Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

1. Описова частина. 1.1. Позиція позивача. 13 березня 2025 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі відповідач, ТОВ «ГРМУ») про захист прав споживача та стягнення моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 2024 року вона отримала від відповідача вимогу про сплату заборгованості за надання послуги з розподілу природнього газу. З такою вимогою позивач не погоджується, вважає її підписаною неуповноваженою особою, а також без доказів наявності заборгованості. Також зазначає, що послуги з розподілу природнього газу їй надаються АТ «Волиньгаз», а з відповідачем вона жодних договорів не укладала, його послугами не користується. У зв`язку з вищенаведеним, 01 травня 2024 року позивач звернулася до відповідача із запитом про надання інформації стосовно повноважень Волинської філії підприємства, посадової особи, яка підписала вимогу, наявності у відповідача відповідної ліцензії на здійснення діяльності. Також позивач просила суд надати їй інформацію стосовно суті послуги з розподілу газу. Листом від 02 травня 2024 року відповідач надав позивачу відповідь, але вона вважає її неналежною. З наведених вище підстав позивач просить суд (далі дослівно): «Зобов`язати відповідача, ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Волинської філії ТОВ «ГРМУ», які претендують на місце нового постачальника розподілу газу, надати мені: - підстави для погроз: підтвердження надання послуг з розподілу (переміщення) газу до моєї оселі: з якого часу; перелік робіт, за рахунок яких це переміщення газу було зроблено; та розрахунок заборгованості з чого вона складається; - надати належно засвідчений витяг з ліцензійного реєстру, до якого включена Волинська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», за видом діяльності: розподіл газу (або інтернет адресу, за якою ліцензійний реєстр до якого влкючена Волинська філія ТОВ «Газороподільні мережі України» можливо знайти); Визнати дії ТзОВ «Газороподільні мережі України» в особі Волинської філії ТОВ «ГРМУ» пов`язані з неодноразовими погрозами припинення газопостачання, без надання підстав незаконними. Стягнути з відповідача на відшкодування моральної шкоди нанесеною погрозами припинення газопостачання, без надання підставі 90\~000 грн.». У документах з назвою «заперечення на відзив» та «додаткові пояснення» позивач фактично повторила доводи свого позову. 1.2. Позиція відповідача. Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив. Узагальнені доводи відповідача зводяться до того, що на звернення позивача він надав їй повну та вичерпну відповідь. 1.3. Щодо клопотання позивача про залучення АТ «Волиньгаз». У прохальній частині позову міститься клопотання про залучення до участі у справі Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз». Оскільки це клопотання жодним чином не обґрунтоване, а також не зазначене в якості кого позивач просить залучити цю особу, у задоволенні такого клопотання суд ухвалив відмовити. 2. Мотивувальна частина 2.1. Фактичні обставини, встановлені судом. З матеріалів справи слідує, що 11 квітня 2024 року відповідач надіслав позивачеві, як споживачу послуги з розподілу природного газу за адресою [ADDRESS] , повідомлення про припинення надання цієї послуги у зв`язку з наявною заборгованістю у розмірі 2\~135,32 грн. Аналогічне за змістом повідомлення, але вже на суму заборгованості 5\~538,42 грн, надіслано позивачу 25 січня 2025 року. 01 травня 2024 року позивач звернулася до відповідача із запитом про надання інформації. Зокрема, позивач просила надати їй інформацію: 1) в якому засобі масової інформації було офіційне оприлюднення, про припинення повноважень АТ «Волиньгаз», та що його обов`язки буде виконувати інший суб`єкт господарювання? Чи була пропозиція особисто позивачу приєднатися до договору з відповідачем? 2) просила повідомити прізвище особи, відповідальної за розсилку «погроз», до якої вона зможе звернутися з позовом про стягнення моральної шкоди; 3) просила надати пояснення у чому полягає послуга розподілу газу, якщо переміщення забезпечує ГТСУ, щоб позивач могла її прийняти, з посиланням на умови договору? Ким та як вона буде виконуватися. У відповідь на звернення позивача листом від 02 травня 2024 року №ВлФ/104/4-701 відповідач повідомив, що її звернення розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян». У листі було роз`яснено на якій підстави ТОВ «ГРМУ», зокрема і її Волинська філія, здійснює господарську діяльність з розподілу природнього газу на території Волинської області, де знаходиться типовий договір розподілу природного газу для ознайомлення в мережі Інтернет, який порядок приєднання до цього публічного договору. 2.2. Позиція суду. 2.2.1. Щодо позовних вимог про надання певної інформації відповідачем. В цій частині позовних вимог слід зазначити, що у своєму запиті від 01 травня 2024 року, позивач не просила відповідача надати їй підтвердження надання послуг з розподілу (переміщення) газу, перелік робіт, за рахунок яких це переміщення газу було зроблено, розрахунок заборгованості; витяг з ліцензійного реєстру, до якого включена Волинська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», за видом діяльності: розподіл газу (або інтернет адресу, за якою ліцензійний реєстр до якого влкючена Волинська філія ТОВ «Газороподільні мережі України» можливо знайти), стосовно чого вона заявляє свої позовні вимоги та просить суд зобов`язати відповідача надати ці відомості. Суд звертає увагу позивача, що за положеннями статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), якими передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ці ж положення знаходять своє відображення у частині першій статті 4 ЦПК України, якою передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто, обов`язковою передумовою для звернення до суду в порядку цивільного судочинства є наявність порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів позивача (заявника). Оскільки позивач не зверталася до позивача із запитом про надання інформації, описаної у п.3 прохальної частини її позову, а відповідач не відмовляв їй у наданні такої інформації, суд дійшов висновку, що права та законні інтереси позивача в цій частині не є порушеними, самі позовні вимоги є передчасними, а тому у їх задоволенні в цій частині необхідно відмовити. 2.2.2. Щодо позовних вимог про визнання незаконними дій щодо надсилання повідомлень про припинення надання послуг. В цій частині позовних вимог позивач вважає неправомірними повідомлення відповідача від 11 квітня 2024 року та 25 січня 2025 року про припинення розподілу природного газу у зв`язку з наявною заборгованістю. Однак суд зазначає, що позивач не надає суду будь-яких доказів на спростування факту наявності у неї заборгованості за надані відповідачем послуги з розподілу природного газу. Всі її доводи в цій частині зводяться до незгоди із наданням послуги з розподілу природного газу саме відповідачем, але це не спростовує факт надання таких послуг та наявність заборгованості за ними. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності з 30 грудня 2023 року, викладено у новій редакції пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Починаючи з 30 грудня 2023 року, заборонено припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані\~на територіях,\~на яких\~ведуться бойові\~дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285). Оскільки м. Луцьк не відноситься до територій, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих територій, мораторій на припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі стосовно відповідача не діє, і направлення позивачем повідомлень про припинення надання відповідних послуг є правомірним та обґрунтованим. Стосовно неодноразових доводів позивача про відсутність між нею та відповідачем договірних відносин, то суд підкреслює, що за усталеною судовою практикою Верховного Суду, відсутність між сторонами договору про надання житлово-комунальних послуг не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати вже отриманих послуг (постанова Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі 712/8916/17, постанови Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц, від 18 вересня 2019 року у справі № 369/3682/16-ц, від 7 лютого 2024 року у справі № 372/2236/21). Підсумовуючи вищевикладене, оскільки позивач не спростувала суду заборгованість, яка нарахована їй за послуги відповідача, враховуючи, що відповідач має законне право повідомляти про припинення надання відповідних послуг у зв`язку з їх неоплатою з боку позивача, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дій щодо надсилання повідомлень про припинення надання послуг - слід відмовити. 2.2.3. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Оскільки суд відмовив у задоволенні основних позовних вимог (про зобов`язання вчинити дії та визнання дій незаконними), то не підлягають до задоволення похідні позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки жодних неправомірних дій стосовно позивача відповідач не вчинив.

Outcome: dismissed