Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. Позивачка звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на повнолітню непрацездатну доньку [PERSON] , [INFO] в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та на строк її непрацездатності. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного шлюбу з відповідачем має дитину [PERSON] , [INFO] , так як сімейне життя між сторонами не склалося, 08.06.1999 року шлюб між ними розірвано, дитина зареєстрована та проживає разом з матір`ю. На даний час дочка вже повнолітня та є інвалідом другої групи з причини загального захворювання, потребує стороннього догляду, нагляду та лікування. Відповідач у добровільному порядку участі у її утриманні не приймає, є працездатним, має достатній стабільний заробіток, однак ухиляється від надання матеріальної допомоги на дитину. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити її заяву та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки інваліда в розмірі частини зі всіх видів його заробітку (доходу ) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність. ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ. У судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.01.2025 року відкрито провадження по справі, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті справи. З огляду на те, що відповідач в судове засідання не з`явився, на виконання вимог ч.11 ст.128 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подавав, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності на підставі наявних документів, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням клопотання позивача про слухання справи за його відсутності та в зв`язку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 15.04.1994 відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м. Запоріжжя, актовий запис №182, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.08.1995 відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м. Запоріжжя сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . 08.06.1999 року шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08.06.1999 року. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2018 року обмежено цивільну дієздатність [PERSON] , встановлено над нею піклування, призначено піклувальником [PERSON] , [INFO] , її маму [PERSON] . З довідок до актів огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №150497, серії 12 ААВ №394968, витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 136/25/10/В від 14.01.2025 КНП «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб ЗОР, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 19.12.2022 року встановлена друга група інвалідності з причини загального захворювання, дата повторного оцінювання- 01.01.2027. З наданої позивачем медичної документації вбачається, що [PERSON] , [INFO] , страждає на психічні розлади, з приводу чого перебуває на обліку в КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» та неодноразово проходила стаціонарне лікування. Відповідно до довідки про доходи, наданій [PERSON] від 21.04.2025 року, остання отримувала соціальну допомогу на дитину інваліда, [PERSON] , [INFO] , з жовтня 2024 року по березень 2025 року у розмірі 2361,00 грн. З листа Відділу обслуговування громадян №4 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Запорізькій області від 16.04.2025 року, вбачається, що [PERSON] пенсію на доньку [PERSON] , [INFO] , не отримує. Відповідно до довідки про доходи, наданій [PERSON] , остання отримувала пенсію в разі втрати годувальника з січня 2024 по квітень 2025, всього- 53224,14 грн. З довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії МА №027098 від 29.04.1999 року, вбачається, що позивачці [PERSON] встановлена третю групу інвалідності з дитинства безстроково. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до положень ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Важливою є непрацездатність повнолітньої дитини за станом здоров`я, тобто наявність у дитини статусу інваліда. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність; дитина з інвалідністю - особа до досягнення нею повноліття (віком до 18 років) зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність; інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина. Згідно з ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. Положеннями ст. 201 СК України визначено, що щодо застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 та ч. 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи із загальних засад цивільного судочинства, принципів рівності прав і обов`язків батьків, розумності та справедливості,суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої непрацездатної доньки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для особи, яка втратила працездатність на строк інвалідності. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК країни), судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved