Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, де зазначає, що відповідачка [PERSON] є матір`ю його племінника [PERSON] , [INFO] , проте обов`язки щодо утримання та виховання дитини належним чином не виконує, не цікавиться його життям, не вітає зі святами та не спілкується з дитиною. Батько дитини - його брат [PERSON] , [INFO] , має захворювання та не може здійснювати догляд за сином. Просить позбавити відповідачку батьківських прав стосовно сина та призначити його опікуном останнього. Також просить вирішити питання щодо розподілу судового збору. Процесуальні дії у справі. 10 грудня 2024 року позовна заява надійшла до суду. 16 грудня 2024 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 18\~грудня 2024\~року позовна\~заява\~ прийнята\~до розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. 13 січня 2025 року витребувано докази по справі. 17 лютого 2025 року продовжено строк підготовчого провадження. 04 березня 2025 року закрито підготовче провадження; призначено справу до розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник третьої особи Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради як Орган опіки та піклування надав заяву про розгляд справи без його участі. Порядок виклику відповідачки до суду, передбачений ЦПК України, а саме шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у законному порядку місцем проживання останньої дотримано, однак у судове засідання вона не з`явилася, про причини неявки не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалася, будь-яких заяв, клопотань від нього не надходило. Також, в позові зазначено, що відповідачка фактично проживає в Російській Федерації. За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з Російською Федерацією з 19 травня 2024 року припинено. У зв`язку з чим, виклик відповідачки до суду також було здійснено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223\~та ст.280 ЦПК України. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач має рідного брата [PERSON] , [INFO] , який страждає хронічним психічним розладом відповідно до висновку лікарсько-консультативної комісії КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО\~ПІДПРИЄМСТВА «ЦЕНТР\~ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ\~ДОПОМОГИ №6»\~КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ\~РАДИ № 79/1554 від 04 жовтня 2024 року потребує постійного стороннього догляду. Брат позивача [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою [PERSON] з 08 вересня 2007 року, який 04 березня 2019 року розірвано. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] . 22 травня 2017 року відповідачка надала згоду на виїзд сина [PERSON] , 2008 року народження з території Російської Федерації на територію України строком з 01 червня 2017 року по 01 червня 2018 року з метою навчання. Погодилась з тим, щоб [PERSON] взяв відповідальність за життя та здоров`я дитини, приймав участь у захисті законних інтересів дитини. Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи відомості стосовно позивача про притягнення до кримінальної відповідальності, наявність незнятої та непогашеної судимості, про його розшук відсутні. Як видно із Акту від 12 березня 2024 та характеристики, позивач за адресою: [ADDRESS] мешкає з 2021 року, зарекомендував себе з позитивної сторони, є відповідальним стосовно свого брата [PERSON] , 1983 року народження та племінника [PERSON] , 2008 року народження. Відповідно до Наказу Служби у справах дітей Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради № 11 від 10 жовтня 2024 року неповнолітнього [PERSON] , 2008 року народження, тимчасово влаштовано на виховання та спільне проживання до позивача за адресою: [ADDRESS] до набрання рішенням суду про позбавлення матері дитини, [PERSON] батьківських прав законної сили, ухвалення рішення органу опіки та піклування про надання дитині правового статусу та його влаштування. Зміст спірних правовідносин. Викладеними обставинами відповідають правовідносини з приводу наслідків невиконання батьківських обов`язків. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України\~мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч. 1\~ст. 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків (постанова Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво230). Висновок суду. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] будучи матір`ю [PERSON] , [INFO] , з останнім не проживає, його життям, та навчанням не цікавиться, не піклується про його здоров`я, не дбає про його фізичний та духовний розвиток, матеріально сина не утримує, демонструє байдуже ставлення до виконання батьківських обов`язків. Згідно зі\~ст. 19 СК України\~при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 19 лютого 2025 року за №44 зроблено висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно сина [PERSON] , [INFO] . В інтересах дитини є збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, суд передусім повинен дати оцінку дотриманню якнайкращих інтересів дитини, що передбачає пошук і знаходження балансу між усіма елементами, які потрібні для ухвалення справедливого судового рішення. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є винятковим заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати виключно після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (постанова Верховного Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво230). З огляду на те, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження винна поведінка відповідачки щодо невиконання батьківських обов`язків, свідоме нехтування ними, з метою захисту інтересів дитини, суд вважає позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окремо суд наголошує, що відповідно до ч.3 ст.170 СК України, застосовуваний захід щодо позбавлення батьківських прав не є виключно безстроковим і відповідачка має право у випадку зміни своєї поведінки на поновлення батьківських прав в порядку, передбаченому\~статтею 169 Сімейного Кодексу України. Щодо вимог про призначення позивача опікуном дитини, суд зазначає таке. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акту. Отже, встановлення опіки, піклування над дитиною в даному випадку є дискреційними повноваженнями Органу опіки та піклування, тому позов в частині призначення позивача опікуном дитини задоволенню не підлягає. Щодо розподілу судових витрат. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн. З огляду на викладене,

Outcome: partial