Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

В грудні 2024 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області про визнання права власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 38 м.кв. в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що є донькою [PERSON] , з якою разом проживали та якій на праві власності належала спірна квартира. [PERSON] померла [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина та приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. 1 квітня 2020 року було заведено спадкову справу. З 14 липня 2022 року нотаріус припинив свою діяльність як приватний нотаріус не видавши свідоцтво про прийняття спадщини, адже позивачка не змогла віднайти оригінали правовстановлюючих документів на квартиру через агресію російської федерації, а тому позивач просить задовольнити позов. Ухвалою судді від 27 січня 2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в підготовче судове засідання з викликом сторін. Ухвалою від 02 квітня 2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак представником позивача було подано заяву до суду про розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача - Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області в судове засідання не з`явились, однак подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, щодо розгляду справи, просять винести рішення у відповідності до вимог законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, шлюб та смерть. Як слідує з довідки Залізної міської ради від 10 січня 2020 року №11 [PERSON] проживала разом із [PERSON] на момент її смерті в [ADDRESS] . Власником вказаної квартири була [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, технічним паспортом на квартиру, листом Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області від 6 серпня 2024 року №2394/02-1. 1 квітня 2020 року приватним нотаріусом Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області Рижковим О.О. було заведено спадкову справу №150/2020 після померлої [INFO] [PERSON] , зареєстрованої на день смерті за адресою: [ADDRESS] . А з 14 липня 2022 року [PERSON] припинив свою діяльність як приватний нотаріус Бахмутського районного нотаріального округу Донецької області не видавши свідоцтво про право на спадщину, оскільки [PERSON] не надано нотаріусу для оформлення спадщини оригінали документів, що підтверджують право власності померлої [PERSON] на спірну квартиру. Вказані обставини підтверджуються роз`ясненнями приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рижкова О.О. від 13 серпня 2024 року №362/01-16 та наказом Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про припинення нотаріальної діяльності [PERSON] . Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1\~ст. 316 ЦК України). Статтею 41 Конституції України\~та ч. 1\~ст. 317 ЦК України\~визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1,6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З приписів\~ст. 392 ЦК України\~слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто передумовою для застосування\~ст. 392 ЦК України\~є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших (спадкоємців). Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено, що [PERSON] була власником квартири за адресою: [ADDRESS] . На час смерті останньої, донька та мати проживали разом та [PERSON] вступила в управління майном, а тому є підстави для визнання за позивачкою права власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved