Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

В січні 2022 року представник Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу у розмірі 9900,00 грн., обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26.03.2021 року державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища встановлено факт знищення двох дерев [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (в межах населеного пункту) без відповідного дозволу, а саме, ордеру. Таким чином, [PERSON] порушила вимоги ст.40 Закону України «Про рослинний світ», ст.ст.68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», ст.ст.16, 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п.3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів, і квітників у населених пунктів, затвердженого постановою КМУ №1045 від 01.08.2006 року. Відповідачка вчинила правопорушення у вигляді знищення дерев без дозвільних документів, за що передбачена адміністративна відповідальність ст. 153 КУпАП. Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) відносно відповідачки було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 153 КУпАП. Про встановлення вини у діях відповідачки свідчить постанова по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення. Отже, відповідачка є винною у скоєнні правопорушення. Внаслідок вчинення відповідачкою правопорушення державі нанесено шкоду у розмірі 9900 грн. Станом на час звернення із даним позовом до суду сума збитків у розмірі 9900 грн. відповідачкою не сплачена, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідачки суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу у вигляді збитків, нанесених Державі Україна на користь Держави України у розмірі 9900 грн., та судових витрат у розмірі 2270,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.28-29). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 04.07.2023 року від представника відповідачки адвоката Денисенко В.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з позовними вимогами [PERSON] не згодна у зв`язку з недоведеністю позивачем позовних вимог. Позивач обґрунтовує постановою по справі про адміністративне правопорушення від 09.04.2021 року №000655, якою відповідачка була визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено штраф у розмірі 510 грн. Постанова відповідачкою не оскаржувалась, в матеріалах справи відсутні докази сплати штрафу. Однак, дана постанова не може прийматися судом як доказ вини відповідачки в розумінні ч.5 ст. 82 ЦПК України, оскільки дана постанова не є судовим рішенням. Про недоведеність скоєння відповідачкою вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП та його негативних наслідків свідчать матеріали справи, які мають суттєві протиріччя, які не дозволяють без обґрунтованого сумніву сприйняти ствердження позивача по суті позову. Так, в протоколі №Г-000043 від 26.03.2021 року зазначено, що відповідачка знищувала 2 дерева породи шовковиця, одне дерево 87 см, друге 56 см., а у постанові про накладення адміністративного стягнення від 09.04.2021 року знищення двох дерев 87 см. та 56 см., а також, в самому позові зазначено, що встановлений факт знищення двох дерев. Тобто, відповідачка у першому випадку робила саме процес знищення, а у протоколі дерева вже знищені. В претензії №98 вiд 16.06.2021 року, а також в самому позові вже зазначено, що відповідачка вже знищила два дерева, чим заподіяла шкоду у розмірі 9900,00 грн., при цьому, доказів направлення вказаної претензії відповідачці матеріали справи не містять). Також, в матеріалах справи відсутні фотоматерiали з зображеним цих знищених або у процесі знищення двох дерев, що безумовно свідчать про те, що дерева не є такими, що припинили свій ріст. Також, відсутній акт обстеження зелених насаджень, який би доказував сам факт знищення дерев. В матеріалах справи відсутні відповідні докази, які б вказували на факти знищення чи пошкодження дерев та із застосуванням яких вимірювальних засобів проводилися зміри пнів. Вищенаведені факти дають підстави для обґрунтованого ствердження того, що знищення як такого не було взагалі, будь в якому разі цей факт не доведений належними та достатніми доказами в їх сукупності. На підставі вказаного, представник відповідачки просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх недоведеністю. Також, заявою від 16.05.2024 року [PERSON] просила суд долучити до матеріалів справи акти передання нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , подяки [PERSON] від командирів військових частин за допомогу ЗСУ (а.с.93-98, 99-108). Згідно заяви від 03.07.2024 року [PERSON] повідомила, що вона волонтер та виконує замовлення військовослужбовців щодо забезпечення їх матеріальних потреб. 12.05.2025 року [PERSON] надала суду заяву, в якій вказала, що просить суд зменшити розмір шкоди, оскільки в неї скрутне матеріальне положення, вона працює на громадських засадах без оплати, пенсію не отримує, діяльність ФОП припинена. Також, просила суд розстрочити виконання рішення суду строком на дванадцять місяців. Згідно ч.2 ст.281 розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 170 ЦК України встановлено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Частина 1 статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст.40 Закону України «Про рослинний світ», порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об`єктів рослинного світу. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно із ст. 6, 25, 36 Закону України «Про рослинний світ» Державна екологічна інспекція України здійснює державне управління у сфері охорони та контролю використання та відтворення рослинного світу. Статтею 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що природні ресурси України є власністю Українського народу, середовища» від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, законами України. Статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Згідно з ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», частина грошових стягнень за порушення норм і правил охорони навколишнього природного середовища та шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища спрямовується до спеціально створених фондів охорони навколишнього природного середовища у відповідних місцевих бюджетах за місцем заподіяння екологічної шкоди. Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №Г-000043 від 26.03.2021 року, складеного громадським інспектором з охорони довкілля [PERSON] , [PERSON] здійснила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.153 КУпАП, а саме, о 14 год. 30 хв. 26.03.2021 року знищувала 2 дерева породи шовковиця, одне дерево діаметром 87 см., друге дерево діаметром 56 см., за адресою: [ADDRESS] (землі Ізмаїльської ТГ в межах населеного пункту), без наявності ордеру на знищення, що є порушенням ст.25, 26 Закону України «Про рослинний світ», ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» (а.с.13-14). Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення №000655 від 09.04.2021 року визнано винною [PERSON] за ст.153 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.15-16). Даних про скасування постанови суду не надано. Отже, з вини [PERSON] знищено два дерева породи шовковиця. Доказів на спростування зазначено відповідачкою не надано. Згідно розрахунку, здійсненого за «Таксами для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року за № 665, що підтверджується відповідним розрахунком, було розраховано розмір шкоди, завданої вказаними діями відповідачки, що становить 9900 грн. (а.с.11). Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) 16.06.2021 року [PERSON] за адресою її реєстрації, було надіслано претензію №98 (а.с.9), що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.12). Так, відповідно до \~ст.66 Конституції України\~кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно зі ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України. Відповідно до п.3 Порядку видалення дерев, кущів, газонів, і квітників у населених пунктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1045 від 01.08.2006 року. Видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється: за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради ( на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку), на підставі одного з документів, визначених частиною першою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», до прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. За змістом Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 10.04.2006 року №105, озеленені території це ділянки землі, на яких розміщена рослинність природного та штучного походження (садово-паркові комплекси та об`єкти зеленого будівництва). При цьому територія, на якій розташовані зелені насадження, є, за змістом Закону України «Про благоустрій населених пунктів», саме об`єктом благоустрою. Відповідно до\~п.14\~Правил утримання\~зелених насаджень\~у населених\~пунктах України\~ведеться облік\~зелених насаджень\~та складається\~їхній реєстр\~за видовими\~складом та\~віком.\~Обліку підлягають\~усі види\~зелених насаджень:\~дерева,\~кущі,\~газони,\~квітники. Облік\~зелених насаджень\~проводиться органами\~місцевого самоврядування. Облік зелених насаджень проводиться на основі матеріалів інвентаризації зелених насаджень, матеріалів лісовпорядкування в приміських лісах і лісопарках. Відповідно до ст.19 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» збитки, завдані об`єкту благоустрою в результаті порушення законодавства з питань благоустрою населених пунктів, підлягають відшкодуванню в установленому порядку. Згідно із ч.4 ст.68\~Закону України «Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Як вбачається з вимог ст. 69 ст.68\~Закону України «Про охорону\~навколишнього природного\~середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та п.п.1, 7 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 року №275, Держекоінспекція є центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів та здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020 року №230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2020 року за №350/34633, Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Згідно з розділом ІІ Положення, Інспекція пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами (п.9), вживає в установленому прядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах (п.10). Пунктом 6 розділу ІІ Положення про Державну екологічну інспекцію в Одеській області затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28.09.2017 року за №652 встановлено, що Інспекція має право розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства. Розмір шкоди, нанесений відповідачкою державі, розрахований державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області відповідно до Додатку №1 «Такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктах». Відповідно до статті 107 Лісового Кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до розрахунку шкоди, заподіяної лісу [PERSON] розмір заподіяної шкоди становить 9900,00 грн., що підтверджується розрахунком розміру шкоди, завданої вказаними діями відповідачки (а.с.11). Розмір відшкодування шкоди, завданий фізичною особою може бути зменшений судом відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину. Відповідно до наказу №6 від 05.12.2021 року переведено виконавчого директора [PERSON] та секретаря ради Гузаірову Л.О. зі штабного розкладу на роботу на громадських засадах, тобто, без оплати з 05.12.2021 року. Згідно з довідкою реєстраційної служби ФОП [PERSON] звернулася із заявою про припинення діяльності 31.10.2019 року, діяльність ФОП [PERSON] припинено. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відповідачка в умовах воєнного стану займається волонтерською діяльністю, допомагає військовослужбовцям шляхом забезпечення потреб військових частин, про що свідчать численні «Подяки» командирів військових частин (а.с.9-108). Виходячи з зазначених доказів, суд вважає за можливе зменшити розмір відшкодування шкоди за порушення вимог природоохоронного законодавства з 9900,00 грн. до 7000,00 грн., так як стягнення шкоди в повному обсязі може призвести до значного погіршення матеріального становища [PERSON] . Як передбачено\~ст. 267 ЦПК України\~суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Отже, враховуючи положення ст.\~267\~ЦПК України та матеріальне становище відповідачки, суд вважає за можливе розстрочити їй виконання рішення суду строком на дванадцять місяців зі сплати суми шкоди в розмірі 583,34 (7\~000,00 / 12) грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї статті передбачено, що інші витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, сплата яких підтверджена платіжним дорученням від 22.12.2021 року №889 (а.с.1), в розмірі 1765,56 грн. (77,78%), що є пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial