Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

04.04.2025 заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою, згідно з якою просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 29.01.1998, виданого на ім`я [PERSON] . Вимоги вмотивовані тим, що 29.01.1998, на підставі рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 21.01.1998, їй видано свідоцтво про право власності на житло квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Однак при видачі цього свідоцтва в ньому була допущена помилка, а саме прізвище заявниці зазначено як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », що стало підставою для відмові їй у проведенні реєстраційних дій щодо реєстрації нерухомого майна квартири, а отже у реалізації її прав як власника майна. 07.04.2025 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання з викликом учасників справи. Заявниця у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги за завою підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, матеріали справи містять їх заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заявленої вимоги не заперечують. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 19.08.1996 Охтирським МРВ УМВС України в Сумській області, написання прізвища, ім`я та по батькові заявниці значиться як « [PERSON] » (а.с. 5-6). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.01.1998 виконавчий комітет Охтирської міської ради посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво видано згідно з рішенням виконкому від 21.01.1997 №17 (а.с. 4). За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 1 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Із заяви вбачається, що встановлення даного факту необхідне заявниці з метою реєстрації належного їй нерухомого майна. Згідно з листом Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 вбачається, що коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. В п. 12 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Правовстановлюючий документ - документ, який підтверджує права особи, зокрема, права власності на майно (державний акт на право власності на земельну ділянку, договір дарування, договір купівлі-продажу, свідоцтво на право власності тощо). Суд може встановлювати також факти належності особі інших правовстановлюючих документів, наприклад: архівної довідки про трудову діяльність на підприємстві та розмір оплати праці, довідки про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, трудової книжки, заповіту, страхового свідоцтва, ощадної книжки тощо. Суд зазначає, що встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети З матеріалів справи вбачається, що рішенням від 25.03.2025 за №78009268 державним реєстратором прав на нерухоме майно відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що при перевірці документа про право власності на нерухоме майно, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , встановлено невідповідність у документах про право власності на нерухоме майно та паспортних даних заявниці, а саме: у свідоцтві про право власності на квартиру від 29.01.1998 вказано дані заявниці [PERSON] , а згідно з паспортними даними вона [PERSON] (а.с. 7). На переконання суду, наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази вказують на те, що в свідоцтві про\~право власності\~на квартиру\~ [ADDRESS] від\~29.01.1998 зазначено особу заявниці [PERSON] , неточність в написанні її прізвища виникла внаслідок технічної помилки. При цьому слід зазначити, що на цей час в позасудовому порядку внесення змін щодо прізвища заявниці у зазначеному правовстановлюючому документі є неможливим, а встановлення факту належності його заявниці у подальшому надасть можливість реалізувати належне їй право на реєстрацію нерухомого майна. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні вимог за заявою.

Outcome: approved