Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

У грудні 2024 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду міста Києва з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно їхніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 09.01.2025 ухвалою зазначеного суду цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Полонського районного суду, до якого дана справа надійшла 12.02.2025, по котрій 20.02.2025 було відкрито провадження. Позов мотивований такими обставинами. Після розірвання між позивачкою та відповідачем шлюбу, що мало місце 18.09.2017, останній протягом першого місяця бачив дітей тричі, а в подальшому на протязі восьми років не піклується про них, не проявляє заінтересованості в подальшій долі сина та доньки, не цікавиться їхніми успіхами, станом здоров`я, навчанням, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх підготовку до самостійного життя, не надає матеріальної допомоги, не спілкується з дітьми у будь-якій формі. Така поведінка [PERSON] є свідомим нехтуванням своїми батьківськими обов`язками, та розцінюється як ухилення від виховання дітей, що являється підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, підтвердила наявність вище вказаних обставин щодо ухилення [PERSON] від участі у вихованні дітей, а також зазначила, що син [PERSON] останній раз бачив батька приблизно три з половиною роки тому, а дочка [PERSON] взагалі його не бачила, вона потребує систематичного лікування, в минулому перенесла складні, дороговартістні операції, проте відповідач не цікавився станом здоров`я доньки, ніяких коштів на її лікування не надавав. Відповідач позов не визнав, пояснив, що він після розірвання з позивачкою шлюбу повторно одружився, має від другої жінки двоє малолітніх дітей. Не заперечив, що протягом понад три роки не приймає участі у вихованні та не спілкується із дітьми [PERSON] і [PERSON] , оскільки проживав у м. Славута був безробітним. Визнав, що тривалий період часу не сплачував на вказаних дітей аліменти, проте на протязі останніх трьох місяців сплачує аліменти в розмірі вісім тисяч гривень щомісяця. Представник третьої особи служби в справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, в поданих поясненнях просив проводити розгляд справи у його відсутності. Під час заслуховування в ході судового розгляду за участю педагога [PERSON] думок дітей син сторін [PERSON] повідомив, що батько [PERSON] з ним у будь-якій формі не спілкується, не цікавиться його життям, навчанням, станом здоров`я, не вітає з днями народжень. Востаннє він бачив відповідача понад три роки тому, а відтак висловив свою думку про те, що не хотів би щоб надалі [PERSON] залишався його батьком. Дочка [PERSON] повідомила, що вона не знає і ніколи не бачила [PERSON] , котрий в цей час знаходився у залі судового засідання. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2008 по 18.09.2017, в період якого у них народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком котрих являється відповідач. 17.07.2017 рішенням Полонського районного суду з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання зазначених вище сина та дочки в розмірі 800 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 22.05.2017 року до досягнення дітьми повноліття. За даними розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.11.2024 року боржник має заборгованість - 180665,58 грн. Відповідно до даних характеристик на дітей [PERSON] , [PERSON] , виданих 09.12.2024 директором Ліцею № 26 імені Леся Курбаса Святошинського району міста Києва, розвитком та вихованням згаданих дітей займається мама [PERSON] . Батько [PERSON] зі школою зв`язків не підтримував, до закладу освіти не приходив, участі в житті класів на школи не брав. Згідно з висновком органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації вирішено, що відповідача доцільно позбавити батьківських прав щодо його малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення позову суд виходить із такого. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша\~статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). У\~частині сьомій статті 7 СК України\~передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII\~(далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. У\~статті 9 Конвенції про права дитини\~визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У\~статті 165 СК України\~визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, зокрема один з батьків, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Тлумачення\~пункту 2 частини першої статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. На підставі досліджених судом вищенаведених доказів встановлено, що відповідач, починаючи приблизно з жовтня 2017 року проживав від дітей [PERSON] , [PERSON] окремо, до цього часу не виконує, без поважних причин, своїх батьківських обов`язків з їх виховання, не спілкувався та не спілкується із дітьми, не надавав для них починаючи з травня 2017 року утримання, не звертався до компетентних органів чи суду з приводу здійснення перешкод у вихованні дітей, тобто фактично батько самоусунувся (ухилився) від їх виховання, не піклувався та не цікавився про фізичний і духовний розвиток сина та дочки, їх навчання, підготовку до самостійного життя, а отже батько свідомо знехтував потребами своїх дітей [PERSON] , [PERSON] , порушує права кожної зазначеної дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. [PERSON] в ході судового розгляду не довів можливість зміни своєї поведінки щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними, а факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про його інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку. Наведені обставини на думку суду, позбавляють [PERSON] можливості підставно заперечувати проти задоволення позову. При цьому суд зауважує, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє відповідача прав на спілкування з дітьми і побачення з ними, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення його батьківських прав. Таким чином суд вважає, що заявлений позивачкою позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 968,96 грн (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»), що підтверджено документально. На підставі наведеного,

Outcome: approved