Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Києва 24.09.2024 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості, а саме заборгованості за договорами у розмірі 85 323,10 грн. В обґрунтування вимог зазначено, що 15.01.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 221956. Договором визначено, що сума кредиту (загальний розмір) складає: 8 000,00 грн., тип кредиту-кредит, строк кредиту 27 днів. 29.02.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 29022024, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 15 904 грн., з яких: - 8 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 7 904,00 грн. заборгованість за відсотками. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 7527565. Договором визначено, що сума позики: 4 550,00 грн., строк позики30 днів. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників № 15 від 25.01.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 2 791,32 грн., з яких: - 2 657,62 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 133,70 грн. - сума заборгованості за відсотками. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 71905. Договором визначено, що сума фінансового кредиту: 4 000,00 грн., строк позики 18 днів. 05.01.2024 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 05012024, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Авіра Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Авіра Груп» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру боржників від 05.01.2024 року до Договору факторингу № 05012024 від 05.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6 140 грн., з яких: -4 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 1 540 грн. - сума заборгованості за відсотками; -600 грн.-сума заборгованості по комісії. 20.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладенийдоговір про споживчий кредит № 100623092.Договором визначено, що сума кредиту (загальний розмір) складає: 17 000,00 грн., строк кредиту 15 днів. 16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників 16.07.2024 року до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 8 574,72 грн., з яких: - 4 224 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 4 350,72 грн. заборгованість за відсотками. 30.01.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання кошів на умовах споживчого кредиту№ 2882233.Договором визначено, що сума кредиту (загальний розмір) складає: 9 200,00 грн., тип кредиту-кредит, строк кредиту 360 днів. 19.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 45 763,06 грн., з яких: - 9 200 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 36 563,06 грн. заборгованість за процентами. 06.02.2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансового кредиту № 05210-02/2022, Договором визначено, що сума фінансового кредиту2 000,00 грн., тип кредиту-кредит, строк кредиту 30днів. 08.12.2022 року між TOB «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 08122022, у відповідності до умов якого TOB «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «ФК «Інвеструм» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 08122022 від 08.12.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6 150 грн., з яких: - 2 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 4 150,00 грн. заборгованість за відсотками. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.10.2024 року зазначену справу передано на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси. 02.12.2024 року зазначена справа надійшла до Приморського районного суду м. Одеси та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілена на суддю Домусчі Л.В. Справу суддя отримала 03.12.2024 року. Ухвалою суду від 05.12.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 13.01.2025 року. До суду 23.12.2024 року від представника [PERSON] -адвоката Індутний-Шматько С.М. надійшов відзив на позов, згідно якого просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 138-147) В обґрунтування відзиву зазначено, що надані позивачем копії кредитних договорів з додатками - це просто тексти, виконані без жодних підписів, які не дозволяють встановити волевиявлення і не відповідають імперативним вимогам до електронних документів. Надані позивачем копії електронних документів не є належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, тому що не можна встановити її достовірність та незмінність змісту, що згідно ч. 5 ст. 100 ЦПК України має насідком відхилення електронного доказу. Внутрішні правила первісних кредиторів не підлягають застосуванню до правовідносин сторін. Недоведеність перерахунку коштів відповідачу первісними кредиторами, відсутність доказів такого перерахунку, розрахунок суми вимоги не є доказом перерахуванням. Недоведеність набуття прав позивачем та прострочення кредитора. Неможливість перевірки розрахунків позивача умовам оригіналів договорів, фактичному руху коштів і нормам спеціалізованого законодавства. Фактично матеріали справи не містять докази щодо переуступлення прав вимог за певними кредитними договорами, тоді як належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердженняфакту досягання між сторонами згоди щодо відповідних правочинів, перерахуванням позичальнику грошових коштів та отримання їх ним, тобто будь-яких первинних фінансових документів позивачем не надано. Разом з відзивом було подано клопотання про витребування доказів. (а.с. 148-150) До суду 30.12.2024 року від представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшла відповідь на відзив. (а.с. 159-168) В обґрунтування відповіді на відзив зазначено, що кредитні договори були укладені з позичальником в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подала заявку на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позики, після чого позикодавець надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використала для підтвердження підписання договорів. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитним справам, які були передані первісними кредиторами до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в рамках укладених договорів факторингу. До суду 03.01.2025 року від представника [PERSON] -адвоката Індутний-Шматько С.М. надійшли додаткові пояснення по справі (а.с. 169-237), в обґрунтуванняяких вказано, що відсутні докази видачі позик первісними кредиторами, надані паперові копії не підтверджують підписання договорів ні відповідачем, ні первісними кредиторами, оскільки не відповідають вимогами законодавства. З відповідачем не погоджувалось жодного продовження строку кредитування чи інших умов про збільшення витати по кредиту і не вчинялось дій спрямованих на це. До суду 06.01.2025 року від представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» надійшло клопотання про поновлення строку на подачу клопотання про витребування доказів та клопотання про витребування доказів. (а.с. 238-239, 242-244) До суду 06.01.2025 року від представника [PERSON] -адвоката Індутний-Шматько С.М. надійшли заперечення на клопотання представника про витребування доказів, згідного якого просив у задоволені зазначеного клопотання відмовити та задовольнити клопотання сторони відповідачки про витребування доказів. Про розгляд справи 13.01.2025 року сторони були сповіщені належним чином. Розгляд справи відкладено на 26.02.2025 року. Ухвалою суду від 13.01.2025 року клопотання представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» про витребування доказів задоволено. Витребувано з АТ КБ «Приватбанк»: інформацію чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну картку № [NUMBER] та № [NUMBER] ; виписку по картковому рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 15.01.2022 року по 25.02.2022 року з відображенням часу зарахування коштів, призначення платежу та відправника коштів; виписку по картковому рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки № [NUMBER] , що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період з 17.02.2022 року по 25.02.2022 року з відображенням часу зарахування коштів, призначення платежу та відправника коштів; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною картою № [NUMBER] та № [NUMBER] за період з 17.02.2022 року по 25.02.2022 року. Клопотання представника [PERSON] -адвоката Індутний-Шматько С.М. про витребування доказів залишено без задоволення. 27.01.2025 року до суду надійшла заява представника [PERSON] -адвоката Індутний-Шматько С.М. про відвід головуючого судді Домусчі Л.В. по даній цивільній справі. Ухвалою суду від 30.01.2025 року заяву [PERSON] - адвоката Індутний-Шматько С.М. про відвід головуючого судді Домусчі Л.В. від 27.01.2025 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалено вважати необґрунтованою та передано до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід. Ухвалою суду від 07.02.2025 року (суддя Донцов Д.Ю.) у задоволенні заяви [PERSON] - адвоката Індутний-Шматько С.М. про відвід судді Домусчі Л.В. від розгляду справи № 755/16924/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Про розгляд справи 26.02.2025 року сторони були сповіщені належним чином. Розгляд справи відкладено на 03.04.2025 року. Про розгляд справи 03.04.2025 року сторони були сповіщені належним чином. Розгляд справи відкладено на 02.05.2025 року. До суду 14.04.2025 року на виконання ухвали суду від 13.01.2025 року від АТ КБ «Приватбанк» надійшов лист, відповідно до якого на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , [NUMBER] (IBAN [NUMBER] , [NUMBER] . Направлено виписку по рахунку № [NUMBER] , [NUMBER] за період 15.01.2022-25.02.2022; 17.02.2022-25.02.2025. Також зазначено, що номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій за платіжною картою № [NUMBER] , [NUMBER] за період 15.01.2022-25.02.2022; 17.02.2022-25.02.2025: фінансовий номер телефону: [NUMBER] , номер який знаходиться в анкетних даних [PERSON] : -. Про розгляд справи 02.05.2025 року сторони були сповіщені належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 268 ЦПК України датою складення цього судового рішення є 06.05.2025 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 221956 про надання споживчого кредиту. (а.с.11-15 т. 1) Згідно п. 1.1 Укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація Споживача в ІТС Товариства здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, що є електронним підписом Споживача та направлений Товариством на номер мобільного телефону Споживача, вказаний при вході. При цьому, Споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ТС Товариства. Згідно п. 1.2. На умовах, встановлених Договором, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Згідно п. 1.3. Сума кредиту(загальний розмір) складає: 8 000,00 гривень. Тип кредиту - кредит. Згідно п. 1.4. Строк кредиту 27 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору. Графік платежів розраховується за зниженою процентною ставкою (якщо Споживач є учасником Програми лояльності), виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Згідно п. 1.5. Тип процентної ставки - фіксована. Згідно п. 1.5.1. Стандартна процента ставка становить 1,90 % в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки (або Споживач не є учасником Програми лояльності). Згідно п. 1.6. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Згідно п. 1.7.Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною процентною ставкою - 26 887,08 % річних; за зниженою ставкою - -2 090,43% річних. Згідно п. 1.8.Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою - 12 104 грн.; за зниженою - 10 052 грн. Згідно п. 2.1. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту. Договір підписано електронним підписом з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора Р133 15.01.2022 08:13:27. Згідно додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 221956 від 15.01.2022 загальна вартість кредиту становить 12 104 грн. (а.с. 16). Суд вважає доведеним факт укладення 15.01.2022 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] договору про надання споживчого кредиту № 221956 та виконання Кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 8 000 грн., що підтверджується випискою за договором № б/н за картковим рахунком № [NUMBER] за період 15.01.2022-25.02.2022 у АТ КБ «Приватбанк». З зазначеної виписки судом встановлено факт користування відповідачкою отриманими грошовими коштами. 29.02.2024 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу №29022024, відповідно до якого ТОВ «Селфі кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 19-22 т. 1) Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 15 904 грн., з яких: - 8 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 7 904,00 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 23 т. 1) За наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № 221956 від 15.01.2022 року, загальна заборгованість [PERSON] за період з 29.02.2024 року по 31.07.2024 року становить 15 904 грн., з яких: - 8 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 7 904,00 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 24 т. 1). Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 8 000 грн. Щодо стягнення процентів за споживчим кредитом. Наразі закріпилася судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст. ст. 1048, 1050, 625 ЦК України у кредитних спорах. Здебільшого в цьому питанні Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах. Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з висновком Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. За наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № 221956 від 15.01.2022 року, загальна заборгованість [PERSON] за період з 29.02.2024 року по 31.07.2024 року становить 15 904 грн., з яких: - 8 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 7 904,00 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 24). З урахуванням викладеного, а саме що розмір заборгованості, у тому числі і процентів у сумі 4 104 грн. було сторонами погоджено ще 15.01.2022 року, суд вважає, що вимога про стягнення процентів підлягає задоволенню у розмірі -4 104 грн. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 7527565. (а.с. 28-30 т. 1) Згідно п. 1 Договору, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору трок (надалі - «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Згідно п. 2 Договору сума позики -4 550 грн., строк договору - 30 днів (20.03.2022 року), реальна річна процентна ставка - 602,02%, орієнтовна загальна вартість позики - 5 369 грн. Згідно п. 5.1 Договору підписанням цього Договору позики Відповідачка підтверджує він ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Згідно п. 20 Договору цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 24 Договору, Договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 ЦК України. Згідно п. 28 Договору рахунок позичальника: [NUMBER] . Суд вважає доведеним факт укладення 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] договору позики № 7527565 та виконання Кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 4 550 грн., що підтверджується випискою за договором № б/н за картковим рахунком № [NUMBER] за період 17.02.2022-25.02.2022 у АТ КБ «Приватбанк». Щодо переходу права вимоги: Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17 зроблено висновок, що відповідно до положень ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги щодо майбутніх вимог можливе тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Отже, відповідно до вимог чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 31-32 т. 1) Між тим суд зауважує, що договір позики № 7527565 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений 17.02.2022 року, тоді як договір факторингу № 14/06/21 був укладений між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ»14.06.2021 року, тобто на момент укладання договору про факторингу, договір позики між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладений ще не був. За таких обставин, станом на день укладення договору факторингу між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» [PERSON] не була боржником ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та не мала перед ним будь-яких зобов`язань, оскільки договір позики між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений після укладення договору факторингу. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.01.2020 року, справа № 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за договором позики № 7527565 у розмірі 2 791,32 грн. 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] був укладений договір про надання грошових коштів у позику № 71905. (а.с. 43-44 т. 1) Згідно п.п. 1.1. Договору, Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 4 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі-кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно п.п. 1.2. Договору, кредит надається строком на 18 днів, тобто до 06.03.2022. Строк дії договору 18 днів. Але в будь-якому випадку, договір діє до повного його виконання Сторонами. Згідно п.п. 1.3. Договору, за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 1 277,5% річних від суми кредиту в розрахунку 3,5% на добу. Тип процентної ставки-фіксована. Без письмової згоди клієнта Товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Згідно п.п. 1.4. Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Згідно п.п. 1.5. Договору, за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту Клієнт зобов`язанийсплатити Товариству комісію в розмірі 15% від суми фінансового кредиту. Згідно п.п. 1.7. Договору, невід`ємною частиною цього договору є публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладання договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті Товариства - www.aviracredit.com.ua. Згідно п.п. 2.3. Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення погашення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення. Згідно п.п. 6.1. Договору, цей договір складений українською мовою, підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п.п. 6.7.1 Договору, підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовахфінансового кредиту Товариства. Згідно п.п. 6.8. Договору, клієнт підтверджує, що отримав від Товариства до укладення цього договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора AV9210, згідно п.п. 6.1 Договору, про що свідчить п. 7 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Згідно п. 7 Договору, рахунок позичальника - [PERSON] - № [NUMBER] . Відповідно до Додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 71905 (Графіку розрахунків та загальної вартості кредиту), загальна вартість кредиту становить 7 120 грн., з яких: 4 000 грн.-сума кредиту; 2 520 грн. - проценти; 600 грн. - комісія. (а.с. 44 т. 1) Суд вважає доведеним факт укладення 17.02.2022 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та [PERSON] договору про надання фінансового кредиту № 71905 та виконання Кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 4 000 грн., що підтверджується випискою за договором № б/н за картковим рахунком № [NUMBER] за період 15.01.2022-25.02.2022 у АТ КБ «Приватбанк».З зазначеної виписки судом встановлено факт користування відповідачкою отриманими грошовими коштами. Зазначене також підтверджується доданим представником позивача до відповіді на відзив розрахунком заборгованості. 05.01.2024 року між ТОВ «ФК «Авіра Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 05012024, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Авіра Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Авіра Груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. (а.с. 45-47 т. 1) Згідно п. 1.1. договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно п. 1.2 договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 05012024 від 05.01.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6 140 грн., з яких: - 4 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 1 540,00 грн. заборгованість за відсотками; - 600 грн. заборгованість по комісії. (а.с. 48 т. 1) За наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № 71905 від 17.02.2022 року, загальна заборгованість [PERSON] за період з 05.01.2024 року по 31.07.2024 року становить 6 140 грн., з яких: - 4 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 1 540,00 грн. заборгованість за відсотками; - 600 грн. заборгованість по комісії. (а.с. 49 т. 1). Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 4 000 грн. Щодо стягнення процентів за споживчим кредитом. Наразі закріпилася судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст. ст. 1048, 1050, 625 ЦК України у кредитних спорах. Здебільшого в цьому питанні Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах. Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Вказаний висновок міститься у п. 35 Постанови. Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з висновком Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. За наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № 71905 від 17.02.2022 року, загальна заборгованість [PERSON] за період з 05.01.2024 року по 31.07.2024 року становить 6 140 грн., з яких: - 4 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 1 540,00 грн. заборгованість за відсотками; - 600 грн. заборгованість по комісії. (а.с. 49 т. 1). З урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги про стягнення процентів підлягають задоволенню у розмірі - 1 540 грн., оскільки заборгованість нарахована в межах строку, визначеного у договорі. Щодо стягнення комісії за надання кредиту. Позивач просить стягнути з відповідачкизаборгованість по комісії у розмірі 600 грн. Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої удової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22)). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)). У ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування"). Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України "Про захист прав споживачів", визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. З урахуванням вищевикладеного суд вбачає підстави для задоволення вимоги про стягнення комісії у розмірі 600 грн. 20.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 100623092. (а.с. 52-56 т. 1) Згідно п. 1.1. Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору (далі- кредит), а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту с кредит. Згідно п. 1.2. Сума (загальний розмір) кредиту становить 17000.00 грн. у валюті: Українські гривні. Згідно п. 1.3. Кредит надається строком на 15 днів з 20.01.2022 (строк кредитування). Згідно п. 1.4. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 04.02.2022. Згідно п. 1.5. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючипроценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 6800.00 грн. в грошовому виразі та 359,469.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витратПозичальника за кредитом складає 23800.00 гривень. Загальні витрати Позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що Позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться не змінним та що Кредитодавець і Позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому Договорі, зокрема Позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 Договору. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження Позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання нимзобов`язань. Згідно п. 1.5.1. Комісія за надання кредиту: 1700.00 грн., яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно п. 1.5.2. Проценти за користування кредитом: 5100.00 грн., які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно п. 1.7. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Згідно п. 2.1. Кредитні кошти надаються Позичальнику у безготівковій формі шляхом переказу на картковий рахунок. Суд вважає доведеним факт укладення 20.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] договору про споживчий кредит № 100623092 та виконання Кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 17 000 грн., що підтверджується випискою за договором № б/н за картковим рахунком № [NUMBER] за період 17.02.2022-25.02.2022 у АТ КБ «Приватбанк». З зазначеної виписки судом встановлено факт користування відповідачкою отриманими грошовими коштами. Зазначене також підтверджується доданим представником позивача до відповіді на відзив відомостями про щоденні нарахування та погашення, згідно яких [PERSON] вносила грошові кошти на часткове погашення заборгованості 21.01.2022 року та 31.01.2022 року, крім того нарахуванням процентів було до 04.02.2022 року. 16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 58-60 т. 1) Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошовоїВимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 16.07.2024 року до Договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 8 574,72 грн., з яких: - 4 224 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 4 350,72 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 61 т. 1) За наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № 100623092 від 20.01.2022 року, загальна заборгованість [PERSON] за період з 16.07.2024 року по 31.07.2024 року становить 8 574,72 грн., з яких: - 4 224 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 4 350,72 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 62 т. 1). Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по договору про споживчий кредит № 100623092 у розмірі 8 574,72 грн. 30.01.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 2882233 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. (а.с. 69-79 т. 1) Згідно п.п. 1.1. Договору, укладання цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Веб-сайт або Мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в особистий кабінет, шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності ведення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційніресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства. Згідно п.п. 1.2, 1.3., 1.5, 1.6.1 Договору, тип кредиту-кредит, сума кредиту- 9 200 грн, строк - 360 днів, періодичність сплати процентів- кожні 30 днів; стандартна процентна ставка- 1,99 % в день, 7 831,91 % річних; загальна вартість кредиту- 75 108,80 грн. Згідно п.п. 2.1. Договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Згідно п.п. 2.4. Договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно з п. 2.1. Договору. Суд вважає доведеним факт укладення 30.01.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] договору № 2882233 про надання коштів на умовах споживчого кредиту та виконання Кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 9 200 грн., що підтверджується випискою за договором № б/н за картковим рахунком № [NUMBER] за період 15.01.2022-25.02.2022 у АТ КБ «Приватбанк».З зазначеної виписки судом встановлено факт користування відповідачкою отриманими грошовими коштами. 19.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 80-83 т. 1) Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання і проценти за користування кредитом), неустойкою (штраф, пеня) та/або процентами за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно кредитних договорів, за наявності, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 19072023 від 19.07.2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 45 763,06 грн., з яких: - 9 200 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 36 563,06 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 84 т. 1) За наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № 2882233, загальна заборгованість [PERSON] за період з 19.07.2023 року по 31.07.2024 року становить 45 763,06 грн., з яких: - 9 200 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 36 563,06 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 85 т. 1). Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 9 200 грн. Щодо стягнення процентів за споживчим кредитом. Наразі закріпилася судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст. ст. 1048, 1050, 625 ЦК України у кредитних спорах. Здебільшого в цьому питанні Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах. Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Вказаний висновок міститься у п. 35 Постанови. Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з висновком Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З огляду на наведене Велика Палата ВС у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Зазначені правові висновки були враховані у постановах ВС від 17.02.2021 року у справі № 383/869/14, від 10.02.2021 року у справі № 331/3410/16-ц, від 30.06.2020 року у справі № 717/1223/17-ц та інших. Кредит надається строком до 25.01.2023 року. За наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № 2882233, загальна заборгованість відповідача за період з 19.07.2023 року по 31.07.2024 року становить 45 763,06 грн., з яких: - 9 200 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 36 563,06 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 85 т. 1). З урахуванням викладеного суд вважає, що вимоги про стягнення процентів підлягають задоволенню у розмірі -36 563,06 грн., оскільки заборгованість нарахована в межах строку, визначеного у договорі. Зазначене також підтверджується доданим представником позивача до відповіді на відзив розрахунком заборгованості станом на 19.07.2023 року, де остання дата нарахування заборгованості - 25.01.2023 року. 06.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 05210-02/2022. (а.с. 91-95 т. 1) Згідно п. 1.1 Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цих Договором. Згідно п. 1.2. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається на 30 днів, тобто до 07.03.2022 року. Дата надання кредиту 06.02.2022. Згідно п. 1.3. За користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми в розрахунку 2,80 5 (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення у виглядізастави. Згідно п. 1.4 Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. Згідно п. 1.12. Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Згідно п. 1.13. Сторони домовились, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором - W9382. Суд вважає доведеним факт укладення 06.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] договору про надання фінансового кредиту № 05210-02/2022 та виконання Кредитодавцем свого зобов`язання щодо надання кредиту у сумі 2 000 грн., що підтверджується випискою за договором № б/н за картковим рахунком № [NUMBER] за період 15.01.2022-25.02.2022 у АТ КБ «Приватбанк».З зазначеної виписки судом встановлено факт користування відповідачкою отриманими грошовими коштами. [PERSON] порушила зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим у неї виникла прострочена заборгованість за кредитним договором № 05210-02/2022 від 06.02.2022 року, загальна сума якої становить 6 150,00 грн., з яких: - 2 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 4 150,00 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно Графіку платежів загальна вартість кредиту становить 3 500,00 грн., з яких 2 000,00 грн.- тіло кредиту, 1 500 грн-проценти за користування (а.с. 93зв. т. 1). 08.12.2022 року між TOB «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 08122022, у відповідності до умов якого TOB «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні TOB «ФК «Інвеструм» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 96-99 т. 1) Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактор Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Факторам Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 05122022 від 08.12.2022 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 6 150,00 грн., з яких: - 2 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 4 150,00 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 100 т. 1) За наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № 05210-02/2022 від 06.02.2022 року, загальна заборгованість [PERSON] за період з 08.12.2022 року по 31.71.2024 року становить 6 150,00 грн., з яких: - 2 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 4 150,00 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 101 т. 1). Суд вважає доведеними вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі -2 000 грн. Щодо стягнення процентів за споживчим кредитом. Наразі закріпилася судова практика Верховного Суду в частині формування правових позицій щодо застосування ст. ст. 1048, 1050, 625 ЦК України у кредитних спорах. Здебільшого в цьому питанні Верховний Суд підтримує правовий висновок, сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Цей правовий висновок має тенденцію до застосування судами першої та апеляційної інстанції в будь-яких кредитних спорах. Надаючи правову оцінку вищевказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Вказаний висновок міститься у п. 35 Постанови. Окрім того, в п. 54 Постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Тобто, згідно з висновком Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо кредитний договір має домовленість, що передбачає закінчення строку кредитування поверненням позичальником кредитних коштів і кредитор не направляв у порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вимогу, а вживав інші заходи досудового врегулювання, то за таких обставин слід дійти висновку про правомірність нарахування банком процентів за користування кредитними коштами боржником. Іншими словами, якщо немає вимоги, оформленої відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК, та немає строку закінчення кредитного договору, то нарахування процентів банком можливе до повернення позичених коштів. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. За наданим позивачем розрахунком заборгованості по кредитному договору № 05210-02/2022 від 06.02.2022 року, загальна заборгованість [PERSON] за період з 08.12.2022 року по 31.71.2024 року становить 6 150,00 грн., з яких: - 2 000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 4 150,00 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 101 т. 1). З урахуванням викладеного, а саме що розмір заборгованості, у тому числі і процентів у сумі 1 500 грн. було сторонами погоджено ще 06.02.2022 року, суд вважає, що вимога про стягнення процентів підлягає задоволенню у розмірі- 1 500 грн. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість частини заявлених позовних вимогу розмірі 76 738,78 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в сумі 3 028,00 грн. Оскільки позов задоволено частково на 89,51 %, то судовий збір підлягає стягненню з відповідачки пропорційно - в сумі 2 710,36 грн.

Outcome: partial