Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

До суду звернулось ТОВ\~\~ «Фінансова компанія «ПАРІС»\~ з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що\~ 11.09.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було підписано заяву договір№ 1032599 про надання банківської послуги(платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами заяви відповідачеві було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 30 769,23 грн. строк дії кредиту 24 місяці , процентна ставка, % річних -18,00, тип ставки фіксована , разова комісія при видачі кредиту : 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми наданого кредиту. В день підписання Заяви-договору № 1032599 від 11.09.2019 року відповідач отримав платіжну картку за № [NUMBER] . Грошові кошти у сумі 30 769,23 гривень були зараховані на картковий рахунок клієнта, що підтверджується випискою по особовому рахунку та меморіальним ордером. 28.04.2020 року між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «ПАРІС» було укладено договір про відступлення права вимоги. Станом на 08.10.2024 року заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «ПАРІС» становить 33 443,83 грн. з яких:- за тілом кредиту 27 511,92грн., за процентами 1 769,59 грн., за комісією 3 692,32 грн., за пенею-470,00 грн. 04.05.2020 року ТОВ «ФК «ПАРІС» на ім`я відповідача було направлено вимогу про усунення порушення кредитного зобов`язання. Ухвалою від 19 лютого 2025 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні надав свої пояснення щодо обставин справи, просить суд в задоволенні позову відмовити у зв`язку із спливом позовної давності так, як останній платіж ним було здійснено у 2020 році. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Так,\~ 11.09.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «РВС БАНК» було підписано заяву договір№ 1032599 про надання банківської послуги(платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції Акціонерного товариства «РВС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. За умовами заяви відповідачеві було надано споживчий кредит шляхом перерахування на картковий рахунок у сумі 30 769,23 грн. строк дії кредиту 24 місяці , процентна ставка, % річних -18,00, тип ставки фіксована , разова комісія при видачі кредиту : 2,5 % від суми наданого кредиту, щомісячна комісія за супроводження кредиту: 3% від суми наданого кредиту. Станом на 08.10.2024 року заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «ПАРІС» становить 33 443,83 грн. з яких:- за тілом кредиту 27 511,92грн., за процентами 1 769,59 грн., за комісією 3 692,32 грн., за пенею-470,00 грн. Згідно з п.1 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 526,530,610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Таким чином судом встановлено порушення права позивача зі сторони відповідача. Однак,\~ позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача лише 17.12.2024 року. Відповідно дост. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зіст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом нормст.261 ЦК України початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи. Згідно з ч.5ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, виходячи з вимогст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. У позивача право на звернення у суд із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором виникло 11 січня 2020 року,\~ враховуючи те, що згідно виписки за вказаним кредитним договором будь-які платіжні операції після вказаного числа відповідачем не були проведені. Проте, з матеріалів справи вбачається, що позивач із позовом до суду звернувся тільки 17 грудня 2024 року, тобто після спливу трирічного строку звернення до суду. Позивачем не надано доказів, які би вказали на переривання строку позовної давності, заяв про поновлення строку позовної давності суду і доказів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду. Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду з позовами, суд повинен у сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку звернення до суду з позовом та зазначити, з яких підстав подане заявником клопотання може бути задоволене. Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо звернення до суду з позовом у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення до суду з позовом, з поважних причин. Позивач звернувся до суду із даним позовом після спливу трьохрічного строку, а саме 17 грудня 2024 року, в той час, як строк позовної давності становить три роки і почав для нього рахуватись з 11 січня 2020 року. Позивачем жодних доказів існування з 2020 року об`єктивних, непереборних труднощів для звернення з позовом за захистом своїх прав щодо стягнення заборгованості за кредитним договором не надано та матеріали справи не містять. Отже, що позивач не тільки міг дізнатись про порушення його права, але і повинен був дізнатись про таке порушення і своєчасно, у межах трирічного строку позовної давності, звернутись до суду за захистом порушеного права, однак такий строк пропустив без поважних причин. Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в зв`язку із спливом строку позовної давності. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed