Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У листопаді 2024 року представник позивача ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість відповідно до кредитного договору №39147 від 11.07.2022 року, укладеного між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП», в розмірі 12100,00 грн. Свої вимоги аргументує тим, що 11.07.2021 між ТОВ\~ФК\~Авіра Груп\~та відповідачем укладено кредитний договір № 39147 відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 2000,00 грн. 17.02.2022 між ТОВ\~«ФК\~Авіра Груп»\~та ТОВ\~«ФК\~КЕШ ТУ ГОУ»\~укладено договір факторингу № 02-17/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ\~«ФК\~Авіра Груп»\~відступило ТОВ\~«ФК\~КЕШ ТУ ГОУ»\~за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, у тому числі і за кредитним договором №39147 від 11.07.2021. У звязку з неналежним виконанням умов договору кредиту утворилася заборгованість у розмірі 12100,00 грн., яку відповідач в добровільному порядку не повертає. ІІ.Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Відповідно до розпорядження від 28.03.2025 року №162/276/25-Орд, відповідно до пункту 2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №742/6717/25 провадження №2/742/335/25. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду [PERSON] від 28 березня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 14 травня 2025 року. ІІІ.Позиції сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги підтримує. \~\~\~ Відповідач належним чином повідомлений про день і час розгляду справи в порядку спрощеного провадження в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV.Фактичні обставини встановлені судом. 11.07.2021 року між ТОВ\~«ФК\~"Авіра Груп»\~та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №39147, який підписано електронним підписом відповідача. Відповідно до умов договору,товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 2000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на наступних умовах, визначених цим договором (п.1.1 договору про надання фінансового кредиту). Кредит надається строком на 22 дні, тобто до 01-08-2021 року. Строк дії договору 22 дні , (п.1.2 договору про надання фінансового кредиту). Згідно з п.1.3 договору про надання фінансового кредиту, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % на добу. Тип процентної ставки\~фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за договором. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (п.2.1 договору про надання фінансового кредиту). Пунктом 2.3 Договору встановлено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У випадку прострочення кредиту проценти нараховуються і за період прострочення, але не більше 180 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення. Сторонами погоджено графік розрахунків та загальну вартість кредиту, що є Додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №39147 від 11.07.2021 року, у якому вказано загальну суму\~3400 грн. Графік підписано електронним підписом відповідача AV8019 (а.с.14-17). Згідно з довідки про ідентифікацію ТОВ\~«ФК\~"Авіра Груп», з [PERSON] укладено договір №39147 від 11.07.2021 року і договір ідентифікований ТОВ\~«ФК\~Авіра Груп», акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора\~KL8019 (а.с.11). Згідно довідки ТОВ\~«Платежі Онлайн»\~Вих. № 5603/05 від 21.05.2024, ТОВ\~«Платежі Онлайн», як технологічний оператор платіжних послуг, повідомляє, що на сайті торговця через платіжний сервіс\~Platon\~була проведена успішна транзакція на суму 2000 грн. на номер платіжної картки [NUMBER] , емітентом якої є PRIVAT BANK(а.с.21). 17 лютого 2022 року між ТОВ\~"ФК\~"Авіра Груп"\~та ТОВ\~"ФК"\~КЕШ ТУ ГОУ"\~укладено договір факторингу № 02-17/02/2022 у відповідності до умов якого ТОВ\~"ФК\~"КЕШ ТУ ГОУ"\~зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ\~«ФК\~"Авіра Груп»\~за плату, а ТОВ\~«ФК\~"Авіра Груп»\~відступає ТОВ\~«ФК\~"КЕШ ТУ ГОУ»\~своє право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників (а.с.17-20). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 02-17/02-2022 від 17 лютого 2022 року ТОВ\~«ФК\~"КЕШ ТУ ГОУ»\~набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] у сумі 12100 грн., з яких: 2000 грн.\~залишок по тілу кредиту, 10100 грн.\~залишок по відсотках (а.с.10). З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача письмову вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором Вих. № б/н від 22.05.2024, яка залишена відповідачем без відповідного реагування (а.с.8). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. \~ \~\~Відповідно до ч.3 ст.207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частинами 1, 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з пункту першого частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом установлено факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів на умовах, узгоджених сторонами договору. Згідно п.1 ч.1\~ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1\~ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріалами справи також підтверджено, що ТОВ\~«ФК\~"Авіра Груп»\~відступило ТОВ «ФК "КЕШ ТУ ГОУ» право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань (включаючи проценти, пеню та інші платежі) за договором про надання фінансового кредиту №39147 від 11.07.2021 року. Всупереч вказаних вимог закону, відповідач не виконав свої зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитними договорами. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій та з розрахунку заборгованості, який перевірений судом та не спростований відповідачем вбачається, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за договором про надання фінансового кредиту №39147 від 11.07.2021 у розмірі 12100,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ч.1\~ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч.2-6\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На виконання вказаних вимог закону, позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, укладеного між ТОВ\~«ФК\~КЕШ ТУ ГОУ»\~та адвокатом Пархомчуком С.В. (а.с.12-13); акт про отримання правової допомоги від 13.12.2024, за яким адвокатом Пархомчуком С.В. надано ТОВ\~«ФК\~КЕШ ТУ ГОУ»\~послуги: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «\~ФК\~КЕШ ТУ ГОУ»\~та [PERSON] \~1 год.\~2 000 грн., складання та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг та аналіз судової практики\~2,5 год.\~5000 грн., інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень щодо процесуального статусу судової справи\~1,5 год.\~3000 грн., канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції\~500 грн.; рахунок від 17.03.2025 про сплату позивачем на користь адвоката Пархомчук С.В. грошових коштів у сумі 10500 грн. Згідно з ч.9 ст.141\~ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Верховний Суд у постанові від 28.12.2020 року у справі 640/18402/19 зробив правовий висновок, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до вимог частини 6 статті 137 ЦПК України, обов`язок доказування не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявила клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником відповідача не заявлялося клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та не ставилося під сумнів обгрунтованість розміру таких витрат, які підтверджені належними доказами. Судом встановлено, що сума витрат на правничу допомогу, яку просить стягнути позивач становить 10500 грн, однак беручи до уваги складність справи, об`єм позовної заяви, вважає заявлені витрати на правову допомогу завищеними. З урахуванням складності справи та виконаних робіт адвокатом, задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до суми 3000 грн, яка відповідає розумному розміру. Також, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідачки на користь позивача ТОВ «ФК "КЕШ ТУ ГОУ» необхідно стягнути судові витрати в розмірі 2422,40 гривень. На підставі наведеного, ст.247,263-265,273,279,354 ЦПК України, суд,

Outcome: approved