Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача. Посилався в позові на те, що 11.11.2023 року між сторонами був укладений договір позики, що підтверджується розпискою, відповідно до якої відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 10\~000 доларів США, отримані кошти зобов`язувався повернути в повному обсязі до 28.02.2024 року, про що розписався власноручно. На момент звернення до суду відповідачем борг за розпискою не повернуто. Просив стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у розмірі 10 000 доларів США та 3% річних. Відповідачем відзиву на позов подано не було. У судовому засіданні представник позивача надав суду для дослідження оригінал розписки та повідомив, що свої позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позові та просив їх задовольнити. В матеріалах справи наявні розписки з підписом відповідача про отримання наручно судових повісток від 20.01.2025 року, 03.02.2025, заява від 31.03.2025 року, а також рекомендовані повідомлення про одержання судових повісток, однак відповідач у судові засідання не з`являвся, жодних доказів поважності не прибуття в судове засідання останнім не надано. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130, 131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомив. Відповідно дост. 280 ЦПК Українисуд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази цивільної справи, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 11.11.2023 року відповідач [PERSON] , отримав від [PERSON] в позику грошові кошти в сумі 10\~000 доларів США, які зобов`язався повернути [PERSON] в повному обсязі до 28.02.2024 року, про що розписався власноручно (а.с.8). Боргова розписка відповідно до правових позицій ВС є документом, що підтверджує боргове зобов`язання за договором позики. В ній повинні міститися умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Згідно ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2\~ст. 1047 ЦК України). Відповідно до боргової розписки в матеріалах справи, відповідач\~зобов`язався повернути позивачу позичені кошти до 28.02.2024 року. Відповідно до ст.\~526\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1, 2\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Слід також відзначити, що при розгляді справи № 6-63 цс 13 Верховний Суд України 18 вересня 2013 року зробив правовий висновок про те, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Таким чином, заборгованість відповідача за борговою розпискою залишається непогашеною, становить 10 000 тис. доларів США і підлягає стягненню з відповідача в користь позивача. При цьому суд враховує вимоги ст. 625 ЦК України, відповідно до яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, окрім основного боргу, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних від простроченої суми, що становить 210,66 доларів США. Аналізуючи викладене та беручи до уваги те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів, суд вважає підставними позовні вимоги про стягнення з відповідача неповернутої суми боргу, 3 % річних, а також в силу\~ст. 141 ЦПК України, - 3373,61 грн. судового збору. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Outcome: approved