Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] , через адвоката Волощука В.В. (ордер, свідоцтво а.с.12,13), звернулась до суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Центр правової допомоги юрист онлайн», в якому просить суд стягнути на її користь кошти в сумі 13 000,00 грн, витрати на правову (правничу) допомогу покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 25 травня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Центр правової допомоги юрист онлайн» було укладено Договір № 25052403 про надання правової допомоги/юридичних послуг, згідно з яким відповідач зобов`язувався за дорученням позивача надати юридичні послуги. Відповідно до п. 1.2. договору до переліку юридичних послуг, які надавались відповідачем, було внесено: позовна заява до суду щодо виплат на зниклого. Сума передоплати за юридичні послуги становила 13 000,00 грн, підтвердженням сплати є відмітка у самому договорі. Станом на 12 вересня 2024 року відповідачем не було виконано умови договору, не направлено до суду позовної заяви щодо виплат на зниклого. З часу укладання Договору відповідачем не надано жодної інформації щодо вирішення питання. Договір діє до 25 липня 2024 року, відповідачем не було виконано своїх зобов`язань, у зв`язку з чим 12 вересня 2024 року відповідачу направлялась вимога про повернення попередньої оплати у розмірі 13 000,00 грн. Відповідач у 30-дений строк після отримання вимоги про повернення попередньої оплати грошові кошти не повернув. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 листопада 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с. 21, 22). Сторони повідомлені про розгляд справи (а.с. 25-27). Представником відповідача ТОВ «Центр правової допомоги юрист онлайн» - адвокатом Половинцевою Т.С. (ордер а.с. 24) надано пояснення щодо позовної заяви, у якому вказується, що Договір № 25052403 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 25 травня 2024 року було виконано у повному обсязі, проте позивачка не з`явилась для ознайомлення із позовною заявою, хоча телефонним зв`язком представник ТОВ «Центр правової допомоги юрист онлайн» повідомляв про складення позову. На думку відповідача, звернення позивачки із вимогою про повернення коштів свідчить про те, що вона не збиралась виконувати умови договору, оскільки в телефонному режимі відмовилась приходити для ознайомлення з позовною заявою та підписання Акту про приймання-передачу наданих послуг. Повідомляє, що відповідно до умов до п.5.3. договору у разі відмови заявника від послуг виконавця та/або договору, виконавець грошові кошти сплачені замовником за даним договором не повертає, за виключенням випадків прямо передбачених у цьому договорі. У зв`язку із викладеним просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 31-40). Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у ч.4 цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (стаття 627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (стаття 628 ЦК України). Згідно з вимогами статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що 25 травня 2024 року позивачкою [PERSON] з ТОВ «Центр правової допомоги юрист онлайн» укладено Договір № 25052403 про надання правової допомоги/юридичних послуг (далі - договір). Пунктом 1.2. договору встановлено перелік послуг, що надається, а саме: «позовна заява до суду щодо виплат на зниклого безвісті» Строк дії договору - до 25 липня 2024 року (п.4.1) (а.с.8). Розмір оплати за надання юридичних послуг встановлений у сумі 13 000,00 грн (п. 3.1. договору), які було сплачено у 25 травня 2024 року, що вбачається із відмітки у п. 3.1. договору та не заперечується стороною відповідача. Позивач зазначає, що в порушення умов п.п. 1.2., 4.1. договору відповідачем не було виконано своїх зобов`язань за договором та не вчинено жодних дій, спрямованих на надання юридичних послуг. 14 вересня 2024 року позивач [PERSON] направила оператором поштового зв`язку відповідачу вимогу про повернення коштів від 12 вересня 2024 року, вказуючи, що станом на 12 вересня 2024 року відповідачем не виконано зобов`язання щодо подачі позовної заяви до суду, на сайті «Судова влада України» відсутня інформація про прийняття до розгляду позову про стягнення коштів (а.с. 9,10). Заперечуючи проти доводів сторони позивача, відповідач надав до суду проєкт позовної заяви про встановлення факту утримання, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії; за даним проєктом позов має бути підписано безпосередньо позивачкою (а.с.31-39). Судом встановлено, що пунктом 2.2.6. договору передбачений порядок приймання сторонами наданих послуг, де, зокрема, встановлений обов`язок замовника підписати акт про надання юридичних послуг/правової допомоги, в тому числі проміжний акт про надання частини юридичних послуг протягом 3-х календарних днів з моменту отримання повідомлення виконавця за допомогою телефонного або поштового зв`язку про виконання (часткове виконання) останнім, прийнятих на себе зобов`язань. Відповідно до п. 5.9. договору, у разі необґрунтованого ухилення замовника від підписання акту про надання юридичних осіб в передбачені цим договором терміни, виконавець має право повідомити замовника про виконану роботу, направивши останньому підписаний із свого боку акт про надання юридичних послуг за допомогою електронної пошти та/або рекомендованим листом з повідомленням. Дане повідомлення рівнозначне підписанню акту виконаних робіт незалежно від часу і факту його отримання змовником. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечуючи проти доводів позивача щодо невиконання відповідачем умов договору, стороною відповідача не надано доказів того, що він звертався до позивача з повідомленням про виконання взятих на себе зобов`язань - за допомогою телефонного або поштового зв`язку, а у випадку ухилення позивачем від підписання акту наданих послуг, не дав доказів, що позивачу [PERSON] було направлено засобами електронного або поштового зв`язку підписаний з боку відповідача акт виконаних робіт, як передбачено у п.п. 2.2.6. та 5.9. договору. Як вказано вище, за умовами договору (п.п.2.2.6.) підписання акту про надання юридичних послуг є обов`язком сторін, виходячи з положення п.2.2 Договору. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що стороною відповідача не доведений факт надання юридичних послуг у порядку, передбаченому умовами договору. Наданий відповідачем проєкт позовної заяви не спростовує доводів позивача про ненадання йому юридичних послуг, оскільки доказів складення позову у період дії договору не надано. Відповідно до положень статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Отже, відносини, що виникли між сторонами є зобов`язальними з приводу надання послуг. Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог частини першої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Статтею 615 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Ст. 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було належним чином виконано зобов`язання згідно з умовами Договору № 25052403 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 25 травня 2024 року. Зокрема, [PERSON] у день укладення договору сплатила грошові кошти за надання юридичних послуг, про що свідчить запис у п. 3.1. договору. Відповідачем не спростовано наведене та не надано жодного доказу на підтвердження неналежного виконання позивачем зобов`язань, покладених на нього договором про надання правової допомоги. Такими чином, суд приходить до висновку, що з вини відповідача позивачу не були надані юридичні послуги, її права, як замовника послуг, були порушені, а тому матеріальні збитки повинні бути відшкодовані. У зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі вимога позивача про стягнення на її користь коштів у розмірі 13 000,00 грн. За змістом позовної заяви вказується, що позивачем [PERSON] здійснено оплату правової допомоги при зверненні до суду із даним позовом (а.с.2). У прохальній частині позовної заяви позивач просить витрати на правову (правничу) допомогу покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог; одночасно зазначається, що позивач подає суду відповідну заяву про розрахунок суми судових витрат, який складається із 1 211,20 грн суми судового збору та 7 500,00 грн правничої допомоги (а.с.3). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За змістом п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. Суду надано Договір про надання правничої допомоги, укладений між Адвокатським об`єднанням «Волощук та партнери» та [PERSON] 01 жовтня 2024 року, у пункті 1.1. якого наведено зміст послуг. Пунктом 6.1 встановлено, що гонорар (винагорода) за надання правової допомоги клієнт сплачує у розмірі та порядку, передбаченому додатковими угодами до даного договору (а.с.11). Як вказано вище, у позові зазначено, що позивачем здійснено оплату правової допомоги, проте не надано опису виконаних робіт, акту приймання-передачі виконаних робіт, не підтверджено на яку суму було здійснено позивачем оплату правової допомоги. Отже, не надано доказів на підтвердження витрат з правничої допомоги до прийняття судом рішення у справі, відсутня відповідна заява про надання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тому не вбачається підстав для вирішення судом питання щодо покладання судових витрат за правничу допомогу на відповідача, як просить позивач. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду з даним позовом сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн, що документально підтверджено (а.с.17). Понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивачки відповідно до правил ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved