Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

28 березня 2025 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області від Вижницького\~районного суду\~Чернівецької області\~надійшла за\~підсудністю цивільна\~справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 687844 від 21.08.2021 р. у розмірі 16833,99 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 21 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 687844 (далі - кредитний договір). У позовній заяві позивач стверджує, що 28 серпня 2023 року згідно умов договору факторингу №2808-23 (далі - договір факторингу) Товариство з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРЕДИТ" відступило право вимоги за кредитним договором № 687844 від 21 серпня 2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс", а відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" набуто право вимоги до відповідача. Позивач зазначає, що згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором ТОВ "Діджи Фінанс" становить 16833,99 грн із яких: 10928,94 грн - заборгованість за тілом кредиту, 5905,05 грн - заборгованість за відсоткам, заборгованість за комісійними винагородами становить 0 грн, заборгованість за пенею становить 0 грн. Відзив на\~позовну заяву\~до суду\~не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків заяви. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 квітня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 12 травня 2025 року о 10 год 00 хв. 15 квітня 2025 року до суду через систему "Електронний суд" надійшло клопотання позивача про розгляд цивільної справи за відсутності представника позивача, в якому позивач просив задоволити позов у повному обсязі, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дачу, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а саме електронною поштою на його електронну адресу, оскільки 08 квітня 2025 року тимчасово припинилася відправка поштової кореспонденції у зв`язку із закінченням марок, виділених ТУ ДСА в Чернівецькій області на поточний місяць, про що у Кіцманському районному суді Чернівецької області складено акт від 30 квітня 2025 року № 1996/25-Вих. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 21 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №687844 (укладається в електронній формі для кредитів) (далі - кредитний договір). Згідно п.1.3. кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 18125,00 грн., тип кредиту - кредит. Відповідно до п.1.4. кредитного договору, строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 21.08.2022 (влючно). Згідно п.1.5. кредитного договору, тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день за користування кредитом (включно) 25 % в день (9125 % річних) далі проценти за перший день користування кредитом); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних. Відповідно до п.1.6. кредитного договору, мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Згідно п.1.7. кредитного договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 270,76 % річних. Кредитний договір підписано сторонами, зокрема споживач [PERSON] підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором А698, 21.08.2021. У листі № 2646_230926164107 від 26.09.2023, адресованому ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» повідомило, що було успішно перераховано кошти 21.08.2021 16:37:08 на суму 14500,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 104226578. 28 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРЕДИТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" укладено договір факторингу №2808-23 (далі - договір факторингу). Відповідно до п.2.1. договору факторингу, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.4.1. договору факторингу, перехід права вимоги: право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі наведеної в Додатку № 1 до цього Договору за умови виконання фактором вимог перерахування сум грошових коштів фінансування передбачених розділом 3 Договору. Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №2808-23 від 28 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджи Фінанс" набуло права грошової вимоги до [PERSON] по кредитному договору № 687844 від 21 серпня 2021 року в розмірі 16833,90 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 10928,94 грн, заборгованість за відсотками 5905,05 грн. За змістом розрахунку заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 687844 від 21 серпня 2021 року, станом на 28 серпня 2023 року загальна заборгованість [PERSON] складає 16833,99 грн., що складається із заборгованості за кредитом 13658,96 грн та заборгованості за відсотками 3175,03 грн. Доказів погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 687844 від 21 серпня 2021 року відповідач суду не надав. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування. Згідно ст.ст.\~526,\~527,\~530 Цивільного Кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Згідно із п.1. ст.1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої\~статті 1054 ЦК України\~до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із п.1 ст.1048 Цивільного Кодексу України розмір\~і порядок одержання\~процентів встановлюється договором.\~З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 ЦК України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимог цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми. У частині першій\~статті 626 ЦК України\~визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частиною першою\~статті 627 ЦК України\~відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України\~визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У\~ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"\~зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Ч.12 ст.11 Закону України "Про електронні довірчі послуги" встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Абз.2 ч.2\~ст.639 ЦК України\~передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні визначені\~ст.512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (ч.3\~ст.512 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (ст.ст.1077-1078 ЦК України). Статтями 12, 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням вищезазначених обставин, судом встановлено, що договір про надання коштів споживчого кредиту № 687844 від 21.08.2021 року був укладений Товариством з обмеженою відповідальністю "СЛОН КРЕДИТ" та [PERSON] відповідно до чинного законодавства. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Однак, матеріали даної справи не містять первинних документів, оформлених відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують наявність заборгованості відповідача за кредитним договором перед первісним кредитором. Лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» № 2646_230926164107 від 26.09.2023, адресований ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», не є належним доказом надання [PERSON] кредитних коштів, оскільки не є первинним документом, оформленим відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог, позивач не надав належних доказів, які підтверджують надання відповідачу кредитних коштів у розмірі, які були передбачені наявним у матеріалах справи договором № 687844 про надання споживчого кредиту від 21.08.2021, суд приходить до висновку про те, що позивач не довів наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку заборгованості. Оскільки позивачем не доведено належними доказами існування у відповідача заборгованості перед первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», суд критично оцінює доводи позивача, що така заборгованість була у подальшому відступлена йому як фактору за договором факторингу від 28.08.2023 року № 2808-23. За таких обставин, розмір заборгованості відповідача, який був переданий від первісного кредитора до позивача також не доведений, а відтак розрахунок такої заборгованості, який здійснений позивачем, відхиляється судом, як необґрунтований. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи викладене, оскільки суд прийшов до переконання що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed