Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, Головного управління Національної поліції в Київській області про відшкодування моральної шкоди, завданої громадянинові внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування позову зазначив, що в провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебувала адміністративна справа №367/3224/22 щодо притягнення [PERSON] до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП України. В процесі розгляду адміністративної справи Позивач заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, та зазначив, що працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та направленні його до суду було грубо порушено його права, що призвело до необґрунтованого притягнення до відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв. За результатом встановлення фактичних обставин справи Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 18.10.2022 провадження по адміністративній справі про притягнення [PERSON] до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Дана постанова ніким не оскаржувалася та втупила в законну силу 28 жовтня 2022 року. Судова тяганина з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме з 05.05.2022 до моменту прийняття остаточного рішення судом по адміністративній справі відносно Позивача тривав понад п`ять місяців. Повідомив суд, що у зв`язку з притягненням Позивача до адміністративної відповідальності, незаконного складання протоколу щодо нього йому було завдано матеріальної а також моральної шкоди. На підставі цього просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) у розмірі 33\~500 гривень 00 копійок моральної шкоди, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду; а також стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) відшкодування витрат сплачених [PERSON] у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги при розгляді даного цивільного спору у розмірі 20\~000 гривень 00 копійок шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 березня 2023 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. 14\~квітня 2023\~року Головне\~управління Державної\~казначейської служби\~України у\~Київській області\~подало відзив\~на позовну\~заяву,\~у якому\~просило відмовити\~у задоволенні\~позовних вимог\~та зазначило,\~що:\~воно не\~є належним\~відповідачем у\~цій справі;\~жодних прав\~та інтересів\~позивача воно\~не порушувало;\~позивач не\~довів факту\~заподіяння йому\~моральної шкоди,\~яка полягає\~у душевних\~стражданнях,\~погіршенню стану\~здоров`я\~та його\~причинно-наслідковий\~зв`язок;\~безпідставним є\~посилання позивача\~на закон,\~який регулює\~порядок відшкодування\~шкоди,\~завданої громадянинові\~незаконними діями\~органів,\~що здійснюють\~оперативно-розшукову\~діяльність,\~оскільки працівники\~патрульної поліції\~не мають\~права на\~проведення такої\~діяльності; вказана сума в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має бути залишена без розгляду, оскільки є такою, що безпідставно збільшена та неспівмірна із понесеними витратами. 18\~квітня 2023\~року Головне\~управління Національної\~поліції в\~Київській області\~також подав\~до суду\~відзив на\~позовну заяву,\~у якому\~просив відмовити\~у задоволенні\~позовних вимог\~ [PERSON] \~та послався\~на:\~зловживанням процесуальними\~правами дії,\~що суперечать\~завданню цивільного\~судочинства,\~оскільки Позивач\~раніше вже\~звертався з\~позовною заявою\~до Ірпінського\~міського суду\~Київської області\~(справа\~367/5032/22),\~до тих\~самих відповідачів,\~з тим\~самим предметом\~позову та\~з тих\~самих підстав;\~відсутність неправомірних\~дій поліцейських\~щодо позивача,\~які б\~могли завдати\~йому моральних\~страждань та\~переживань.\~Також зазначено,\~що складання\~протоколу є\~предметом оцінки\~суду в\~якості доказу\~вчинення такого\~правопорушення,\~сам по\~собі протокол\~про адміністративне\~правопорушення не\~являється рішенням\~суб`єкта\~владних повноважень\~та не\~спричиняє зміни\~прав чи\~обов`язків\~особи,\~а тому\~позовні вимоги\~щодо відшкодування\~моральної шкоди,\~внаслідок складання\~протоколу про\~адміністративне правопорушення,\~не можуть\~підлягати задоволенню. При цьому\~сам факт\~закриття справи\~про адміністративне\~правопорушення не\~тягне обов`язковий\~наслідок цивільно-правового\~характеру і\~не може\~бути доказом\~того,\~що дії\~та бездіяльність\~відповідачів заподіяли\~позивачу моральної\~шкоди.\~Також зазначив,\~що вказані\~у позові\~обставини є\~необґрунтованими та\~жодним чином\~не доведені.\~Зокрема,\~позивач не\~обґрунтував суті\~моральної шкоди,\~у чому\~вона виражається.\~Обмежившись загальним\~переліком можливого\~прояву моральних\~страждань (тривога,\~занепокоєння,\~стрес,\~розчарування,\~відчуття несправедливості,\~тривала невизначеність),\~не навів\~доказів причинного\~зв`язку\~між діями\~працівників поліції\~та наведеними\~моральними стражданнями.\~Щодо відшкодування\~витрат з\~надання правової допомоги при розгляді даного цивільного спору у розмірі 20000 грн., вказано, що відповідно до договору про надання правничої допомоги, та детального опису робіт послуги були надані по адміністративній справі № 367/3224/22 у розмірі 10000 грн. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 23 травня 2023 року закрито загальне позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 31.01.2025\~року Головне\~управління Національної\~поліції в\~Київській області\~подало заяву,\~в якій\~зазначили,\~що під\~№ 2\~серед додатків\~позовної заяви\~зазначена копія\~протоколу про\~адміністративне правопорушення\~серія ААД\~№ 101491\~від 08.05.2022,\~однак це\~не відповідає\~дійсності.\~У додатках\~до позовної\~заяви взагалі\~відсутній протоколу\~про адміністративне\~правопорушення серія\~ААД №\~101491\~від 08.05.2022.\~Разом з\~цим,\~до позовної\~заяви [PERSON] \~долученого протокол\~про адміністративне\~правопорушення серії\~ААБ №\~065657\~складений поліцейським\~взводу №\~2\~роти 1\~БПП в\~с.\~Чайки УПП\~у Київській\~області ДПП\~капралом поліції\~Омельченко Н.В.\~відносно [PERSON] .\~Також зазначено,\~що до\~справи долучена\~копія виписки\~із медичної\~карти амбулаторного\~(стаціонарного)\~хворого [PERSON] \~№ 39683/1157,\~яка не\~є належним\~доказом виходячи\~з того,\~що в\~ній відсутні\~обов`язкові реквізити,\~які визначають,\~що це\~належним чином\~засвідчена копія.\~У вказаній\~виписці вказано,\~що [PERSON] \~надійшов у\~стаціонар (невідомо\~якого медичного\~закладу,\~адже штамп\~на першому\~аркуші у\~верхньому лівому\~куті виписку\~не проглядається)\~22.12.2017,\~тобто за\~5\~років до\~складання адміністративних\~матеріалів відносно\~останнього та\~виписаний або\~помер (жодного\~з варіантів\~не обрано)\~02.01.2018. Відомості, що підтверджують вчинення 17.07.2022 спроби самогубства позивачем, його госпіталізації та встановлення діагнозу взагалі відсутні. Відповідно до переліку додатків до позовної заяви долучена копія детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом станом на 04.11.2021 до Договором № 11/21 від 11.07.2022 укладеним між Адвокатом та клієнтом, тобто станом за 9 місяців до складення Договору. Вважаємо, що детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, який долучено як доказ не може братися до уваги суду, адже не стосується подій, які розглядаються судом у справі № 367/1903/23. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи наявне клопотання представника Позивача про розгляд даної справи без Позивача та його представника. Позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник ГУНП в Київській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без участі уповноваженої особи ГУНП в Київській області. Представник Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, із клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися. В силу вимог частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, у тому числі, відшкодування моральної (немайнової шкоди). Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, за змістом якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Загальноконституційні засади відносин між державою та громадянином, зокрема щодо відповідальності держави, закріплено в конституційні та цивільно-правові норми: статтю 56 Конституції України; статті 1173-1176 ЦК України, Закону України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі\~Закон № 266/94-ВР). Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті\~така шкода відшкодовується на загальних підставах. Статтями 2, 4 Закону № 266/94-ВР передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення. На підставі пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 266/94-ВР в особи виникає право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного накладення штрафу. Тобто, здійснення провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, яка в подальшому закрита судом, свідчить про незаконні дії посадових осіб, які ініціювали та здійснювали вказане провадження, отже, особу притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, тому відшкодування здійснюється незалежно від вини. Відшкодування моральної шкоди провадиться незалежно від того, чи застосувались з боку держави будь-які заходи примусу, чи було понесено особою витрати на погашення штрафу, накладеного судом. Такий висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц. Суд встановив, що в провадженні Ірпінського міського суду перебувала справа про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП України. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 18 жовтня 2022 року провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 4 Закону № 266/94-ВР відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Позивач посилається на те, що незаконне притягнення його до адміністративної відповідальності, незаконного складання протоколу щодо нього заподіяло йому матеріальну та моральну шкоду. Зокрема матеріальна шкода полягає у витратах на правову допомогу у вказаній справі. В свою чергу моральна шкода полягає у тому, що незаконні дії поліцейських призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків та вимагали від нього додаткових зусиль для організації його життя; свавілля поліцейських щодо безпідставного складання щодо нього протоколу про вчинене адміністративне правопорушення обурило позивача, завдало йому стресу, що в перші дні викликало глибоку моральну травму, що полягала у підвищенні тривожності, болях в ділянці серця, підвищеному серцебитті, відсутності апетиту, безсонні, відчай від свавілля поліції та моральних переживаннях. Він був змушений звертатися до адвокатів для доведення своєї невинуватості, незаконності дій поліції та моральних переживань. Разом з тим, внаслідок зазначених душевних і моральних переживань у їх сукупності у [PERSON] стався психічний зрив, внаслідок якого 17.07.2022 приблизно о 17:00 год., останній здійснив спробу самогубства, через що в той же день, був госпіталізований до Київської обласної психоневрологічної лікарні №2. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Посилаючись на завдання моральної шкоди внаслідок притягнення до адміністративної відповідальності, позивач не наводить доказів, які б підтверджували його втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ. Його доводи щодо порушення нормального способу життя у зв`язку з пошуком адвоката, а також підлаштуванням особистого часу для зустрічей із ним, не підтверджені жодними доказами. Сам факт складання адміністративного протоколу не може свідчити про порушення життєвої рівноваги позивача та наявність негативних наслідків для його морального стану. Оскільки позивач не надав жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу в розумінні статей 76-80 ЦПК України, суд вважає, що вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed