Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 11.03.2025 року звернувся до суду із позовом, в якому просить припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] , на утримання неповнолітніх дітей: сина, [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку/доходу/платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2022 року щомісячно до досягнення дітьми повноліття, згідно рішення Оржицького районного суду від 21.11.2022 року (справа № 543/539/22) та стягти аліменти з [PERSON] на його користь, на утримання неповнолітніх дітей: сина, [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку/доходу/платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі цього позову до суду та проводити до виповнення повноліття дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що він, [PERSON] та відповідач [PERSON] раніше перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний по рішенню Оржицького районного суду від 21.11.2022 року. Мають спільних неповнолітніх дітей: сина, [PERSON] , [INFO] та сина, [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Оржицького районного суду від 21.11.2022 року (справа № 543/539/22) з нього, [PERSON] на користь відповідача [PERSON] присуджені до стягнення аліменти на утримання обох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку/ доходу/ платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2022 року щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Виконавче провадження на примусове виконання судового рішення про стягнення аліментів не відкривалося. З 2023 їх з відповідачем спільні діти проживають разом з ним, з огляду на що просить припинити стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] та стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку/доходу/платника аліментів. Ухвалою від 12.03.2025 позовна заява прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 08.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год. 00 хв. 06 травня 2025 року. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від останнього до суду надійшла заява в якій просить суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій вимоги позову визнає в повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено таке. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с.14); - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а.с.13). Згідно рішення Оржицького районного суду від 21.11.2022 (справа № 543/539/22) з [PERSON] на користь [PERSON] присуджені до стягнення аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку/ доходу/ платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.10.2022 року щомісячно до досягнення дітьми повноліття (а.с.6-7). Відповідно до довідки Оржицького відділу ДВС у Лубенському районі Полтавської області від 24.02.2025 року № 24.10-31/4561 на виконанні відсутні виконавчі документи, про стягнення аліментних платежів на утримання дітей, боржником по яких виступає [PERSON] (а.с.8). Згідно рішення\~Оржицького районного\~суду від\~07.10.2024\~(справа\~№ 542/1991/23) місцем проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначено за місцем проживання батька [PERSON] (а.с.9-11). Відповідно до довідки виконавчого комітету Оржицької селищної ради №01-24/242 від 02.12.2024 діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , в даний час фактично проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , (за даною адресою проживає без реєстрації), навчаються в Тарасенківській гімназії (а.с.12). Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд зазначає, що спірні правовідносини регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені п. 3 ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також визнання його недійсним, скасування. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст. 181 СК України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно із ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , не проживають з матір`ю [PERSON] , на користь якої були стягнуті аліменти з позивача батька дітей, а проживають зі своїм батьком [PERSON] . Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 стягнення та виплата аліментів в новому розмірі, а так само припинення їх стягнення, здійснюється виключно з дня набрання законної сили рішенням суду. Враховуючи, що неповнолітні діти проживають з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дітей, які підлягають стягненню на підставі рішення рішення Оржицького районного суду від 21.11.2022 з дня набрання рішенням законної сили. Щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 141, 155, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст.183 Сімейного кодексу України визначено, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний та сімейний стан сторін, надані по справі докази, а також положення ч. 5 ст. 183 СК України, яка передбачає стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів\~заробітку (доходу)\~платника аліментів,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~та не\~більше 10\~прожиткових мінімумів\~на дитину\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~11.03.2025\~рокудо досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Питання про судові витрати вирішено відповідно до ст. 133, 141 142 ЦПК України. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнала, то 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (по першій позовній вимозі), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків судового збору стягнути з відповідача. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів (по другій позовній вимозі), то суд, стягує ці витрати з відповідача на користь держави.

Outcome: approved