Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

ТОВ «ФІНФОРС» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 52 556 грн. 50 коп., а також понесених витрат на оплату правничої допомоги та судового збору. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.11.2021 між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачем укладено електронний кредитний договір №1703094-А про надання коштів, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 20 000 грн., строк позики - 29 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Відповідач умови договору не виконала, не повернувши отриманих коштів та не сплативши відсотки. ЇЇ заборгованість складає 52 556,50 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 20 000,00 грн., заборгованість за процентами - 32 556,50 грн. 16.02.2022 між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «ФІНФОРС» було укладено Договір факторингу № 40071779-142, згідно з умовами якого ТОВ «СС ЛОУН» відступив ТОВ «ФІНФОРС» права грошової вимоги за Кредитним договором №1703094-А від 18.11.2021 на загальну суму 52 556, 50 грн. Після відступлення на користь позивача права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , остання не виконала зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за його користування ні на користь позивача, ні на користь первинного кредитора (ТОВ «СС ЛОУН»), внаслідок чого допустила виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на час звернення до суду становить 52 556,50 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 52 556, 50 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн.. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.01.2025 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 19.02.2025. 19.02.2025 справу було відкладено на 08.04.2025 у зв`язку з клопотанням представника відповідача. 08.04.2025 справу було відкладено на 08.05.2025 в зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про витребування доказів від АТ КБ «Приватбанк», про що винесено відповідну ухвалу. На виконання ухвали про витребування доказів від 08.04.2025 АТ КБ «Приватбанк» супровідним листом №20.1.0.0./7-250415/55418-БТ від 23.04.2025 надіслав банківську виписку по рахунку № [NUMBER] за період із 18.11.2021 по 22.11.2021, запитувану інформацію щодо номеру телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] , про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 18.11.2021 по 22.11.2021 та про отримання [PERSON] грошових коштів у сумі 20 000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] за період з 18.11.2021 по 22.11.2021 (вх.№8550 від 01.05.2025). Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, наполягає на його задоволенні та не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом направлення судових повісток та за допомогою смс-повідомлень; відзиву на позов, заяв та клопотань не подавали. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 18.11.2021 між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] (далі - відповідач) укладено електронний кредитний договір №1703094-А про надання коштів, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 20 000 грн., зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису f63030), що був надісланий на номер телефону [NUMBER] . Згідно із п. 2.6.2. Строк кредиту з 18.11.2021 р. по 17.12.2021 р. включно. Відповідно до пункту 2.6.4. за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0.4975 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 475.96%. Розрахунок реальної річної процентної ставки наведено у розширеному графіку платежів, що є невід?ємною частиною цього договору. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом, а саме за період з дати видачі/отримання кредиту і до запланованої дати повернення кредиту включно (а.с.37). Пунктом 2.6.5. Загальна вартість кредиту становить 22985 грн. Згідно із пунктом 2.6.6. Сума до повернення - 22985 грн. Відповідно до Паспорту кредиту у Розділі 4 зазначено, що базова процентна ставка - 1,99 % в день; Річна відсоткова ставка - 726.35%. Автопролонгація - продовження строку дії договору автоматично з підвищеною процентною ставкою, якщо Позичальник не повернув кредит та проценти за користування кредитом протягом строку дії договору: Процентна ставка - 2.99% в день протягом 20 календарних днів (а.с.33 на звороті). Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «СС ЛОУН» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало їй кредит у сумі 20 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] , що підтверджується платіжною інструкцією № d39955b7-5a6e-4895-bc10-59864516bd97 від 18.11.2021 (а.с.51). 16.12.2021 між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору №1703094-А від 18.11.2021 (автопролонгація), якою договір було автопролонгований, в зв`язку з чим, строк користування кредитом було продовжено, по 15.01.2022 включно (а.с. 47-48). 16.12.2021 між ТОВ «СС ЛОУН» та відповідачем було укладено угоду до кредитного договору №1703094-А від 18.11.2021 (автопролонгація), якою договір було автопролонгований, в зв`язку з чим, строк користування кредитом було продовжено, по 04.02.2022 включно (а.с. 49). Згідно з випискою за договором б/н за період 18.11.2021-22.11.2021, що надано АТ «ПриватБанк» 18.11.2024 на рахунок відповідача надійшли кошти у сумі 20 000,00 грн. від ТОВ «СС ЛОУН». Зазначене підтверджує належне виконання своїх зобов`язань за вказаним договором кредиту позикодавцем ТОВ «СС ЛОУН». Відповідно до п. 9.5. Правил надання коштів в кредит ТОВ «СС ЛОУН» згода Заявника/Позичальника включає в себе, в тому числі, згоду на укладення Товариством договору відступлення права вимоги/купівлю-продаж прав вимоги та/або інших договорів, пов?язаних з наданням послуг з повернення Заборгованості, за відповідним кредитним Договором з будь-якою третьою особою, відповідно до чого новий кредитор набуває статусу володільця персональних даних Клієнта. 16.02.2022 між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «ФІНФОРС» було укладено Договір факторингу № 40071779-142, згідно з умовами якого ТОВ «СС ЛОУН» відступив ТОВ «ФІНФОРС» права грошової вимоги за Кредитним договором №1703094-А від 18.11.2021 на загальну суму 52 556, 50 грн. Згідно з довідкою ТОВ «ФІНФОРС» від 28.10.2024 станом на 20.11.2024 заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору №1703094-А від 18.11.2021 перед ТОВ «ФІНФОРС» у сумі 52 556 грн. 50 копійок, яка складається з: 20 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 32 556 грн. 50 коп. сума заборгованості за процентами (а.с.68) З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був підписаний відповідачем з використанням аналогу електронного підпису, сума кредиту була перерахована відповідачу за вказаними у договорі реквізитами, що стороною відповідача не спростовано, однак взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, отриманої суми кредиту не повернув та відсотки не сплатив. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно п. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п.9 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно- цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як встановлено ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Суд дійшов висновку, що відповідач взяті не себе зобов`язання за кредитним договором №1703094-А від 18.11.2021 не виконала, у передбачений договором строк грошові кошти та нараховані проценти за користування кредитом не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 52 556,50 грн.. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості на суму 52 556,50 грн. за тілом кредиту та заборгованості за відсотками за користування кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач у передбачений договором строк грошові кошти та нараховані проценти за користування кредитом не повернула, що має відображення у розрахунку заборгованості. Доказів протилежного суду не надано та відповідачем не спростовано факту укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом. Відтак, зважаючи на вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Крім того, за змістом частин 1-3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 у справі № 199/3939/18-ц витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт. На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано ордер адвоката, договір про надання професійної правничої допомоги №б/н від 11.03.2024, укладений між ТОВ «ФІНФОРС» і адвокатом Кеню Д.В., додаток №55 від 07.10.2024 до договору договір про надання професійної правничої допомоги №б/н від 11.03.2024 та акт приймання-передачі наданих послуг від 28.10.2024 за Договором про надання правничої допомоги №б/н від 11.03.2024 та додатком №55 від 07.10.2024 до договору договір про надання професійної правничої допомоги №б/н від 11.03.2024. Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу. При цьому, відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не наведені обставини, за яких, як на її думку, заява не підлягала би до задоволення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеним, обґрунтованим та співмірним, зокрема, із складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання. Тому, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 гривень. Згідно ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Outcome: approved