Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

В листопаді 2024 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 24.06.2020 між АТ\~«Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 191-78 (на придбання нерухомості), відповідно до умов якого банк шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника надав позичальнику кредит в загальному розмірі 322\~463,00 грн. зі сплатою 15,99 % річних строком на 240 місяців на придбання об`єкту нерухомості. В забезпечення належного виконання зобов`язань позичальника за договором про споживчий кредит №\~191-78 від 24.06.2020 між [PERSON] та АТ «Державний ощадний банк України» було укладено іпотечний договір, посвідчений ПН ММНО Горбуровим К.Є., предметом іпотеки за яким є двокімнатна кв. [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] несвоєчасно та не в повному обсязі виконував свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту, не здійснював погашення кредиту та відсотків за його використання, в зв`язку з чим станом на 15.10.2024 утворилась заборгованість в розмірі 322\~194,25 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом 276\~406,76 грн., заборгованість за процентами 45\~787,49 грн. Посилаючись на викладене, АТ «Державний ощадний банк України» просить суд: -стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором про споживчий кредит № 191-78 (на придбання нерухомості) від 24.06.2020 у загальному розмірі 322\~194,25 грн. -в рахунок погашення заборгованості за договором про споживчий кредит № 191-78 (на придбання нерухомості) від 24.06.2020, укладеного між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] , у загальному розмірі 322\~194,25 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., під номером 52, яка знаходиться у будинку під номером [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцю на праві власності, шляхом продажу на електронних аукціонах (торгах) у межах процедури виконавчого провадження із встановленням початкової ціни продажу на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження»; -стягнути з [PERSON] на його користь судовий збір в розмірі 9\~665,82 грн. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.11.2024, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче провадження у справі. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.03.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» Кудактіна О.І. позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів на дві відомі суду адреси та шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 24.06.2020 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 191-78 (на придбання нерухомості), відповідно до якого банк зобов`язується надати позичальнику кредит, а позичальник має право отримати кредит та зобов`язується належним чином його використати і повернути передбачені договором строки, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку та на умовах, визначених договором (а.с.\~65-72). Згідно п. 2.2 договору кредит надається в загальному розмірі 322\~463,00 грн. на строк240 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 23.06.2040 , якщо інший строк не було встановлено умовами договору. Кредит надається для придбання об`єкта нерухомості за договором купівлі-продажу (цільове призначення кредиту). За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 15,99 % річних (п. 2.4.1 договору). Відповідно до п. 3.3.3 договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту та сплату процентів за користування ним щомісячно ануїтентними платежами в розмірі 4\~483,87 грн. Положеннями п. 3.9.1 договору банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником взятих на себе обов`язків та недотримання умов, передбачених цим договором, вимагати дострокового повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом. В тому числі затримання сплати частини основної суми боргу за кредитом та/або процентів за користування кредитом, інших платежів за цим договором на три календарні місяці. 24.06.2020 між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено іпотечний договір, посвідчений ПН ММНО Горбуровим К.Є., відповідно до умов якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором № 191-78 від 24.06.2020 передає в іпотеку, а іпотекодаржатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності (а.с. 73-80). Згідно п. 2.3 іпотечного договору предметом іпотеки за цим договором є двокімнатна квартира загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 29,2 кв.м., під номером 52, яка знаходиться в будинку під номером [ADDRESS] . Вартість предмета іпотеки становить 537\~439,00 грн. Відповідно до п. 7.1 іпотечного договору іпотеко держатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадках, передбачених цим договором та законодавством, в тому числі в разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов зобов`язання(повністю або частково), зокрема, але не виключно, якщо в строки, встановлені кредитним договором, іпотекодавець не поверне (повністю або частково) суму кредиту, та/або не сплатить проценти за користування кредитом. Положеннями п. 7.3 іпотечного договору встановлено, що за вибором іпотекодавця застосовуються такі (один або декілька, в т.ч. одночасно та в будь-якій послідовності) способи звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: за рішенням суду (у будь-який спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, в т.ч. шляхом проведення прилюдних торгів, або застосування процедури продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, або іншим способом, визначеним законодавством); у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в п. 7.4 цього договору; іншими способами,передбаченими законодавством на момент звернення стягнення, та умовами цього договору. Факт отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором № 191-78 за період з 24.06.2020 по 15.10.2024 (а.с. 9-64). Згідно договору купівлі-продажу від 24.06.2020, посвідченого ПН ММНО Горбуровим\~К.Є., [PERSON] купив кв. [ADDRESS] (а.с. 93-94). В обґрунтування позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» посилається на те, що відповідач [PERSON] неналежним чином виконував свої грошові зобов`язання, внаслідок чого згідно наданого позивачем розрахунку станом на 15.10.2024 утворилась заборгованість за кредитним договором № 191-78 від 24.06.2020 в розмірі 322\~194,25 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом 276\~406,76\~грн., заборгованість аз процентами 45\~787,49 грн. (а.с. 6-8). 22.07.2025 АТ «Державний ощадний банк України» направлено на адресу [PERSON] вимогу про дострокове повернення кредиту за договором про споживчий кредит № 191-78, а також вимогу про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором (а.с. 84-89). Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного правового регулювання. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За правилами статей 526, 530, 610\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 12, 33\~Закону України\~«Про іпотеку» одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Закон України\~«Про іпотеку» визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (статті 33 цього Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом електронного аукціону (стаття 39 Закону України «Про іпотеку»); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 цього Закону). У постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі №635/5796/14-ц зроблено висновок, що «за змістом припису частини другої\~статті 35 Закону України «Про іпотеку»\~визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41, 42, 47 Закону) незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону) якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений статтею 38 Закону, не передбачили». Для застосування такого способу захисту своїх прав, як звернення стягнення на предмет іпотеки, необхідно не тільки встановити факт невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання, а й розмір заборгованості, в рахунок погашення якої буде звернено стягнення. Як встановлено судом, [PERSON] отримала кредит у розмірі 322\~463,00 грн., проте станом на 15.10.2024 року у нього виникла заборгованість у розмірі 322\~194,25 грн., яка складається з: заборгованість за основним боргом 276\~406,76 грн., заборгованість аз процентами 45\~787,49 грн. Відповідачем [PERSON] не спростовано правомірність нарахування заборгованості, власного розрахунку заборгованості не подано, будь-яких клопотань не заявлялось, не доведено відсутність заборгованості чи її інший розмір, не заперечувались її складові. Положеннями п. 7.3 іпотечного договору встановлено, що за вибором іпотекодавця застосовуються такі (один або декілька, в т.ч. одночасно та в будь-якій послідовності) способи звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотеко держателя, як, зокрема, за рішенням суду (у будь-який спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, в т.ч. шляхом проведення прилюдних торгів, або застосування процедури продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, або іншим способом, визначеним законодавством). Відповідно до ч. 1 ст.\~39\~Закону України\~«Про іпотеку» у\~разі задоволення\~судом позову\~про звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки\~у рішенні\~суду зазначаються: загальний\~розмір вимог\~та всі\~його складові,\~що підлягають\~сплаті іпотекодержателю\~з вартості\~предмета іпотеки; опис\~нерухомого майна,\~об`єкта незавершеного\~будівництва,\~майбутнього об`єкта\~нерухомості,\~за рахунок\~якого підлягають\~задоволенню вимоги\~іпотекодержателя; заходи\~щодо забезпечення\~збереження предмета\~іпотеки або\~передачі його\~в управління\~на період\~до його\~реалізації (у\~разі необхідності); спосіб\~реалізації предмета\~іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. Згідно положень\~ч.\~1\~ст.\~41\~ЗУ «Про\~іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону. Згідно з Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24\~лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №\~2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України діє воєнний стан у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який діє по теперішній час. Відповідно до Закону від\~15\~березня 2022\~року №\~2120-IX\~«Про внесення\~змін до\~Податкового кодексу\~України та\~інших законодавчих\~актів України\~щодо дії\~норм на\~період дії\~воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України розділ VI\~«Прикінцеві положення»\~Закону «Про\~іпотеку» доповнено пунктом 5-2 такого змісту: «5-2.У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія: статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки); статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки); статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти); статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону». В постанові Великої Палати Верховного суду від 14.06.2023 року у справі №\~755/13805/16-ц (№ 14-208цс21) в п. 60 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що суди попередніх інстанцій мали звернути увагу на висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-482цс15. Згідно з цим висновком положення Закону № 1304-VIIне передбачають підстав для відмови у захисті порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів кредитора; рішення судів про звернення стягнення на предмет іпотеки, ухвалені до та після прийняття Закону № 1304-VII, залишаються в силі, а їх виконання зупиняється до вдосконалення механізму, передбаченого пунктом 3 цього Закону\~(близькі за змістом висновки див. у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 травня 2018 року у справі № 756/8086/14 та від 27 червня 2018 року у справі № 308/1870/13-ц). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12.06.2023 у справі № 718/1816/21 (№ 61-3528сво22) зазначено, що мораторій є відстроченням виконання зобов`язання, а не звільненням від його виконання. Мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, запроваджений\~законом, не передбачає втрати кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у разі невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє у примусовому порядку стягувати (відчужувати без згоди власника) цей предмет іпотеки (застави). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог АТ «Державний ощадний банк України» про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно, передане в іпотеку, в межах заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, за аналогією, рішення суду в частині звернення стягнення на іпотечне майно не підлягає виконанню у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Відповідно до\~статті 141\~ЦПК України\~судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При пред`явленні позову позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 9\~665,82\~грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 9\~665,82 грн.

Outcome: approved