Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10 лютого 2025 року витребувано у Третьої Краматорської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 03 березня 2025 року на виконання вимог Ухвали суду надано інформацію про те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] спадкова справа не реєструвалася. 31 березня 2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат Лозовий Ігор Олександрович надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, що підтверджується повернутими на адресу суду рекомендованим повідомленням про вручення з відмітками «За закінченням терміну зберігання» та «Адресат відсутній за вказаною адресою», відзив на позовну заяву відповідач не подав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно дост.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як передбачено ст. ст. 12, 13 ЦПК України, \~цивільне судочинство здійснюється на\~засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] склала Заповіт, яким заповіла [PERSON] все своє майно, яке буде належати їй за законом на день її смерті. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS] . Право власності на зазначену 1/2 частку квартири, яка належала [PERSON] підтверджується договором міни, посвідченим Першою Краматорською державною нотаріальною конторою від 24 грудня 1996 року №1-6145. Згідно Заповіту спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] . Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги за законом не існує. 16 листопада 2024 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Третьої Краматорської нотаріальної контори Полянських В.В., з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Однак нотаріус видав [PERSON] постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини, який встановлений у шість місяців. Позивач не заперечує проти порушення ним шестимісячного строку на прийняття спадщини, однак вважає, що такий строк був порушений з поважних причин. З позову вбачається, що після 24 лютого 2022 року, коли почалася військова агресія Російської Федерації проти України, місто Краматорськ, де мешкає позивач, було під постійними ракетними обстрілами, були загиблі та поранені. Рятуючи своє життя та життя своєї родини, виконуючи вказівки військово-цивільної адміністрації про евакуацію цивільного населення, наприкінці серпня 2022 року [PERSON] , разом з [PERSON] , виїхали з міста Краматорська на евакуаційному потязі до міста Дніпро. [PERSON] приблизно через місяць після приїзду, повернулась до міста Краматорська. [PERSON] періодично їздив до Краматорська і навідував свою матір [PERSON] . У липні 2023 року [PERSON] захворіла і [PERSON] переїхав на постійне місце проживання до міста Краматорськ. Там [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON] за місцем реєстрації останньої до самої її смерті - [INFO] . Після смерті [PERSON] її син [PERSON] виїхав з міста Краматорська, не взявши з собою всі необхідні документи, які були потрібні для звернення до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Таким чином, після смерті [PERSON] склалися такі обставини, котрі з поважних причин унеможливлювали звернення [PERSON] до нотаріальної контори відповідно до чинного законодавства в встановлений строк. Як встановлено в судовому засіданні, спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] не заводилася. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття\~спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ суд перевіряє наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За положеннями ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи викладене, суд приймає до уваги наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та вважає їх поважними, враховуючи принцип верховенства права та дотримуючись розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням трьохмісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вважає такий строк достатнім для реалізації позивачем права на подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved