Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

Короткий зміст вимог позовної заяви. У березні 2025 року до Малиновського районного суду міста Одеси звернулася [PERSON] з\~позовною заявою\~до [PERSON] , у якій просила суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем, який зареєстрований 25.03.2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №558. Обґрунтовуючи позовні\~вимоги,\~позивач зазначила\~про те,\~що 25.03.2017\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] було зареєстровано шлюб Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №558, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 25.03.2017 року. Від шлюбу подружжя мають доньку: [PERSON] , [INFO] . За доводами позивача, підставою для розірвання шлюбу є те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутнє взаєморозуміння. На протязі тривалого часу між нами виникають сварки, що негативно впливає на психологічний стан родини. Дитина проживає з позивачем. Поділ майна в цьому провадженні не вирішується. Вказані обставини, на переконання позивача, є підставами для розірвання шлюбу. Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи. Після надходження позовної заяви, головуючого суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 25.03.2025 року у справі №521/4073/25 було відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін. Законом України від 26.02.2025 року № 4273-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів, відповідно до якого, зокрема, змінено найменування Малиновського районного суду м. Одеси на Хаджибейський районний суд міста Одеси. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового розгляду повідомлена належним чином, 12.05.2025 року надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Заява судом розглянута та задоволена. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. 15.05.2025\~року представник\~позивача \~адвокат Станков\~С.С.\~надіслав до\~суду заяву\~(вх.\~№31379),\~згідно якої\~позивач позовні\~вимоги визнав\~у повному\~обсязі,\~просив суд\~їх задовольнити\~та розглянути\~справу за\~відсутності відповідача\~та його\~представника. Заява судом розглянута та задоволена. Згідно ч. 6 ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до\~ст. 275 ЦПК України\~суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що\~розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті звернувся до суду із заявою, в якій зазначав про визнання позовних вимог, тому суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення судового рішення по справі. Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, враховуючи наведене, за наявних у матеріалах справи письмових доказів суд вважає, що у даному випадку наявні підстави для розгляду справи за відсутності сторін та задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, враховуючи таке. Фактичні обставини, встановлені судом. Як вбачається\~із наявного\~у матеріалах\~цивільної справи\~свідоцтва про\~шлюб [NUMBER] \~від 25.03.2017\~року,\~25.03.2017\~року між\~ [PERSON] та\~ [PERSON] було зареєстровано шлюб Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №558. Від шлюбу подружжя мають доньку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.07.2021 року, актовий запис №499. За доводами позивача, підставою для розірвання шлюбу є те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутнє взаєморозуміння. На протязі тривалого часу між ними виникають сварки, що негативно впливає на психологічний стан родини. Дитина проживає з позивачем. Поділ майна в цьому провадженні не вирішується. Інших належних та допустимих письмових доказів стосовно наявних між сторонами правовідносин, матеріали справи не містять. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. На підставі ч.3 ст. 105, 110, 112, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved