Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

06 лютого 2025 року адвокат Глушкова О.І., яка діє в інтересах [PERSON] , через систему «Електронний суд» звернулася з позовом до Городківської сільської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у якому просить визнати за позивачкою [PERSON] право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS] загальною площею 57,7 кв.м, житловою площею 33,1 кв.м. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 1989 року по даний час позивачка постійно проживає у квартирі [ADDRESS] , а з 28 травня 2004 року - зареєстрована за вказаною адресою. У вказану квартиру вона вселилася разом з батьками та братом, які є співвідповідачами по справі, на підставі рішення виконавчого комітету Городківської сільської ради народних депутатів від 05.04.1989 року «Про розподіл житла на житловому масиві цукрового заводу», яким було затверджено рішення адміністрації профкому Могилів-Подільського БМУ-6 на виділення жилої площі працівникам цієї організації. Додатком № 2 до рішення затверджено видати ордери громадянам, які стоять на черзі у профкомі БМУ-7 с. Городківка. Так, під номером «1» у додатку вказано [PERSON] (маляра-штукатура), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . На підставі цього рішення було видано ордер на вселення, який наразі втрачено. Батьки позивачки - [PERSON] та [PERSON] з 2005 року проживають за адресою: [ADDRESS] , де також проживав і її брат [PERSON] . На даний час він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, з 2005 року співвідповідачі не проживають у спірній квартирі, в той час як позивачка більше 20 років відкрито, безперервно і добросовісно володіє вказаним нерухомим майном, робить поточні ремонти, несе витрати по утриманню житла, сплачує комунальні послуги. Співвідповідачі забезпечені житлом і на вказану квартиру не претендують. У зв`язку з тим, що квартира не перебуває на балансі у співвідповідача - Городківської сільської ради, право комунальної власності на квартиру не зареєстроване, приватизувати її немає можливості. Враховуючи викладене, позивачка просить визнати за нею право власності на вищевказану квартиру за набувальною давністю. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 26 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.\~ 20 березня 2025 року дану справу було знято з розгляду в зв`язку із зайнятістю\~головуючої судді в іншому судовому засіданні. Ухвалою Крижопільського районного суду від 17 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Глушкова О.І. підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов. Представник співвідповідача - Городківської сільської ради - Резнік О.І. через систему «Електронний суд» направила заяву про розгляд справи без участі представника Городківської сільської ради за наявними у справі документами. Співвідповідачі [PERSON] , Наконечний В.Г. та Наконечний М.В. подали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому вказали, що позовні вимоги визнають. Оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності співвідповідачів. Заслухавши представника позивачки адвоката Глушкову О.І., яка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, з підстав, наведених у позовні заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 28 травня 2004 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру Городківської територіальної громади № 2024/012691907 від 21.10.2024 року. У вказану квартиру позивачка вселилася в 1989 році разом з батьками (співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] ) та братом (співвідповідач [PERSON] ) на підставі рішення виконавчого комітету Городківської сільської ради народних депутатів від 05.04.1989 року «Про розподіл житла на житловому масиві цукрового заводу», яким було затверджено рішення адміністрації профкому Могилів-Подільського БМУ-6 про виділення жилої площі в будинку [ADDRESS] працівникам цієї організації (в кількості 50 квартир). Додатком № 2 до рішення, де під номером «1» вказано [PERSON] (маляра-штукатура), [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , затверджено видати ордери громадянам, які стоять на черзі у профкомі БМУ-7 с. Городківка. Зокрема, [PERSON] та членам її сім`ї: чоловіку - [PERSON] , сину - [PERSON] та дочці - [PERSON] вирішено видати ордер на квартиру [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки; копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] від 01 квітня 1982 року, де її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] ; копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21 грудня 2000 року, з якого вбачається, що позивачка в зв`язку із реєстрацією шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] »; копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] від 24 травня 1981 року; копією акта на періодичну перевірку і прочистку димових вентканалів від 18 липня 2006 року; копією архівного витягу Тульчинської районної військової адміністрації Вінницької області від 15 січня 2025 року № 01-41/140 з рішення Городківської сільської ради народних депутатів Крижопільського району Вінницької області від 05 квітня 1989 року; копією трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , дата заповнення 12 січня 1978 року; копією довідки, виданої Городківською сільською радою Тульчинського району Вінницької області від 15 січня 2025 року № 65. Згідно повідомлення Городківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області № 05-01-03/338 від 09.04.2025, будинок [ADDRESS] не відноситься до житлового фонду Городківської сільської ради. Відповідно до довідки КП «Тульчинське МБТІ» № 527-04 від 21 січня 2025 року, станом на 31.12.2012 року, згідно архівних даних, право власності на квартиру [ADDRESS] , не зареєстровано. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 422778123 від 15.04.2025 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо квартири\~ [ADDRESS] . Дані обставини дають суду підстави зробити висновок, що право власності на квартиру\~ [ADDRESS] \~ні за ким не зареєстровано, власник майна відсутній. Згідно копії технічного паспорту, виготовленого 17 січня 2025 року ФОП [PERSON] на замовлення позивачки [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , загальна площа квартири становить складає 57,7 кв. м, житлова площа - 33,1 кв. м., рік спорудження/реконструкції 1985, серія проекту не встановлено. Згідно копії висновку ФОП [PERSON] № 005/25 від 20 січня 2025 року, середньо-ринкова вартість квартири [ADDRESS] , загальною площею 57,7 кв. м, станом на 20 січня 2025 року складає 2000 дол. США, що еквівалентно 84251,00 грн. У відповідності до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 16, 328\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.\~344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. За набувальною давністю право власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та\~перехідних положень\~ЦК України про те, що правила статті 344\~ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344\~ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, яке набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Разом із цим добросовісність свідчить про те, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Вказаний висновок зроблений судом з урахуванням правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 28.04.2020 року у справі № 552/1354/18. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивачка вселилася у квартиру\~ [ADDRESS] на підставі ордеру на квартиру, виданого її матері згідно рішення виконкому Городківської сільської ради народних депутатів від 05 квітня 1989 року. У вказаній квартирі позивачка постійно проживає з 1989 року, а з 28 травня 2004 року у ній зареєстроване місце проживання позивачки. Таким чином, враховуючи, що позивачка добросовісно заволоділа квартирою\~ [ADDRESS] , відкрито та безперервно понад 10 років користується цим майном, право власності на яке ні за ким не зареєстровано, продовжує відкрито,\~безперервно володіти\~ним,\~суд вважає\~за можливе\~визнати за\~позивачкою право\~власності за\~набувальною давністю\~на спірне\~нерухоме майно. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На стягненні судових витрат позивачка не наполягає.

Outcome: approved