Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Бишівської сільської ради (далі-відповідач) про визнання права власності на об`єкт самочинного будівництва, визнання об`єкта нерухомого майна знищеним та визнання права на надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, в якому просила: визнати за нею, [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) право власності на садовий будинок, загальною площею 308,9 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] , масив « [INFO] », кадастровий номер земельної ділянки 3222789200:02:014:0076, який було знищено внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України; встановити факт знищення об`єкту нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України - садового будинку, загальною площею 308,9 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] , масив « [INFO] », кадастровий номер земельної ділянки 3222789200:02:014:0076; визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) право на надання компенсації шляхом фінансування придбання об`єкта житлової нерухомості з використанням житлового сертифіката за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, а саме, за знищений об`єкт нерухомого майна - садовий будинок, загальною площею 308,9 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] , масив « [INFO] », кадастровий номер земельної ділянки 3222789200:02:014:0076. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказала, що вона є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 3222789200:02:014:0076, площею 0,2369 га, цільове призначення для індивідуального садівництва, місце розташування: Київська обл., Фастівський р-н, Бишівська територіальна громада, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 05.08.2024 р. № 389654443. Зі змісту вказаного витягу вбачається, що право власності на земельну ділянку набуто нею на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 431327, виданий 03.02.2012 р., який було втрачено. Відповідно до довідки Бишівської сільської ради від 24.02.2025 р. № 25 земельна ділянка з кадастровим номером 3222789200:02:014:0076, власником якої є позивачка, розташована за адресою: [ADDRESS] . На вказаній земельній ділянці у 2014 р. позивачка побудувала садовий будинок, загальною площею 308,9 кв. м. У березні 2022 року (більш точна дата позивачці не відома) під час бойових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, внаслідок влучання артилерійського снаряду, у вказаному будинку виникла пожежа, в результаті якої будинок було знищено. В січні 2025 року представник позивачки звернувся до Комісії щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України на території Бишівської сільської ради щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна шляхом фінансування придбання об`єкта житлової нерухомості з використанням житлового сертифіката. Бишівська сільська рада листом від 29.01.2025 р. № 02-21/133 повідомила позивачу про те, що чинним Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженого постановою КМ України від 30.05.2023 р. № 600 передбачено надання компенсації за умови реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Станом на 29.01.2025 механізм компенсацій передбачений лише для зруйнованих квартир, житлових приміщень, будинків садибного тилу, садових та дачних будинків, право власності на які зареєстроване у відповідному реєстрі. Також у вказаному листі Бишівська сільська рада вказала на те, що відповідно до звіту з технічного обстеження садового будинку за адресою: [ADDRESS] , належний позивачці об`єкт належить до II категорії пошкоджень, що не підпадає під умови компенсації, передбачені Порядком. Позивачка замовила повторне обстеження зазначеного садового будинку, яке було виконано ФОП [PERSON] . Відповідно до експертного звіту №1201-102 від 20.01.2025 р. про обстеження будівель та споруд, оцінки технічного стану основних несучих будівельних конструкцій та визначення категорії пошкоджень внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та акту, складеного за результатами проведеного технічного обстеження пошкоджених об`єктів, об`єкт непридатний для використання за цільовим призначенням. Наявні пошкодження несучих стін, конструкцій перекриття, покриття. Необхідно виконати демонтаж з можливим повторним використання вцілілих плит перекриття та частини несучих стін 1-го поверху. Категорія пошкоджень об`єкта - III. Величина пошкоджень об`єкта - 81,50%. У зв`язку з цим, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 07.03.2025 р. позов [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06.05.2025 р., встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 06.05.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в цей же день. У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явилися. Від представника позивача адвоката Ганенка Р.А. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та про підтримання позовних вимог, які просив задовольнити. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власницею земельної ділянки з кадастровим номером 3222789200:02:014:0076, площею 0,2369 га, цільове призначення для індивідуального садівництва, місце розташування: Київська обл., Фастівський р-н, Бишівська територіальна громада, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав від 05.08.2024 р. № 389654443 (а.с. 16). Зі змісту вказаного витягу вбачається, що право власності на земельну ділянку набуто нею на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 431327, виданий 03.02.2012 р., який було втрачено. Копія вказаного державного акту та Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку наявна у матеріалах справи (а.с. 17, 18-23). Відповідно до довідки Бишівської сільської ради від 24.02.2025 р. № 25 земельна ділянка з кадастровим номером 3222789200:02:014:0076, власником якої є позивачка, розташована за адресою: [ADDRESS] , за межами населеного пункту. На вказаній земельній ділянці знаходиться пошкоджений внаслідок агресії російської федерації житловий будинок (а.с. 24). Вказаний садовий будинок позивачка побудувала у 2014 р., загальною площею 308,9 кв. м., що підтверджується технічним паспортом на садовий будинок, розташований за адресою: Київська область, Фастівський район, Бишівська територіальна громада, виготовлений станом на 16.07.2021 р., інвентаризаційна справа № 3746/1к, а також ідентифікатором об`єкта будівництва, реєстраційний номер 01.3001643.5036805.20240829.91.0000.21 від 29.08.2024 р. (а.с. 25-32). Як вказала позивач та що не заперечив відповідач, у березні 2022 року (більш точна дата позивачці не відома) під час бойових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, внаслідок влучання артилерійського снаряду, у вказаному будинку виникла пожежа, в результаті якої будинок було знищено. Вказані обставини підтверджуються актом №250 від 10.02.2023 р. візуального огляду об`єктів, пошкоджених під час проведення бойових дій, спричинених збройною агресією Російської Федерації на території Бишівської сільської територіальної громади, актом №250 від 22.12.2023 р. комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації на території Бишівської сільської територіальної громади, витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.01.2023 щодо кримінального провадження №12023111310000135 (а.с. 49-52). В січні 2025 року представник позивачки звернувся до Комісії щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України на території Бишівської сільської ради щодо надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна шляхом фінансування придбання об`єкта житлової нерухомості з використанням житлового сертифіката. Бишівська сільська рада листом від 29.01.2025 р. № 02-21/133 повідомила позивачу про те, що чинним Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженого постановою КМ України від 30.05.2023 р. № 600 передбачено надання компенсації за умови реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Станом на 29.01.2025 механізм компенсацій передбачений лише для зруйнованих квартир, житлових приміщень, будинків садибного тилу, садових та дачних будинків, право власності на які зареєстроване у відповідному реєстрі. Також у вказаному листі Бишівська сільська рада вказала на те, що відповідно до звіту з технічного обстеження садового будинку за адресою: [ADDRESS] , належний позивачці об`єкт належить до II категорії пошкоджень, що не підпадає під умови компенсації, передбачені Порядком (а.с. 79). Позивачка замовила повторне обстеження зазначеного садового будинку, яке було виконано ФОП [PERSON] . Відповідно до експертного звіту №1201-102 від 20.01.2025 р. про обстеження будівель та споруд, оцінки технічного стану основних несучих будівельних конструкцій та визначення категорії пошкоджень внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та акту, складеного за результатами проведеного технічного обстеження пошкоджених об`єктів, об`єкт непридатний для використання за цільовим призначенням. Наявні пошкодження несучих стін, конструкцій перекриття, покриття. Необхідно виконати демонтаж з можливим повторним використання вцілілих плит перекриття та частини несучих стін 1-го поверху. Категорія пошкоджень об`єкта - III. Величина пошкоджень об`єкта - 81,50% (а.с. 53-78). Вирішуючи даний спір, суд керується також наступним. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідною документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка з 2012 року є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3222789200:02:014:0076, цільове призначення якої - для індивідуального садівництва. У 2014 році позивачка збудувала на вказаній земельній ділянці садовий будинок, загальною площею 308,9 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] . Оскільки будівництво садового будинку здійснено позивачкою без відповідного документа, що давав дозвіл на виконання будівельних робіт, зазначений садовий будинок вважається об`єктом самочинного будівництва. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. За статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (стаття 331 ЦК України). За змістом ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до правового висновку, викладеного у п. 6.32 постанови ВП ВС від 07.04.2020 у справі №916/2791/13, формулювання положень статті 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею. З матеріалів справи вбачається, що належний позивачці об`єкт самочинного будівництва розташований на земельній ділянці з кадастровим номером 3222789200:02:014:0076, цільове призначення якої - для індивідуального садівництва. \~ \~ \~ \~ А тому цільове призначення земельної ділянки відповідає її фактичному використанню та дозволяє здійснювати будівництво садових будинків. Зазначена земельна ділянка належить на праві власності позивачці. У технічному паспорті, який складено за результатами технічного обстеження садового будинку станом на 16.07.2021 р., а також у витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № ТІ01:4878-2195-4567-5369 не зафіксовано порушень прав та інтересів інших осіб чи не відповідності об`єкта нерухомості будівельним, санітарним чи іншим вимогам. В розділі «Загальна інформація» витягу вказано про можливість надійної та безпечної експлуатації об`єкта (а.с. 34-48). \~ \~ \~ \~ Окрім того відповідно до п. 9 розділу V «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якого орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 500 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 500 квадратних метрів. Згадана вище норма до п. 9 розділу V «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» надає право особам, які здійснювали будівництво без отримання права на виконання будівельних робіт, ввести такий об`єкт нерухомості в експлуатацію та зареєструвати право власності на нього, що фактично свідчить про легалізацію державою усіх об`єктів самочинного будівництва, які відповідають наведеним вище критеріям щодо функціонального призначення, загальної площі та року будівництва. Водночас позивачка не може скористатися наведеною процедурою прийняття об`єкта до експлуатації та реєстрації права власності на нього, оскільки на даний час об`єкт нерухомого майна знищений. Враховуючи викладене, а також з врахуванням положень ч. 5 ст. 376 ЦК України суд вважає, що за позивачкою може бути визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майна - садовий будинок загальною площею 308,9 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS] , який було знищено внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України. Щодо вимоги про визнання права на надання позивачу компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна, суд зазначає наступне. Відповідно до преамбули Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» (далі за текстом - Закон №2923-ІХ) - цей Закон визначає правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, а також правові засади створення та ведення Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України. Відповідно до п. 1, пп. «а» п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №2923-ІХ садові будинки відносяться до знищених об`єктів нерухомого майна, за які законом передбачено право на отримання компенсації. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2923-ІХ отримувачами компенсації за пошкоджені/знищені об`єкти нерухомого майна (далі - отримувачі компенсації) є, зокрема, фізичні особи - громадяни України, які є власниками пошкоджених/знищених об`єктів нерухомого майна. Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 4 Закону №2923-ІХ до заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна додаються: щодо знищеного об`єкта нерухомого майна, визначеного підпунктом "а" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо отримувачем компенсації є власник об`єкта нерухомого майна, - копія документа, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, якщо право власності на відповідний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Вичерпний перелік підстав для надання відмови у наданні компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна визначений ч. 6 ст. 6 Закону №2923-ІХ. Жодна із наведених норм Закону №2923-ІХ не надає права Комісії відмовляти у наданні компенсації у випадку, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна було визнано за особою та зареєстровано після знищення такого об`єкту внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Тобто набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. В свою чергу відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. З доданих до позовної заяви доказів, вбачається, що зазначений вище садовий будинок побудовано позивачкою у 2014 році. Відповідно до інформації, яка міститься в технічному паспорті на садовий будинок, виготовленого станом на 16.07.2021 р., та витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №ТІ01:4878-2195-4567-5369, встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації садового будинку. Станом на 16.07.2021 р. в садовому будинку було збудовано несучі та огороджувальні конструкції, влаштовано системи водопостачання, електропостачання та опалення. Однак на час виникнення спірних правовідносин Законом №2923-ІХ не врегульовано порядок надання компенсації за знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, якщо будівництво таких об`єктів здійснювалось без отримання права на виконання будівельних робіт та будівництво яких завершено до початку збройної агресії Російської Федерації проти України. Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні ЄСПЛ у Справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), прийняте 20.10.2011 року (набуло статусу остаточного 20.01.2012 року), суд виклав основні ознаки принципу «належного урядування», відповідно до якого державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб, у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Відсутність механізму надання компенсації за знищені окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, якщо будівництво таких об`єктів здійснювалось без отримання права на виконання будівельних робіт не є підставою для позбавлення позивача на надання компенсації за знищене майно у випадку, коли таке право гарантоване законом. Відмова в наданні компенсації з формальних міркувань, зокрема, через прогалини в Законі №2923-ІХ, поставить позивача в нерівне положення поряд із іншими суб`єктами спірних правовідносин та призведе до порушення норм статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Причини порушення права власності під час війни лежать за межами цивільних відносин, а тому найважливіше місце в механізмі захисту прав власників знищеного або пошкодженого майна посідає держава. В рішеннях ЄСПЛ у справі «Саргасян проти Азербайджану» та «Чигаров та інші проти Вірменії», суд вказав на те, що держава зобов`язана запровадити відповідні механізми компенсації вартості майна, житла, землі у випадку неспроможності забезпечення можливості повернення до нього або його знищення. Для власника нерухомого майна, яке є знищеним, є справедливим очікувати на компенсацію з боку держави повної вартості подібного житла за правовою процедурою, яка визначена ст. 8 Закону №2923-ІХ та Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженого постановою КМ України від 30 травня 2023 р. № 600. За таких умов буде забезпечено дотримання балансу між інтересами суспільства та правом особи на мирне володіння майном. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п. 5 розділу І Методики проведення обстеження та оформлення його результатів, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 06.08.2022 №144, категорія пошкоджень об`єкта (далі - категорія пошкоджень) - інтегральна характеристика експлуатаційної придатності пошкодженого об`єкта, що в цілому характеризує можливі заходи з подальшої експлуатації або припинення експлуатації об`єкта та визначається за результатами проведеного обстеження (огляду), в тому числі аналізу наявних аварійних та інших дефектів і пошкоджень об`єкта в цілому та його елементів (будівельних конструкцій, інженерних систем). Відповідно до п. 6 розділу VIII Методики за результатами обстеження пошкодженого об`єкта, крім встановлення категорії технічного стану будівельних конструкцій, інженерних мереж та об`єкта в цілому, з метою подальшого планування замовником робіт з його відновлення або прийняття рішення щодо його демонтажу, слід визначати категорію пошкоджень об`єкта з урахуванням класифікаційних ознак категорії пошкоджень об`єкта, наведених у додатку 3 до цієї Методики, що можуть бути уточнені з урахуванням галузевої специфіки об`єкта. Відповідно до п. 7 розділу VIII Методики звіт за результатами обстеження пошкодженого об`єкта, що складається відповідно до розділу VI цієї Методики, є підставою для прийняття рішення про виконання робіт із відновлення або демонтажу такого об`єкта. При цьому складення паспорта об`єкта або внесення змін до нього за результатами обстеження пошкодженого об`єкта не вимагається. Зі змісту наданого позивачкою експертного звіту №1201-102 від 20.01.2025 р. про обстеження будівель та споруд, оцінки технічного стану основних несучих будівельних конструкцій та визначення категорії пошкоджень внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України об`єкт непридатний для використання за цільовим призначенням. Наявні пошкодження несучих стін, конструкцій перекриття, покриття. Необхідно виконати демонтаж з можливим повторним використання вцілілих плит перекриття та частини несучих стін 1-го поверху. Категорія пошкоджень об`єкта - III. Величина пошкоджень об`єкта - 81,50%. З врахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону №2923-ІХ, суд дійшов висновку, що належний позивачці садовий будинок належить до знищених об`єктів нерухомого майно, що в свою чергу дає право на надання їй компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна в порядку ст. 8 Закону №2923-ІХ. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати по оплаті судового збору за клопотанням позивача з відповідача не стягуються.

Outcome: approved