Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Мурашко Ігор Олександрович, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Зміст позовних вимог: В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що під час проживання [PERSON] та [PERSON] у не зареєстрованому шлюбі на території Польщі народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Довідкою виданою до актового запису про народження № 2469011/00/AU2022/327384 зареєстрованого 09.12.2022 року у місті Катовіце. Після народження дитини позивач покинув та припинив спілкування з позивачем та дитиною, тому реєстрація проводилась відділом реєстрації актів цивільного стану у Катовіце, а батьком дитини було записано зі слів матері - [PERSON] , без зазначення дати року народження та місця народження. В лютому місяці 2023 року відповідач звершувався до позивача з пропозицією проживати разом, виховувати спільну дитину та згоден записати себе батьком дитини. Після 24 лютого 2023 року звернулися до відділу реєстрації актів цивільного стану в [PERSON] , відповідач [PERSON] визнав повністю своє батьківство, та до актового запису про народження № 2469011/00/ AU2022/327384 зареєстрованого [INFO] у місті Катовіце було внесено зміни, а саме: - відомості про Прізвище дитини [PERSON] - Батько-Прізвище: [PERSON] - Батько-родове прізвище: [PERSON] - Батько-дата народження: [INFO] - Батько-місце народження: Гуляйполе. Після чого у дитини змінилося прізвище з [PERSON] на [PERSON] , ім`я залишилось [PERSON] , а по батькові [PERSON] . 29 серпня 2023 року Генеральним консульством України в Кракрві було видано довідку № 61317/19-536-1533 на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженцю міста Катовіце Республіка Польща, про те що згідно рішення Генерального Консульства України в Кракові, дитина набула громадянство України на підставі ч.1 ст. 7 ЗУ «Про громадянство». На даний час позивач з відповідачем припинили відносини. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дитини [PERSON] , [INFO] , тому позивачка змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Ухвалою суду від 26 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. У судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Мурашко І.О. не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До початку судового засідання адвокат Мурашко І.О. надав письмову заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації. Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Висновки суду: Суд з урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 4, 5\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.ст. 12,13,81\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч. 1 ст.\~82\~ЦПК\~України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою до актового запису про народження № 2469011/00/AU2022/327384 зареєстрованого 09.12.2022 року у місті Катовіце Республіка Польща. Згідно повного витягу свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого Сілезьке воєводством Відділу реєстрації актів цивільного стану Катовиці Республіка Польща номер свідоцтва [NUMBER] /00/ [NUMBER] від 09.12.2022, дитина [PERSON] народився [INFO] в м. Катовиці Республіка Польща. Мати дитини [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Запоріжжя. Батько дитини [PERSON] , на підставі ст. 61 Пар. 2 Закону від 28 листопада 2014 «Про свідоцтва про цивільний стан» (єдиний текст вісник законів Республіки Польща з 2022 ПОЗ. 1681 з пізнішими змінами) вказано прізвище [PERSON] , як прізвище батька та його родове прізвище [PERSON] за заявою особи, яка повідомляє про народження, ім`я [PERSON] , як ім`я батька дитини. 24 лютого 2023 року перед керівництвом Відділу реєстрації актів цивільного стану в [PERSON] визнав батьківство дитини, якої стосується це свідоцтво. Дитина носить прізвище « [PERSON] » В місце поточних даних вноситься: ДИТИНА - ПРІЗВИЩЕ [PERSON] БАТЬКО- ПРІЗВИЩЕ ОНОПРІЄНКО БАТЬКО- РОДОВЕ ПРІЗВИЩЕ ОНОПРІЄНКО БАТЬКО - ДАТА НАРОДЖЕННЯ: [INFO] . Відповідно до довідки № 61317/19-536-1533 про реєстрацію особи громадянином України від 29 серпня 2023 року підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Катовіце Республіки Польща, згідно з рішенням Генерального консульства України вКракові від 29 серпня 2023 року, набув громадянство України на підставі чистини 1 статті 7 Закону України «Про громадянство України». Відповідно до законодавства України зазначена особа є громадянином України з моменту народження. За змістом частини першої статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі ст.\~181\~СК\~України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст.\~182\~СК\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною першою та другою ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, разом з тим, вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так, суд вважає встановленим та доведеним, що сторони мають неповнолітнього сина, яка після фактичного припинення подружніх відносин між сторонами проживає разом з матір`ю [PERSON] . Відповідач як батько зобов`язаний утримувати свого неповнолітнього сина до його повноліття. Відповідач працездатний, аліментних зобов`язань перед іншими особами не має. За таких обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. На підставі ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У зв`язку з чим суд вважає стягнути аліменти з відповідача з 17.02.2025 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів. Розподіл судових витрат: Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст.\~141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved