Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.05.2023 р. між ТОВ Мілоан та [PERSON] було укладено кредитний договір №103532617. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 кредитного договору, порядок укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ Мілоан позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач також підтверджує, що умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. 28.09.2023 року між ТОВ Мілоан та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено Договір факторингу №28092023 у відповідності до умов якого ТОВ Мілоан передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Мілоан права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги. Згідно п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2. Відповідно до реєстру боржників від 28 вересня 2023 року до договору факторингу №28092023 від 28.09.2023, ТОВ ФК ЄАПБ набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 51480 грн., з яких: 12 900, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 37080, 00 грн. сума заборгованості за відсотками; 1 500, 00 грн. заборгованість за комісією. Крім того, 20.05.2023 р. між ТОВ «Маніфою» та відповідачем [PERSON] укладено Договір позики №5607828, який було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, згідно якого [PERSON] отримав кредит у сумі 2000, 00 грн. 18.10.2023 р. між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №18-10/2023, згідно якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників, у тому числі і за Договором позики №5607828 від 20.05.2023 р., який було укладено між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників від 18.10.2023 р. до Договору Факторингу №18-10/2023 від 18.10.2023 р., ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 5984,00 грн., з яких: 2000, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 3984,00 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики №5607828. Крім цього, 20.05.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено договір позики №78951213. Згідно п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Підписанням цього договору позики відповідач підтверджує, він ознайомився на сайті https://clickcredit.ua/informaciya з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 ЗУ Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг (п.п.5.1.п.5 договору позики). А також погодився, що до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику за допомогою веб-сайту та мобільного додатку ClickCredit, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі (п.п.5.3.п.5 Договору позики). 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/2021 у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якаю настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Згідно п. 1.2 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до Реєстру боржників №12 від 22.11.2023 до Договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 3625,00 гривень, з яких: 1000,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 2625,00 гривень сума заборгованості за відсотками. Також, 30.05.2023 р. між ТОВ Мілоан та [PERSON] було укладено кредитний договір №8461438. Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п.6 кредитного договору, порядок укладення договору та спосіб ідентифікації, верифікації позичальника. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ Мілоан позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач також підтверджує, що умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану, а інформація надана йому кредитодавцем з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. 27.10.2023 року між ТОВ Мілоан та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено Договір факторингу №27102023/1 у відповідності до умов якого ТОВ Мілоан передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Мілоан права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги. Згідно п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2. Відповідно до реєстру боржників від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023, ТОВ ФК ЄАПБ набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 11733,00 грн., з яких: 2700, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8463, 00 грн. сума заборгованості за відсотками; 570, 00 грн. заборгованість за комісією. У зв`язку з вище викладеним, позивач просить стягнути в відповідача заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 72 822, 00 гривень та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 23.07.2025 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутністю представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Оскільки відповідач з поясненнями чи запереченнями (відзивом на позов) щодо позовних вимог до суду не звертався, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги за кредитними договорами №103532617; №8461483 обґрунтованні і підлягають задоволенню, проте позовні вимоги за договором позики № 5607828 та за договором позики 78951213 задоволенню не підлягають з таких підстав. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Частинами 1, 3\~ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України кожна\~сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього\~Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що 20.05.2023 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №103532617, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 15 000,00 грн. (п.1.2 договору), кредит надається загальним строком на 105 днів з 20.05.2023 р. і складається з пільгового та поточного періодів (п.1.3 договору), пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 04.06.2023 р., а поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 02.09.2023 р. (п.п.1.3.1, 1.3.2 договору). Відповідно до договору денна процентна ставка протягом пільгового періоду становить 1,00%, протягом поточного періоду 3,00% (п.п.1.5.2, 1.5.3 договору). Пунктом 2.1 договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 414949*56. Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ Мілоан грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2 кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1 кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Графік платежів (додаток №1), паспорт споживчого кредиту (додаток №2), заява на отримання кредиту (додаток №3) наявні в матеріалах справи. Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 договору). Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2. договору). Приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не є військовослужбовцем та не проходить один з видів військової служби, визначених ч.6 ст.2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу в момент укладення цього договору. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору). Згідно із пунктом 7.1, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. Укладений договір про споживчий кредит №103532617 підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора S42447, і надісланий на номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] , про що свідчать умови договору реквізити сторін (п.10 договору). Отже, підписавши договір про споживчий кредит електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач [PERSON] погодився з умовами договору та прийняв їх, та підтвердив факт укладення договору в електронній формі. На підтвердження факту перерахування коштів та користування коштами, позивачем до матеріалів справи додано відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №103532617. Згідно відомості 20.05.2023 року було надання кредиту [PERSON] у сумі 15 000,00 грн., також з відомості вбачаєть, що [PERSON] користувався кредитними коштами, робив часткові сплати на погашення тіла кредиту, процентів по кредиту та комісії за пролонгацію договору. Разом з цим суд зазначає, що оскільки відповідачем розмір заборгованості не спростовано, альтернативного розрахунку суду не надано, тому суд вважає доведеним обов`язок відповідача і його невиконання по сплаті платежів та відсотків за користування кредитними коштами. Пунктом 2.3 договору передбачена пролонгація строку кредитування. Відповідачем [PERSON] було виконано умови договору для пролонгації. З вище зазначеного слідує, що відбулася пролонгація договору на стандартних умовах, а тому первісним кредитором правомірно нараховувалися відсотки після завершення строку кредитування. Матеріали справи не містять та Відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін, не надано. Також відповідачем не надоно власного розрахунку заборгованості чи виписки по рахунку. 28.09.2023 року між ТОВ Мілоан та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено Договір факторингу №28092023 у відповідності до умов якого ТОВ Мілоан передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Мілоан права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги. Згідно п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2. Відповідно до реєстру боржників від 28 вересня 2023 року до договору факторингу №28092023 від 28.09.2023, ТОВ ФК ЄАПБ набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 51480 грн., з яких: 12 900, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 37080, 00 грн. сума заборгованості за відсотками; 1 500, 00 грн. заборгованість за комісією. Пунктом 1.2 договору факторингу зазначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акту прийому-передачі реєстру боржників (п.1.6 договору факторингу). Позивачем до матеріалів справи додано договір факторингу №28092023 від 28.09.2023 р., акт прийому-передачі реєтру боржників №2 з підписами сторін. Виходячи з вище викладеного, позивачем доведено заявлену вимогу щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №103532617 від 20.05.2023 року. Крім цього, 20.05.2023 р. між ТОВ «Маніфою» та відповідачем укладено Договір позики №5607828, який було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача (b80831), згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. (п.2.3.3 договору), строк позики: загальний строк -до 08 серпня 2024 року (80 днів). Строк позики складається з розрахункових періодів, визначених розрахунком (п.2.3.4 договору). Дата надання позики: 20.05.2023 р. (п.2.3.5 договору). Дата повернення позики: 08.08.2023 р. (п. 2.3.6 договору). Пунктом 2.4 договору передбачені процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики. Акційна процентна ставка фіксована 1,25000% на день; базова процентна ставка фіксована: 2,49000% на день; основна процентна става: 2,49000% на день; (п.п. 2.4.1 2.4.3). Відповідно до п.2.5 договору позика надається позиичальнику в день підписання сторонаами договору, шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу № [NUMBER] , зареєстрованого позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті. 18.10.2023 р. між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №18-10/2023, згідно якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги до боржників, у тому числі і за Договором позики №5607828 від 20.05.2023 р., який було укладено між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] . Відповідно до реєстру боржників від 18.10.2023 р. до Договору Факторингу №18-10/2023 від 18.10.2023 р., ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 5984,00 грн., з яких: 2000, 00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 3984,00 грн. - заборгованість за процентами за користування позикою. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за договором позики №5607828. Однак суд не погоджується з позивачем в цій частині позовних вимог, виходячи з наступного. В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі № 5026/886/2012 тощо). Позивачем долучено до матеріалів справи договір факторингу №18-10/2023 від 18.10.2023 року, проте даний договір містить не всі аркуші (початок аркуші 1-4, потім аркуш 9, аркуші 5,6,7,8 відсутні), що позбавляє суд можливості в повному обсязі дослідити даний договір факторингу. Також позивачем долучено витяг з реєстру боржників від 18.10.2023 р, але даний витяг сформований представником ТОВ ФК ЄАПБ та містить тільки його підпис, підпис іншої сторони, представника ТОВ Маніфою відсутній. Крім того, повний реєстр боржників за підписом обох сторін відсутній в матеріалах справи. Окрім того, позивачем не надано докази на підтвердження оплати за договором факторингу №18-10/2023 від 18.10.2023 року, що сплачується Фактором клієнту після підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників на умовах даного договору. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості в розмірі 5984,00 грн за договором позики №5607828, оскільки позивач не довів набуття права вимоги за таким договором позики. Щодо договору позики № 78951213 від 20.05.2023 р., суд зазначає наступне. 20.05.2023 року між ТОВ 1 безпечне агенство необхідних кредитів та [PERSON] укладено договір позики №78951213. Договір підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (mkL1AbHcN1). За цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 договору позики). Відповідно до п. 2 договору позики позичальнику надано кошти у сумі 1000, 00 грн. (п.2.1), на строк 15 днів (п.2.2), базова процентна ставка за день користування позикою 2,5 % (фіксована) (п.2.3 договору); дата надання позики 20.05.2023 р., дата повернення позики 04.06.2023 р., знижена процентна ставка 0,01% день; процентна ставка за понадстрокове користування 2,70% за день (п.2.3). Відповідно до п.20 Договору, договір укладено в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Із матеріалів справи вбачається, що 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/2021 у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю "ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб,а Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. 20.05.2023, тобто після укладення зазначеного договору факторингу, ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» уклало з відповідачем [PERSON] договір позики №78951213. Таким чином, судом встановлено, що договір позики між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та відповідачем у цій справі був укладений 20.05.2023 року, тобто після укладення 14.06.2021 договору факторингу між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», за умовами якого клієнт ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передав фактору ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Отже, до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не перейшло право вимоги до боржника [PERSON] за договором позики №78951213, оскільки договір позики був укладений 20.05.2023, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «Фінансова компанія «ЄАПБ» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 14.06.2021, тобто до укладення договору позики. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 906/1174/18 зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. У постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення частини першої\~статті 203 ЦК України\~прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13, від 13 жовтня 2021 року у справі № 910/11177/20). Разом з тим, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, але це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17). Із вказаного слідує, що вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» щодо відповідача на момент укладення договору факторингу 14 червня 2021 року не було, та сторони не могли передбачити, що 20.05.2023 року цим товариством буде укладено договір позики з відповідачем [PERSON] . В постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі № 5026/886/2012 тощо). Позивачем долучено до матеріалів справи договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, проте даний договір містить не всі аркуші. Також позивачем долучено витяг з реєстру боржників №12 за підписом представника ТОВ ФК ЄАПБ (повний реєстр боржників за підписом обох сторін відсутній в матеріалах справи). Суд вважає, що Витяги з реєстру боржників до Договорів факторингу, в яких зазначено прізвище, ім`я, по батькові боржника, номер договору та сума боргу) без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджують, яку суму коштів отримав відповідач за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, а яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Також, позивачем не долучено до матеріалів справи доказів щодо перерахування коштів відповідачу [PERSON] за договором позики №78951213 від 20.05.2023 року, у розмірі 1000, 00 гривень. Отже, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами перерахування відповідачу [PERSON] грошових коштів в розмірі 1000, 00 грн. згідно договору позики №78951213 від 20.05.2023 року від ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів». У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц (провадження № 61-14780св23) міститься висновок, «що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором». Суд зазначає, що виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Разом з тим, представником позивача не було долучено до матеріалів справи банківську виписку з особового рахунку [PERSON] за період, який включає період кредитування, не подано клопотання про витребування доказів до суду. Крім того, в матеріалах справи відсутній розрахунок заборгованості від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», натомість позивачем надано розрахунок заборгованості за підписом представника ТОВ ФК ЄАПБ. Так, розрахунок заборгованості, на який посилається Позивач, не може вважатися первинним документом, який підтверджує отримання Відповідачем кредиту, користування ним та і взагалі укладення договору, адже цей документ створений самим Позивачем, який не є стороною кредитного договору, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості. Відсутність обґрунтованого розрахунку заборгованості за договором надання грошових коштів у позику, а також первинних бухгалтерських документів позбавляє суд можливості з`ясувати дійсний розмір заборгованості за кредитним договором, що є обов`язковим при вирішенні питання про стягнення боргу. У зв`язку з цим позовні вимоги за договором позики № 78951213 не підлягають задоволенню. 30.05.2023 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит №8461483, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 3000,00 грн. (п.1.2 договору), кредит надається загальним строком на 100 днів з 30.05.2023 р. і складається з пільгового та поточного періодів (п.1.3 договору), пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 09.06.2023 р., а поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 07.09.2023 р. (п.п.1.3.1, 1.3.2 договору). Відповідно до договору денна процентна ставка протягом пільгового періоду становить 2,00%, протягом поточного періоду 3,00% (п.п.1.5.2, 1.5.3 договору). Пунктом 2.1 договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти 414949*56. Згідно з п.1.1. Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ Мілоан грошових коштів у сумі, визначеній у п.1.2 кредитного договору, за реквізитами, зазначеними у п.2.1 кредитного договору. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами. Графік платежів (додаток №1), паспорт споживчого кредиту (додаток №2), заява на отримання кредиту (додаток №3) наявні в матеріалах справи. Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби (п.6.1 договору). Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією ТОВ «Мілоан» про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення ТОВ «Мілоан» електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником ТОВ «Мілоан» через веб-сайт, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2. договору). Приймаючи пропозицію товариства про укладення цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. правилами, паспортом споживчого кредиту та графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він: ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не перебуває під впливом алкогольних, наркотичних, психотропних, токсичних речовин, здатний усвідомлювати значення своїх дій та управляти своїми вчинками; на момент підписання кредитного договору не існує ніяких обставин, які могли б негативно вплинути на платоспроможність позичальника та/або які створюють загрозу належному виконанню цього договору про які він не повідомив ТОВ «Мілоан» (судові справи, майнові вимоги третіх осіб тощо); вся інформація надана ТОВ «Мілоан», в т.ч. під час заповнення та відправлення заяви про надання кредиту, є повною, актуальною та достовірною; відповідає вимогам заявника, що встановлені розділом 2 правил надання фінансових кредитів (послуг) ТОВ «Мілоан», що розміщені на веб-сайті ТОВ «Мілоан» та є невід`ємною частиною цього договору; не є військовослужбовцем та не проходить один з видів військової служби, визначених ч.6 ст.2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу в момент укладення цього договору. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору). Згідно із пунктом 7.1, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту. Укладений договір про споживчий кредит №8461483 підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора Z81541, і надісланий на номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] , про що свідчать умови договору реквізити сторін (п.10 договору). Отже, підписавши договір про споживчий кредит електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач [PERSON] погодився з умовами договору та прийняв їх, та підтвердив факт укладення договору в електронній формі. На підтвердження факту перерахування коштів та користування коштами, позивачем до матеріалів справи додано відомість про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №8461483. Згідно відомості 30.05.2023 року було надання кредиту [PERSON] у сумі 3000,00 грн., також з відомості вбачаєть, що [PERSON] користувався кредитними коштами, робив часткові сплати на погашення тіла кредиту, процентів по кредиту та комісії за пролонгацію договору. Разом з цим суд зазначає, що оскільки відповідачем розмір заборгованості не спростовано, альтернативного розрахунку суду не надано, тому суд вважає доведеним обов`язок відповідача і його невиконання по сплаті платежів та відсотків за користування кредитними коштами. Пунктом 2.3 договору передбачена пролонгація строку кредитування. Відповідачем [PERSON] було виконано умови договору для пролонгації. З вище зазначеного слідує, що відбулася пролонгація договору, а тому первісним кредитором правомірно нараховувалися відсотки після завершення строку кредитування. Матеріали справи не містять та Відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін, не надано. Також відповідачем не надоно власного розрахунку заборгованості чи виписки по рахунку. 27.10.2023 року між ТОВ Мілоан та ТОВ Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів укладено Договір факторингу №27102023/1 у відповідності до умов якого ТОВ Мілоан передає (відступає) ТОВ ФК ЄАПБ за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає належні ТОВ Мілоан права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно п.1.1. Договору факторингу, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги. Згідно п.1.2 Договору факторингу, сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2. Відповідно до реєстру боржників від 27 жовтня 2023 року до договору факторингу №27102023/1 від 27.10.2023, ТОВ ФК ЄАПБ набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 11733,00 грн., з яких: 2700, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 8463, 00 грн. сума заборгованості за відсотками; 570, 00 грн. заборгованість за комісією. Пунктом 1.2 договору факторингу зазначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Права вимоги вважаються прийнятими фактором для здійснення факторингу шляхом підписання ним акту прийому-передачі реєстру боржників (п.1.6 договору факторингу). Позивачем до матеріалів справи додано договір факторингу №27102023/1 від 27.10.2023 р., акт прийому-передачі реєтру боржників №1 з підписами сторін. Виходячи з вище викладеного, позивачем доведено заявлену вимогу щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №8461483 від 30.05.2023 року. За приписами ч.ч. 1, 2\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2ст. 207\~ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.\~205,\~207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"\~пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним таГосподарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномуст. 12 цього\~закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12\~ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 вказаного закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1\~ст. 1048 цього ж Кодексу\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України\~визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. За приписами\~статті 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2\~628, 00 грн.

Outcome: partial