Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Представник позивача Погоріла В.М. від імені та в інтересах позивача\~ [PERSON] звернулась до\~суду з\~позовом до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, треті особи, які не заявляються самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову представник позивача зазначила, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] - [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку та двох земельних ділянок, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої. З метою оформлення спадкових прав на нерухоме майно, позивач звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Кас`яненко Л.В. Позивач успадкував та оформив спадщину на ідеальну частку в розмірі 2/5 житлового будинку. Разом з цим, постановою від 18.07.2024 приватний нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадкових прав на земельні ділянки у зв`язку з неможливістю встановити склад спадкового майна (визначити частку померлої у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку), оскільки за свого життя спадкодавець частку у праві спільної сумісної власності не визначив та державну реєстрацію права власності не провів. При цьому, земельна ділянка, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1 га, кадастровий № 5310136700:12:001:0454 належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , спадкоємицею якої є [PERSON] . Оскільки до позивача в порядку спадкування перейшло право власності на 2/5 ідеальних часток у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що належали спадкодавцю, відповідно, до позивача перейшло й право на земельну ділянку, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за цією адресою, пропорційно до частки в праві власності на житловий будинок, а саме 2/5. Крім того, земельна ділянка, яка надана для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0471 га, кадастровий № 5310136700:12:001:0456 також належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , спадкоємицею якої є [PERSON] . Оскільки частки у справі спільної сумісної власності є рівними, а земельна ділянка належала трьом особам, відповідно частка спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку з кадастровим № 5310136700:12:001:0456 становила 1/3 та право власності на вказану частку також перейшло в порядку спадкування до позивача [PERSON] . Тому представник позивача просить\~визнати за [PERSON] право власності на 2/5 частки земельної ділянки, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1000 га, кадастровий № 5310136700:12:001:0454, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , та право власності на 1/3 частку земельної ділянки, яка надана для індивідуального садівництва, загальною площею 0,0471 га, кадастровий № 5310136700:12:001:0456, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] . Ухвалою суду від 01.10.2024 відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначене у справі підготовче судове засідання. 21.10.2024 до суду від представника Полтавської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заперечив проти позову, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що Полтавською міською територіальною громадою жодним чином не порушено чи оспорено права та обов`язки позивача у правовідносинах, що стосуються предмету спору. Ухвалою суду від 21.11.2024 закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до судового розгляду по суті. 17.12.2024 від представника Полтавської міської ради до суду надійшло клопотання, у якому представник відповідача просив об`єднати в одне провадження справу за позовною заявою [PERSON] до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом та справу за позовною заявою [PERSON] до Полтавської міської територіальної громади в особі Полтавської міської ради, треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, яка перебуває в провадженні судді Тимчука Р.І. 03.02.2025 від представника третьої особи [PERSON] адвоката Бондаря А.В. надійшла заява від 29.01.2025, у якій представник третьої особи зазначив, що [PERSON] просить врахувати, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 06.12.1994 у справі за позовом [PERSON] визначений порядок користування земельною ділянкою та домоволодінням за адресою: [ADDRESS] . При цьому [PERSON] виділено земельну ділянку площею 486,3 кв.м (на схемі синім кольором), [PERSON] виділено земельну ділянку площею 6133 кв.м (на схемі зеленим кольором), а [PERSON] виділено земельну ділянку площею 376,3 кв.м (на схемі жовтим кольором). Також зазначив, що саме по собі рішення суду від 06.12.1994 не є доказом, але є обов`язковим для виконання для сторін та їх правонаступників. У зв`язку з цим, представник третьої особи Мусієнко В.Ю. просив врахувати встановлений порядок користування земельною ділянкою, який встановлений рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 06.12.1994. 01.04.2025 від представниці позивача до суду надійшли письмові пояснення, у яких представниця позивача висловила заперечення щодо врахування рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 06.12.1994, оскільки земельні ділянки, які є предметом позову, були сформовані після ухвалення вказаного судового рішення, в процесі проведення співвласниками житлового будинку безкоштовної приватизації, при цьому земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , була розділена на 2 земельні ділянки з різними цільовими призначеннями, які були сформовані та зареєстровані в Державному земельному кадастрі. За спільною згодою співвласників, було оформлене право спільної сумісної власності на вказані земельні ділянки. Отже, земельна ділянка, порядок користування якої встановлений вказаним рішенням, не існує як об`єкт цивільних прав. Представник Полтавської міської ради у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив провести судове засідання без його участі, з урахуванням поданих у відзиві пояснень. Ухвалою суду від 08.04.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника Полтавської міської ради про об`єднання цивільних справ. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, у якій підтримав заявлені позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. У судовому засіданні представниця позивача Погоріла В.М. підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Третя особа [PERSON] та її представник адвокат Бондарь А.В. в судове засідання не з`явились, у поданій до суду 03.02.2025 заяві просив розглядати справу без участі [PERSON] . Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу без її участі. Суд, заслухавши представницю позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про смерть - а.с. 19). Позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.04.2025 (а.с. 20, 178, 179). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.09.2024, до моменту відкриття спадщини [PERSON] належали 2/5 частки будинку за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 38-39). Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.08.2014, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 20.08.2014 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.09.2024, земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий № 5310136700:12:001:0454, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.28-32). Також, згідно зі свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 08.09.2014, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 08.09.2014 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.09.2024 земельна ділянка площею 0,0471 га, кадастровий № 5310136700:12:001:0456, з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва за адресою: [ADDRESS] , належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] (а.с.33-37). Державний реєстр речових прав також містить відомості щодо реєстрації права спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий № 5310136700:12:001:0454, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 0,0471 га, кадастровий № 5310136700:12:001:0456, з цільовим призначенням: для індивідуального садівництва (а.с. 38-39). Отже, після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складалась з 2/5 часток у праві власності на житловий будинок та права спільної сумісної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами № 5310136700:12:001:0454 та № 5310136700:12:001:0456, розташованих за адресою: [ADDRESS] . 18.07.2024 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Кас`яненко Л.В. позивачу [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , а саме на 2/5 частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та розташовані на земельній ділянці площею 0,1 га, кадастровий номер 5310136700:12:001:0454 (а.с. 21). Право власності на 2/5 частки житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване 18.07.2024 за позивачем [PERSON] (а.с. 22). Постановою від 18.07.2024 № 118/02-31 приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Кас`яненко Л.В. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після його матері [PERSON] на відповідну частку земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 5310136700:12:001:0454, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на відповідну частку земельної ділянки площею 0,471 га, кадастровий номер 5310136700:12:001:0456, переданої для індивідуального садівництва, що розташовані: [ADDRESS] та набуті на праві спільної сумісної власності, в тому числі померлою [PERSON] . Підставою для відмови нотаріусом зазначена відсутність у свідоцтвах про право власності на нерухоме майно визначених часток власників, тому визначити частку померлої [PERSON] неможливо, та, як наслідок, неможливо встановити склад спадкового майна після її смерті. Також зі змісту вказаної постанови вбачається, що інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. (а.с.17-18). Тож у позивача існують перешкоди в оформленні спадкових прав на земельні ділянки у нотаріальному порядку. Відповідно до висновків про вартість об`єктів оцінки від 27.09.2024, ринкова вартість 2/5 частин земельної ділянки з кадастровим № 5310136700:12:001:0454 складає 100\~000,00 грн., а ринкова вартість 1/3 частки земельної ділянки з кадастровим № 5310136700:12:001:0456 становить 33\~000,00 грн. (а.с. 11). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1226 ПК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. За змістом ч.1ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку.\~\~Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до правової позиції, сформованої Верховним судом України у постанові №6-2с15 від 11.02.2015 року, при відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості слід застосовувати положення ч.4 ст.120 3К України з огляду на таке. Аналіз змісту норм ст.120 ЗК України в їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принципи цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Згідно з цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у ч.4 ст.120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди, стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст.125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Таким чином, у зв`язку з визнанням за сторонами права власності на відповідні частки у житловому будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який розташований на спірній земельній ділянці, до них переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані вказані об`єкти нерухомості у частках, що пропорційні їх частці у будинковолодінні. За нормою ст.87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку, виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно - правовими угодами, при прийнятті спадщини або за рішенням суду. Такого висновку щодо застосування зазначених норм матеріального права у подібних правовідносинах дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17 (провадження № 14-47 цс20). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Судом встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] є її син [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері, отримав правовстановлюючі документи на частину спадкового нерухомого майна та зареєстрував за собою право власності на нього. Разом із тим, позивач не може оформити свої спадкові\~права на земельні ділянки через відсутність визначених часток, належних спадкодавцю у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки. Отже, оскільки позивач [PERSON] успадкував 2/5 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , то за позивачем, пропорційно до його частки у будинковолодінні, слід визнати право власності на 2/5 часток земельної ділянки площею 0,1 га, з кадастровим номером 5310136700:12:001:0454, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та на якій розташований вказаний будинок. Крім того, виходячи з рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності, приймаючи до уваги той факт, що земельна ділянка, площею 0,0471 га, кадастровий № 5310136700:12:001:0456, яка надана для індивідуального садівництва, перебувала у спільній сумісній власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , до позивача в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] перейшло й право власності на 1/3 частку вказаної земельної ділянки. При цьому суд зазначає, що рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 06.12.1994, яким [PERSON] була виділена земельна ділянка у певному розмірі, не має правового значення та не береться судом до уваги, оскільки встановлення порядку користування земельними ділянками не є предметом судового розгляду у цій справі та не стосується предмета спору. Обставини, викладені в обґрунтування позовних вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються доведеними. Враховуючи викладене та відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за ним права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом в судовому порядку, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved