Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору обміну від 01 березня 2002 року, зареєстрованого за № 1231. В серпні 2023 року та 01 жовтня 2023 року відбулося два залиття належної їй квартири через течію стоякового каналізаційного трубопроводу в перекритті між квартирами першого та другого поверхів, що завдало їй суттєвих збитків. Вона двічі зверталася до департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Черкаської міської ради та ТОВ «УК «НОВА ЯКІСТЬ» з питання направлення комісії з метою належної фіксації наслідків залиття належної їй квартири. Листом від 02.11.2023 року № 11929-2; 12485-2 їй було рекомендовано звернутися до ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця 3». Проте, їй листом від 25.10.2023 року № 672/3 повідомили, що станом на 23.10.2023 року, візуальний огляд її квартири за фактом залиття в серпні місяці та 01.10.2023 року, із складанням акту, є недоцільним. 24.11.2023 року нею було отримано звіт про оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири, що належить їй на праві власності. За вказаним звітом, ринкова вартість збитків, що виникли від залиття приміщень квартири становить 53\~750 грн. Завдання збитків спричинено неналежним обслуговуванням внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного житлового будинку з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «НОВА ЯКІСТЬ». 06 грудня 2023 року нею на адресу ТОВ «Управлінська компанія «НОВА ЯКІСТЬ» направлено претензію з вимогою сплатити вартість спричинених збитків, однак дана вимога залишилась проігнорованою. \~ \~ \~ \~Вказує, що масштаби пошкоджень вплинули на її звичайний спосіб життя, значна частина речей потребує відновлення, що потребує додаткових сил та матеріальних витрат. Також в результаті аварії з появою грибка та чорної плісняви в квартирі можливі негативні наслідки для її здоров`я. З моменту затоплення постійно перебуває у стресі, що також негативно впливає на її здоров`я. Відсутність реагування на її заяви з боку обслуговуючої організації, невжиття заходів щодо огляду квартири та складення акту залиття, відсутність відповіді на претензію завдало і продовжує завдавати їй моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 50 000 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь завдані матеріальні збитки в розмірі 53\~750 грн. та 50\~000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати по справі. Ухвалою судді від 09 лютого 2024 року справу відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 20 червня 2024 року по справі замінено неналежного відповідача ТОВ «Управлінська компанія «Нова Якість» на належного ТОВ «Управлінська компанія «Нова Якість «Дільниця3». \~ \~ \~ \~01 жовтня 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. 02 жовтня 2024 року позивачем подано додаткове нормативне обґрунтування позовних вимог. В судовому засіданні позивач та адвокат Дон В.О. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача адвокат Клименко О.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивача, думку адвокатів, пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору обміну від 01 березня 2002 року, зареєстрованого за № 1231. Позивач вказує, що в серпні 2023 року та 01 жовтня 2023 року відбулося два залиття належної їй квартири через течію стоякового каналізаційного трубопроводу в перекритті між квартирами першого та другого поверхів, що завдало їй суттєвих збитків. [PERSON] двічі зверталася до департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Черкаської міської ради та ТОВ «УК «НОВА ЯКІСТЬ» з питання направлення комісії з метою належної фіксації наслідків залиття належної їй квартири, що підтверджено відповідними заявами (а.с. 19-20). Листом від 02.11.2023 року № 11929-2; 12485-2 їй було рекомендовано звернутися до ТОВ «Управлінська компанія «Нова якість» Дільниця 3». Проте, листом від 25.10.2023 року № 672/3 [PERSON] повідомлено, що станом на 23.10.2023 року, візуальний огляд її квартири за фактом залиття в серпні місяці та 01.10.2023 року, із складанням акту, є недоцільним (а.с.21). 24.11.2023 року позивачем було отримано звіт про оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири, що належить їй на праві власності. За вказаним звітом, ринкова вартість збитків, що виникли від залиття приміщень квартири становить 53\~750 грн. Позивач у своєму позові зазначає, що завдання збитків спричинено неналежним обслуговуванням внутрішньо будинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного житлового будинку з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «НОВА ЯКІСТЬ». 06 грудня 2023 року позивачем на адресу ТОВ «Управлінська компанія «НОВА ЯКІСТЬ» направлено претензію з вимогою сплатити вартість спричинених збитків, однак дана вимога залишилась проігнорованою. \~ \~ \~ \~Відповідач із позовними вимогами не погодився та у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивачем не надано до суду достатніх доказів в обґрунтування своїх позовних вимог. Зокрема, позивачем не було надано жодних доказів, які свідчили б, що залиття квартири трапилося саме за участі відповідача. Причини такого залиття, як і взагалі сам факт залиття взагалі не досліджувався. Матеріали справи не містять жодних доводів чи доказів як вини Товариства у залитті квартири , так і факт існування такої події взагалі. Звіт про оцінку ринкової вартості збитків, наданий позивачем, не можна вважати достовірним та таким, що може лягти в основу обгрунтування позовних вимог. Витрати по кошторису суб`єктом оціночної діяльності не лише ґрунтуються на припущеннях та усних поясненнях позивача, а і були свідомо суттєво завищені, що унеможливлює врахування такого звіту як судової будівельно-технічної експертизи у даній справі. \~ \~ \~ \~Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що, дійсно, було два залиття квартири, що належить позивачу. Викликалися аварійні служби, спускалися в підвал, там було виявлено причину затору в трубі, яка повертає до підлоги в квартиру, оскільки квартира знаходиться на першому поверсі будинку. Працівники аварійної служби прочищали дану трубу за допомогою троса. Однак, Акт складати відмовилися, рекомендували звернутися до майстра «Нової Якості». У зв`язку з тим, що труба в підвалі була закупорена зливними нечистотами, в квартирі позивача всі нечистоти пішли через унітаз і ванну, через що було пошкоджено коридор, ванну кімнату, кухню. У частинах першій, другій\~статті 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 1166 ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень\~ЦК України\~щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Частинами четвертою-п`ятою\~статті 319 ЦК України\~передбачено, що власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша\~статті 322 ЦК України). Частиною шостою\~статті 55 Кодексу цивільного захисту\~населення передбачено, що обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму. Відповідно до частини другої\~статті 13 ЦК України\~при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил\~статті 22 ЦК України, оскільки її частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Саме про таке застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини, зазначено в постанові Верховного Суду від 27.12.2019 року у справі № 686/11256/16-ц. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.02.1992р. (із змінами), шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідачем заперечується сам факт залиття квартири, що належить позивачу. \~ \~ \~ \~Разом з цим, суд зазначає, що позивач неодноразово зверталася до департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Черкаської міської ради та ТОВ «УК «НОВА ЯКІСТЬ» з питання направлення комісії з метою належної фіксації наслідків залиття належної їй квартири. Проте, листом від 25.10.2023 року № 672/3 [PERSON] повідомлено, що станом на 23.10.2023 року, візуальний огляд її квартири за фактом залиття в серпні місяці та 01.10.2023 року, із складанням акту, є недоцільним (а.с.21). Тобто, відповідач фактично відмовив позивачу у належному фіксуванні факту події залиття квартири. При цьому, відповідач не надав до суду будь-яких доказів на спростування поданих позивачем документів, під час розгляду справи не заявляв клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для визначення причини залиття квартири, а отже, відповідач не спростував визначену статтями\~1166,\~1167 ЦК України\~презумпцію винного заподіяння шкоди. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт завдання шкоди майну позивача внаслідок залиття квартири і вина відповідача, не спростована останнім. Переконливих доказів на підтвердження інших осіб в спричиненні шкоди позивачу відповідачем суду не було надано. Отже, вину у завданні шкоди позивачу затоплення її квартири відповідач належними та допустимим доказами не спростував, що є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція заподіювача шкоди. Відповідачем окрім цього також заперечується звіт про оцінку ринкової вартості збитків, нанесених в результаті залиття приміщень квартири за адресою: [ADDRESS] станом на 24 листопада 2023 року, який вважає неналежними та недопустимим доказом. Як зазначалося вище, позивачем на підтвердження заподіяної майнової шкоди надано суду звіт про оцінку ринкової вартості збитків в результаті залиття квартири, складеного 24 листопада 2023 року оцінювачем ПП «Ажіо», відповідно до якого ринкова вартість збитків, завданих залиттям становить 53 750 грн. Сторона відповідача не спростувала належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотань про проведення відповідних судових експертиз, зокрема на предмет визначення причин залиття квартири позивачки, вартості відновлювального ремонту, не заявляла та не надала інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачці майнової шкоди. За таких обставин, суд, встановивши факт залиття квартири позивача, причину та розмір завданої шкоди її майну та враховуючи, що відповідач не довів відсутність його вини у заподіянні шкоди, дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири у розмірі 53 750 грн. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За приписами ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 5\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4\~відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд погоджується з доводами позивача про перенесені нею моральні переживання внаслідок пошкодження належного їй майна, та враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивач, їх характеру, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з відповідача на її користь 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Окрім цього, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1\~211 грн. 20 коп., що відповідає вимогам ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Щодо витрат на правову допомогу, то адвокатом позивача під час розгляду справи заявлено клопотання з посиланням на норму\~ст. 141 ч. 8 ЦПК України\~щодо можливості подачі доказів про судові витрати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. У зв`язку з чим питання щодо відшкодування зазначених витрат на даний час судом не вирішується.

Outcome: approved