Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

На адресу Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали цивільної справи за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. У позовній заяві позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24.03.2011 справа № 22ц-1708/11, що стягуються у твердій грошовій сумі і визначити його в частці від доходу та стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] , аліменти на утримання непрацездатної дружини, в частці від доходу у розмірі 1/4 частина усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 25.11.2024. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] перебувала у шлюбу з [PERSON] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси шлюб було розірвано. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2010 у справі № 22ц-1708/11, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у розмірі від всіх видів заробітку, починаючи з 21.05.2010. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24.03.2011 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на утримання [PERSON] щомісячно по 500 гривень, починаючи з 21.05.2010. Позивач зазначає, що не можу працювати, є інвалідом ІІІ групи, яка встановлена у період шлюбу з 25.03.2004 безтерміново, встановлений розмір аліментів у 500 гривень не відповідає встановленому прожитковому мінімуму та є вочевидь недостатнім для забезпечення потреб позивачки на лікування. [PERSON] отримує пенсію, яка сягає більше 14000,00 гривень, працює та отримує заробітну плату, інших осіб, яких він утримає, немає, а тому має змогу надавати позивачці матеріальну допомогу. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справи передана на розгляд судді Свяченій Ю.Б. Ухвалою суду від 29.11.2024 відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. На підставі розпорядження № 1080/24 від 30.12.2024 «Щодо здійснення повторного автоматизованого розподілу справи» на виконання рішення Вищої ради правосуддя від 17.12.2024 № 3650/0/15-24 «Про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду м. Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку», відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу суду для розподілу судових справ та матеріалів між суддями в Приморському районному суді м. Одеси, здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 522/20808/24 провадження № 2/522/8401/24. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 522/20808/24 провадження № 2/522/8401/24 (№ 2/522/1763/25) передана на розгляд судді Чорнусі Ю.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21.03.2025 справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначенням судового засідання на 30.04.2025. У судове засідання 30.04.2025 року з`явились сторони у справі. Позивач у судовому засіданні повідомила, що частково підтримує заявлені позовні вимоги та просить змінити спосіб стягнення аліментів шляхом стягнення на її користь в доповнення до стягуваних згідно рішення суду 500,00 гривень, додатково 2500,00 гривень, тобто загальної суми аліментів - 3000,00 гривень. Відповідач позовну заяву визнав частково, зазначив, що він з позивачем дійшов згоди, що сума аліментів має бути збільшена на 2500,00 гривень, тобто загальна сума аліментів буде становити 3000,00 гривень, які будуть утримуватись з його пенсії. Відповідні пояснення сторони виклали у судовому засіданні, а також виклали письмово та подали через канцелярію суду. У зв`язку із частковим визнанням відповідачем позову, позивач просила клопотання про витребування доказів залишити без розгляду. Повно і всебічно з`ясувавши обставин справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, наявні у справі, суд дійшов таких висновків. Згідно\~ст.\~55\~Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2 Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих\~Конституцією\~і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи (ч. 2-3 ст. 75 СК України). Згідно ч. 1 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 76 СК України після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Способи надання утримання одному з подружжя визначаються ст. 77 СК України. Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед ч. 1-2 ст. 77 СК України. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 80 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 80 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2010 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів позовні вимоги позивача задоволені, стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку, починаючи з 21.05.2010. Зазначеним рішенням встановлено, що [PERSON] присвоєна 3 група інвалідності безстроково. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24.03.2011 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, рішення Приморського районного суду м. Одеси змінено, стягнуто з [PERSON] на утримання [PERSON] щомісячно по 500 гривень, починаючи з 21.05.2010. У зазначеному рішенні Апеляційного суду Одеської області встановлено, що у 1979 році між сторонами укладено шлюб. На момент розгляду справи подружжя проживає окремо. Отже, рішенням Апеляційного суду Одеської області від 24.03.2011 були присуджені аліменти на утримання позивача у грошовій формі у розмірі 500 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З наданих позивачем доказів, зокрема: копії виписки медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 25.09.2024; копії виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.11.2016; копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 5282; копії епікризу, виданого Комунальним підприємством Центр первинної медико-санітарної допомоги № 14, копії перекладу листа про виписку з Університетської лікарні Парми, реєстраційний № 2022077216, копії чеків на купівлю лікарських препараті, вбачається, що позивач несе витрати на лікування. Згідно наявної у матеріалах справи копії довідки про доходи [PERSON] у період з січня 2024 по лютий 2024 року розмір пенсії позивачки становив 2760,00 гривень, з березня по червень 2024 року 2980,00 гривень. Відповідач надав суду копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією № 719153, з якої вбачається, що він є інвалідом 2 групи, безстроково. У 2019 році проходив лікування у КП «Одеська обласна клінічна лікарня Одеської обласної ради». З огляду на свій стан здоров`я відповідач зазначив, що стягнення з нього 1/4 частини його доходів є надмірним, та зазначив, що згодний на те, щоб розмір аліментів, які з нього стягуються на користь позивача, був збільшений на 2500,00 гривень і не заперечує проти того, щоб всього з нього утримували 3000,00 гривень. Стаття 80 Сімейного кодексу України не передбачає порядку зміни способу стягнення аліментів, присудженого рішенням суду одному з подружжя. Зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав. Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі за № 6-143цс13 виклав таку правову позицію: «Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.» Верховний Суд у постанові 02.10.2024 у справі № 372/3733/22 зазначив: «некоректне, з точки зору лінгвістики, формулювання вимог позову не може бути перешкодою для захисту порушеного права особи, яка звернулася до суду, оскільки надміру формалізований підхід стосовно дослівного розуміння вимог позову, як реалізованого способу захисту, суперечить завданням цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Схожий за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 372/2583/18, від 26 жовтня 2022 року у справі № 753/5609/17.» З огляду на викладені у позовній заяві доводи відповідача щодо недостатності у неї коштів для мінімального забезпечення її потреб, невідповідність встановленого розміру аліментів у 500 гривень прожитковому мінімуму та недостатності цієї суми для забезпечення потреб на лікування, передбачене ст. 80 СК України право отримувача аліментів на зміну розміру аліментів за рішенням суду, наведені правові позиції, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача спрямовані на захист її прав саме з метою збільшення розміру аліментів. Враховуючи встановлені судом обставини, непрацездатність позивача, надання позивачем доказів наявності потреби у наданні їй матеріальної допомоги, висловлену відповідачем згоду на часткове збільшення суми стягуваних аліментів на суму 2500,00 гривень, тобто часткове визнання позову, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме, розмір аліментів підлягає збільшенню на 2500,00 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач звільнений від оплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідач звільнений від сплати аліментів на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір не підлягає стягненню з сторін.

Outcome: partial