Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

[PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що він 06.06.1992 року уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Седлищенської сільської ради Старовижівскього району Волинської області, актовий запис за № 9. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Протягом останніх років сімейне життя та відносини між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Більше десяти років як сім`я не проживають. Майнові спори відсутні, відповідач у добровільному порядку розірвати шлюб в органах державної реєстрації актів цивільного стану відмовляється. Враховуючи викладене позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву в якій позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи відповідно до положень ч.8 ст.128 ЦПК України була належним чином повідомлена, що підтверджується довідкою Укрпошти про причини/досилання поштового відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи (в порядку, встановленому ст.280 ЦПК). Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (ч.2 ст.247 ЦПК). Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч.3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 06.06.1992 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Седлищенської сільської ради Старовижівскього району Волинської області, актовий запис за № 9 (а.с. 7). Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть, близько десяти років проживають окремо та їхній шлюб існує лише формально. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин справи, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, який на примирення з відповідачем не згідний та наполягає на розірванні шлюбу, а тому шлюб між ними слід розірвати та залишити позивачу прізвище - [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved