Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача 16 січня 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі - ПрАТ «СК «Українська страхова група», позивач), звернулося з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення страхового відшкодування. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 березня 2023 року між ним та [PERSON] , відповідно до Закону України «Про страхування» укладений договір добровільного страхування майна № 99-2820-23-00001, предметом якого є майнові інтереси страхувальника - квартира [ADDRESS] . 28 квітня 2023 року із застрахованим майном страхувальника трапилась страхова подія - затоплення квартири водою. Згідно з актом, складеним комісією 04 травня 2023 року, залиття сталося з вищерозташованої квартири [ADDRESS] , власником якої є відповідач. Вказує, що страхувальник звернувся до нього (страховика) із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Позивач визнав цей випадок страховим та здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 19 301,00 грн. ПрАТ «СК «Українська страхова група» просить суд стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у розмірі 19 301,00 грн та судові витрати. ІІ. Рух справи, процесуальні дії суду та заяви (клопотання) учасників справи ? 06 лютого 2025 року ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, без повідомленням сторін, встановлено строки для подання заяв по суті справи; ? 11 лютого 2025 року позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу - копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками; ? 25 лютого 2025 року до суду повернулося рекомендоване повідомлення про невручення копій ухвали суду та копії позовної заяви відповідачу з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права та мотиви їх застосування Відповідно до п. 2 ч. 7 с. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзив не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з частиною першою статті 4, частиною першою статті 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статей 76, 77, 78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 вказала, що суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази. Встановлено, що 02 березня 2023 року між ПрАТ «СК «Українська страхова група» (страховик) та [PERSON] (страхувальник) укладений договір добровільного страхування майна фізичних осіб та цивільної відповідальності перед третіми особами № 99-2820-23-00001, згідно з умовами якого предметом договору страхування є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим майном - двокімнатна квартира, загальною площею 75,4 кв. м, розташована за адресою: [ADDRESS] . Страховим випадком визнається, згідно з пунктом 7 договору, зокрема пошкодження майна водою (а.с. 4). Із акта комісії у складі працівників КП «Житлосервіс» групи будинків відділення № 2, складеного 04 травня 2023 року, встановлено, що відбулося залиття квартири [ADDRESS] . Ймовірною причиною залиття, яке трапилося на початку квітня 2023 року (зі слів власника квартири [ADDRESS] ), стало пошкодження (роз`єднання) гнучкої підводки до мийки на кухні у вищерозташованій квартирі [ADDRESS] , про що мешканці квартири [ADDRESS] повідомили власнику квартири [ADDRESS] особисто при зустрічі (зі слів власника квартири [ADDRESS] ). Мешканці квартири [ADDRESS] аварійну ситуацію ліквідували самостійно. Точну причину залиття встановити не можливо, оскільки звернення на оперативно-диспетчерську службу в період з 01 квітня 2023 року до 30 квітня 2023 року від мешканців кварти [ADDRESS] та [ADDRESS] не надходило. 01 травня 2023 року власник квартири [ADDRESS] звернувся до ОДС для фіксування факту залиття вищерозташованою квартирою [ADDRESS] (а.с. 5). 18 травня 2023 року суб`єкт оціночної діяльності ФОП [PERSON] склав звіт про незалежну оцінку майна № МН-2177, згідно з яким розмір матеріального збитку, завданого об`єкту оцінки - квартирі [ADDRESS] , внаслідок залиття, склав 20 801,00 грн без ПДВ, та 24 961,20 грн з ПДВ (а.с. 6-18). 28 квітня 2023 року страхувальник подав до ПрАТ «СК «Українська страхова група» заяву про настання випадку та виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування від 02 березня 2023 року № 99-2820-23-00001 (а.с.26). 05 травня 2023 року ПрАТ «СК «Українська страхова група» склало страховий акт № МН-2177, згідно з яким, розмір страхового відшкодування визначено у сумі 19 301,00 грн з ПДВ (а.с. 27). 22 травня 2023 року платіжною інструкцією № 51964 ПрАТ «СК «Українська страхова група» перерахувало [PERSON] страхове відшкодування внаслідок залиття у розмірі 19 301,00 грн (а.с.28). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 15 липня 2024 року, квартира [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] частка у праві власності - 1 (а.с.29). Відтак, суд уважає, що позовні вимоги ПрАТ «СК «АРКС» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу підтверджені матеріалами справи. При цьому, надаючи оцінку зібраним доказам, суд ураховує, що відповідач не надала суду доказів на підтвердження того, що залиття квартири [ADDRESS] мало місце не з її вини, та не з причин, зазначених в Акті про залиття. Отже, позов ПрАТ «СК «АРКС» підлягає задоволенню, з [PERSON] підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 19 301,00 грн. ІV. Розподіл судових витрат між сторонами За змістом статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що у зв`язку з задоволенням позовних вимог, на підставі статті 141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати понесені позивачем, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 3 028,00 грн підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved