Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Лазарєву Катерину Василівну звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказано, що спільне життя не склалося з причини розбіжності характерів та поглядів на сімейне життя, сторони втратили взаєморозуміння між собою. Шлюбні відносини фактично припинені між сторонами. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Любимівською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 29.09.2001 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що зроблено актовий запис №09. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 23.10.2013 року, актовий запис №25. Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, строк для примирення їм не потрібен. У відповідності до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, що визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно частин 1, 4\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд звертає увагу на те, що відповідач у своїй заяві позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. На підставі викладеного, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved