюється нарахування процентів, відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, становить 10 060,40 = 10 635,00 грн. - 574,60 грн. (частка грошових коштів, яка повинна була бути зарахована в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту). У зв`язку з чим, заборгованість за нарахованими відсотками за період з 14.02.2024 по 15.02.2024 становить 100,60 грн. = 10 060,40грн. (залишок заборгованості за кредитом) * 1% * 1 день. 14.02.2024 [PERSON] був здійснений платіж у сумі 2 375,00 грн., тобто грошові кошти у сумі 100,60 грн. позивач повинен був зарахувати в рахунок погашення заборгованості за відсотками, а решту - 2 274,40 грн., в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. З урахуванням наведеного, 15.02.2024 залишок заборгованості за кредитом, на який здійснюється нарахування процентів, відповідно до п. 4.2 Кредитного договору, становить 7 786,00 = 10060,40 грн. - 2274,40 грн. (частка грошових коштів, яка повинна була бути зарахована в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту), а залишок заборгованості відсотками за період з 15.02.2024 по 24.01.2025 становить 26 861,70 грн. = 7 786,00 грн. (залишок заборгованості за кредитом) * 1% * 345 днів. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, здійснивши власний розрахунок, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 5929-423-7 від 25.01.2024 в розмірі 34 647,70 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 786,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами - 26 861,70 грн. При цьому, суд не приймає до уваги розрахунок, наданий представником відповідача, у зв`язку з його помилковістю. За правилами статті 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 792,85 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, представником позивача надано наступні докази: копію Договору про надання юридичних послуг № 03/06/2024 від 03.06.2024; Витяг з реєстру № 1 до Акту приймання-передачі наданих послуг № 7 до Договору № 03/06/2024 від 03.06.2024; платіжну інструкцію № 1351 від 29.11.2024. За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням викладеного з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 273,00 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial