Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Стислий виклад обставин правовідносин. 17 січня 2024 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» (далі по тексту ТОВ ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ») про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором розмірі 65964.66 гривень. Позов позивач обґрунтовує тим, що 11 жовтня 2021 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК » та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/4207944 (даті по тексту Договір) відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 40 000.00 грн. строком на 60 місяців зі сплато ю 15% річних . Свої зобов`язання банк виконав, надав відповідачу кредитні кошти відповідно до умов Договору, шляхом перерахування в безготівкової формі на поточний рахунок відповідача. 23 січня 2023 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ ФК«КРЕДИТ КАПІТАЛ» уклали Договір відступлення права вимоги № 1-2023, у зв`язку з яким ТОВ ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» набуло статус нового кредитора по відношенню до осіб, які являлись боржниками перед АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», включно і до [PERSON] за Договором 1/4207944 від 11 жовтня 2021 року. Відповідно до п.2.6. кредитного договору Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку вважатиме доцільною. Відповідно до п.6.2. кредитного договору підписанням Договору Відповідач надав Банку та Страховику, у разі відступлення останніми будь-якій третій особі своїх прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, свою згоду на передачу Банком та/або Страховиком такій особі інформації щодо себе, в тому числі такої, що містить таємницю страхування. В порушення положень кредитного договору відповідач не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання - не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. Так, згідно п.3.1. Договору у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, але не більше 15% від суми простроченого платежу. У разі порушення Позичальником без поважних причин, вимог п.п. 2.2.3-2.2.9. Правил, відповідач зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 1% від суми кредиту, визначеної в п.1.1. Договору, за кожний випадок порушення. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Договором, станом на дату відступлення права вимоги 23 січня 2023 року утворилась заборгованість в розмірі 65 964 грн. 66 коп. а саме: рахунок строкової заборгованості - 32599,92 грн.; рахунок простроченої заборгованості - 7400,08 грн.; рахунок нарахованих відсотків - 216,67 грн.; рахунок прострочених відсотків - 7507,99 грн.; рахунок комісії - 1140,00 грн.; рахунок простроченої комісії - 17100,00 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі 65964.00 грн. та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти заявлених позовних вимог та в обґрунтування заперечень пояснила, що стала жертвою шахрайський дій. Їй 62 роки і вона ніде не працює більше 25 років та є пенсіонером. Через неможливість отримати роботу офіційно вона була вимушена шукати засоби проживання через Інтернет. Так, в одному з месенджерів їй була запропонована робота відповідно до якої, вона мала отримати гроші в установі банку, тощо та переслати їх за домовленістю. При цьому їй повідомили, що платити за це їй мають 10 000.00 грн. на місяць. Також роз`яснили, що сам кредит вона сплачувати не буде. Коли вона отримувала кредитні кошті працівники банку не перевірили її спроможність його виплатити, порушивши умови ст. 10 Закону України «Про споживче кредитування», також в цей час вона була загіпнотизована та не розуміла своїх дій. Окрім того, нею була надана неправдива інформація щодо її доходу, та телефонні номери також не відповідали діючим. При цьому вона виконувала всі інструкції, які їй надавались в телефонному режимі шахраями. Дійсно вона підписала заяву та Договір від 11 жовтня 2021 року, отримала картку на якій були 40 000.00 грн. та перерахувала їх на вказаний шахраями номер іншої картки. Приблизно через місяць коли вона чекала на заробітні гроші шахраї повідомили, що ніяких грошей вона не отримує та усі кредити має сплати. Для неї це була шокуючи подія оскільки за цей час вона уклала Договори ще в інших установах. З консультації з адвокатом їй повідомили, щоб вона нічого не робила, а чекала дій установ де вона укладала Договори. Пояснила, що до органів поліції не зверталась на той час, а звернулась коли рішенням суду з нею було стягнуто заборгованість на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Тому вважає що укладений Договір є шахрайським позовні, вимоги безпідставні та такі, що задоволенню не підлягають. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 25 січня 2024 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи за правилами спрощеного провадження, призначено судове засідання на 12 лютого 2024 року. Відповідачу наданий строк для надання відзиву. Представник позивача в судове засідання не з`явився зазначивши в позові про розгляд справи за його відсутності та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відзив відповідачем поданий 22 квітня 2024 року з пропуском встановленого строку. Клопотань про його поновлення суду не надавалось. Ухвалою суду від 23 квітня 2024 року в задоволенні розгляду справи за загальним правилами відмовлено. Відповідач проти пред`явлених вимог заперечувала вважала, що їй кредит наданий незаконним шляхом, під впливом обману, а тому поверненню з її боку не підлягає. Суд, вислухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, докази надані на підтвердження викладених обставин учасниками судового процесу, приймає наступне рішення. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 11 жовтня 2021 року між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1/4207944 (далі по тексту Договір) відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 40 000.00 грн. строком на 60 місяців зі сплато ю 15% річних . Свої зобов`язання банк виконав надав відповідачу кредитні кошти відповідно до умов Договору, шляхом перерахування в безготівкової формі на поточний рахунок відповідача. Згідно меморіального ордеру № 39355137-1 від 11 жовтня 2021 року [PERSON] отримала 40000.00 грн. за Договором. 23 січня 2023 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» уклали Договір відступлення права вимоги № 1-2023, у зв`язку з яким ТОВ «КРЕДИТ КАПІТАЛ» набуло статус нового кредитора по відношенню до осіб, які являлись боржниками перед АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», включно і до [PERSON] за Договором 1/4207944 від 11 жовтня 2021 року. Платіжне доручення № 69884 від 26 січня 2023 року засвідчує оплату купівельної ціні до Договору відступлення вимоги № 1-2023 від 23 січня 2023 року. Відповідно до п.2.6. Договору Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку вважатиме доцільною. Пунктом 3.1. Договору передбачено, що у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом , процентами, комісіями у разі наявності) згідно умов Договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ,що діяла в період, за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до п.6.2. Договору підписанням Договору Відповідач надав Банку та Страховику, у разі відступлення останніми будь-якій третій особі своїх прав і вигод за Договором, а також за угодами про забезпечення, свою згоду на передачу Банком та/або Страховиком такій особі інформації щодо себе, в тому числі такої, що містить таємницю страхування. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Договором, станом на час відступлення права вимоги 23 січня 2023 року утворилась заборгованість за, в розмірі 65 964 грн. 66 коп. а саме: рахунок строкової заборгованості - 32599,92 грн.; рахунок простроченої заборгованості - 7400,08 грн.; рахунок нарахованих відсотків - 216,67 грн.; рахунок прострочених відсотків - 7507,99 грн.; рахунок комісії - 1140,00 грн.; рахунок простроченої комісії - 17100,00 грн., яка на час розгляду справи відповідачам не сплачена. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено ,що суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п. 1 ч.\~2\~ст.\~11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу\~України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За приписами ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом За нормою ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 628\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до положень ст. 629 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Визначення факторингу міститься у ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. Статтею 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Сторонами у договорі факторингу за приписами ст. 1079 Цивільного кодексу України є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції . Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Відповідно до пункту 11 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», факторинг є фінансовою послугою. У Постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17, а також постановах Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 зазначено, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Відповідно до ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно усталеної судової практики не повідомлення боржника про заміну кредитора не звільняє його від грошового зобов`язання. У такому випадку боржник має право виконання зобов`язання первісному кредитору, що буде вважатися належним виконанням зобов`язання. 23 січня 2023 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» уклали Договір відступлення права вимоги № 1-2023 . Платіжне доручення № 69884 від 26 січня 2023 року засвідчує оплату купівельної ціні до Договору відступлення вимоги № 1-2023 від 23 січня 2023 року. Таким чином суду доведено що право вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» від [PERSON] за Договором 1/4207944 від 11 жовтня 2021 року, перейшло ТОВ ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» . Кожна особа згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України. має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. В судовому засіданні [PERSON] зазначила, що уклала Договір під гіпнотичним впливом шахраїв, та була введена в оману, наміру на отримання кредитних коштів не мала. У частині першій статті 230\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Так, Верховний Суд в постанові від 14 березня 2019 року у справі № 755/3903/17 зробив висновки щодо введення в оману сторони правочину, зазначивши, що тлумачення ст.\~230\~Цивільного кодексу\~України свідчить, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину йог контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставини, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Верховний Суд зауважив, що стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину. У постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 910/9879/18, зазначено, що під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації або фізичної особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, в якій описуються властивості речі). Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступати не можуть. У разі обману наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Тобто обман має місце, коли задля вчинення правочину або надається неправильна інформація, або вона замовчується. Причому це робиться навмисно, з метою, аби правочин було вчинено. Усі ці обставини - наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. В судовому засіданні належними та допустимими доказами не встановлено, що [PERSON] перебувала під будь яким впливом (психологічним , гіпнотичним, тощо) та не довела, що на момент укладення Договору позики її було введено в оману щодо правової природи укладеного нею правочину. Питання щодо правомірності надання кредитних коштів [PERSON] кредитною установою виходить за межі пред`явлених вимог. Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі статті 230\~Цивільного кодексу\~України може бути визнаний судом недійсним. Отже, позивач має довести наявність одночасно трьох складових, а саме: наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, наявність обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 Цивільного кодексу України. Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину (Постанова Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі № 761/12692/17 (провадження N 61-37390свп18). [PERSON] до суду з позовом відповідно до положень ст. 230 Цивільного кодексу\~ України не зверталась , з наданих нею в судовому засіданні пояснень вбачається , що зрозуміла що стала жертвою шахраїв в листопаді 2021 році , певний час була неспроможна щось відстоювати , проте чекала коли установи де вона брала гроші пред`являть до неї вимоги. З заявою в поліцію звернулась в 2024 році. Інших дій направлені на виявлення шахраїв не проводила. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ст. 81 Цивільного процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст. 77-78 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з частиною 6\~статті 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження існування вищевказаної суми заборгованості, позивачем подано до суду розрахунки загальної заборгованості, що відповідає погодженим сторонами умовам договору. Протилежного відповідачем суду не надано, в судовому засіданні не встановлено. Суд згідно до ч. 1-3 ст.\~89\~Цивільного процесуального\~кодексу України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Висновок суду. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ ФК«КРЕДИТ КАПІТАЛ» до [PERSON] є доведеними та такими що підлягають задоволенню. Судові витрати. Відповідно до вимог ст. 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3028.00 грн. На підстав викладеного ст. ст. 2, 18, 77-81, 89,258,259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України

Outcome: approved