Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

\~ [PERSON] звернувся до Березанського міського суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що він перебував у шлюбі з [PERSON] , який 13.10.2011 року розірвано рішенням Яготинського районного суду Київської області. Від шлюбу з [PERSON] мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . 09.01.2019 року Яготинським районним судом Київської області видано судовий наказ про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до повноліття дитини. Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 12.02.2020 року було змінено спосіб стягнення аліментів на утримання [PERSON] , встановивши його у вигляді зменшеної частки щомісячного грошового доходу, а саме у розмірі 1/6 частини від доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.06.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження, виданої 09.12.2020 року Березанським міським відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виконавче провадження з примусового виконання за виконавчим листом № 382/1111/19, виданим 07.08.2020 року, закінчено. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 28.07.2020 року позивача було позбавлено батьківських прав щодо його дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішенням виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області від 24.09.2020 року № 166 «Про надання статусу «дитина, позбавлена батьківського піклування», встановлення опіки та призначення опікуна», відповідачка по справі [PERSON] , як бабуся неповнолітньої дитини, набула статусу опікуна, а неповнолітня [PERSON] дитини, позбавленої батьківського піклування. Наразі дитина проживає разом з відповідачкою. На даний час [PERSON] є студенткою І курсу фахового коледжу Київського університету інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» денної форми навчання. Рішенням Березанського міського суду Київської області від 19.12.2024 року по справі № 356/695/24, з нього [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, починаючи з 23.09.2024 року. Вважає, що на теперішній час мають місце обставини, що впливають на зменшення розміру аліментів, що з нього стягуються. Так, рішенням Березанського міського суду Київської області від 31.01.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання їхньої малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.12.2018 року. Окрім того, на даний час позивач являється інвалідом другої групи з дитинства, отримує пенсію на котру вони разом проживають з непрацюючою дружиною та її неповнолітньою дитиною від першого шлюбу, з котрими вони всі разом вимушені матеріально виживати. Отже, погіршення матеріального становища позивача, як платника аліментів, погіршення здоров`я, а також наявність у нього інших утриманців може бути підставою для задоволення вимоги про зменшення розміру аліментів. Відтак, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню відповідно до рішення Березанського міського суду Київської області від 19.12.2024 року по справі № 356/695/24 та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у вигляді 1/6 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги та просив зменшити розмір аліментів, які стягуються на утримання [PERSON] , до 1/5 частини усіх видів його доходу. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, так як аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку позивача є необхідною для утримання дитини [PERSON] , яка, окрім того, навчається. Заслухавши сторони, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов таких висновків. 29.03.2019 року Березанським міським судом Київської області видано виконавчий лист у справі № 356/773/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх з відповідачем\~ малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 19.12.2018 року (а.с. 11). Рішенням Березанського\~міського суду\~Київської області\~від 19.12.2024\~року стягнуто\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] ,\~аліменти на\~утримання неповнолітньої\~дитини \~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходу)\~відповідача щомісячно,\~але не\~менше 50\~%\~від прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~до досягнення\~ [PERSON] повноліття,\~починаючи з\~23.09.2024\~року. Стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь держави (а.с. 6-9). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 141 СК Україним мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом даної норми Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку такої зміни матеріального чи сімейного стану платника, в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, наприклад зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або у нього з`явився додатковий обов`язок утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), тощо. Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частинами 1 та 2 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надані позивачем на виконання вимог ст. 81 ЦПК України докази, які досліджені судом, у своїй сукупності не дають змоги дійти висновку про зміну чи погіршення його матеріального стану. Більш того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. На переконання суду, розмір аліментів визначений рішенням Березанського міського суду Київської області від 19.12.2024 року відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини [PERSON] та суперечитиме її інтересам. Відтак, з огляду на наведені вище норми права, встановлені фактичні обставини справи, досліджені докази, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів необхідно відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed