Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду в інтересах позивача [PERSON] з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики у сумі 190 000 грн. Свої вимоги обгрунтовує тим, що, його довіритель та відповідачка усно домовилися про позику, згідно чого остання отримала 190000 грн., які була зобов`язана повернути до 30.06.2024 року. У підтвердження факту укладення договору посилається на наявність боргової розписки у позивача. Відповідач вказану суму не повернула, що змусило його довірителя звернутися до суду з цим позовом. Крім того, просить стягнути 1520 грн. судового збору, сплаченого під час подачі позову та 5000 грн. на правничу допомогу. У судовому засіданні представник позивача уточнив вимоги, просив стягнути на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. Відповідач [PERSON] заперечила щодо позовних вимог про стягнення з неї грошових коштів за борговою розпискою та звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання договору позики розписки недійсним. В обґрунтування своїх заперечень та доводів пояснила, що перебувала з [PERSON] у трудових відносинах, проте трудовий договір ними не укладався. Працювала адміністратором кафе «Катана», що в смт. Рокитне, перед працівниками була заборгованість по заробітній платі. На її вимоги виплатити заборгованість по заробітній платі позивач не відреагував. 07.01.2024 позивач змусив написати боргову розписку в рахунок погашення нестачі по кафе, на що вона погодилась, боючись втратити роботу. Факту передачі грошових коштів не було, що можуть підтвердити свідки, зазначені у розписці- [PERSON] та [PERSON] . Просить відмовити у задоволенні первісного позову та задоволити зустрічний. Зустрічний позов прийнятий судом до розгляду. У судовому засіданні представник позивача - відповідача [PERSON] пояснив, що 07.01.2024 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, строк повернення якої мав бути 30.06.2024. [PERSON] власноручно дала розписку про те, що отримала грошові кошти у сумі 190000 грн. та не заперечує факт написання нею розписки. Вказаний факт засвідчили свідки [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] гроші у визначений за домовленістю строк не повернула. Отримавши досудову вимогу у серпні 2024 року не відреагувала. З огляду на що просить стягнути з неї отримані кошти, посилаючись на положення ст. 1047, 629 ЦП України. Просить звернути увагу на те, що пишучи розписку, [PERSON] підтвердила, що кошти отримала. Про це свідчить і наявність оригіналу боргової розписки у позивача. Посилання відповідачки на трудові відносини, на його думку, є сумнівними, оскільки трудові відносини не можуть укладатися усно, а будь-яких доказів у підтвердження факту перебування у трудових відносинах учасників спору ненадано. Пояснення відповідачки, що боргова розписка писалася під тиском спростував тим, що до моменту звернення позивача до суду, від відповідачки не було ні одного звернення до поліції, жодних заперечень щодо боргу та отриманих коштів. Представник відповідача заперечив щодо первісного позову, посилаючись на повідомлені [PERSON] обставини, в яких писалась розписка, крім того, заперечує мотиви складання такої розписки. У зв`язку з чим вважає, що розписка має бути визнана недійсною. Просить відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний. Відповідач позивач [PERSON] пояснила. Що неофіційно працювала з позивачем [PERSON] , працювала адміністратором закладу «Катана». Допомагала перенести заклад у інше приміщення, передавала йому накладні, попередила, що потрібна ревізія, так як мала звільнятися. Після того, [PERSON] не з`являвся, вона на роботу не виходила. Потім приїхав [PERSON] і повідомив про те, що є розтрата і вмовив написати розписку. Ствердужє, що розписку написала, так як [PERSON] «упросив її про це», і вона погодилась, бо повірила в його порядність. Коли підписувала документ було тільки 3 осіб, більше нікого не було. Це було на другому поверсі у кафе «Катана». До поліції не зверталась. Свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] приймала її на роботу кухарем. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] знає, вони приходили в «Катану». Були в день написання розписки. Що відбувалось в дійсності їй не відомо, оскільки під час спілкування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до них на другий поверх ніхто не підіймався. Зі слів [PERSON] свідок знає, що її примусили написати розписку, що вона винна кошти. Почувши це вона порадила [PERSON] звернутися до правоохоронних органів. Свідок уточнила, що в приміщенні під час написання розписки [PERSON] , вона присутньою не була. Тому про те, що остання не брала кошти і що їй погрожували знає тільки з її слів. Свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо підтвердили, що у їх присутності [PERSON] писала розписку про те, що отримала від [PERSON] грошові кошти у сумі 190000 грн. і які була зобов`язана повернути до 30.06.2024. Самого факту передачі грошових коштів вони не бачили, а тільки засвідчили те, що були свідками написання [PERSON] такої розписки. При цьому, розписка писалась нею декілька разів, оскільки вона робила якісь помилки і просила переписати. Обстановка у приміщенні була спокійна, інших сторонніх осіб, окрім них та [PERSON] і [PERSON] не було. Вони спілкувались, останню ні до чого не примушували, не вмовляли, жодних перешкод у неї не було, пересувалась вільно. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні обставини у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07 січня 2024 року [PERSON] , яка є відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом, написала письмову розписку, у якій зазначила, що вона отримала від [PERSON] кошти в сумі 190000 грн., які зобов`язується йому ж повернути до 30 червня 2024 року. При цьому, зазначила, що розписка написана нею власноручно в присутності свідків та без примусу. Оригінал розписки знаходиться у матеріалах справи (а.с. 112). Відповідач-позивач [PERSON] грошові кошти, згідно розписки не повертала. 01 серпня 2024 року адвокатом Гожим М. засобами поштового зв`язку на адресу відповідачки була направлена досудова вимога про повернення грошових коштів. Крім того, про наявність претензій та досудову вимогу [PERSON] повідомлено через соцмережу. (а.с. 12-14). З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що між сторонами склалися цивільні правовідносини з договору позики. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або кількість речей того ж роду і якості. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1\~ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~статтею 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі\~статтею 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~статті 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) викладено висновок про те, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до вчинення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Зазначене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 128/891/20-ц, провадження № 61-4560 св 21. Цивільний кодекс України\~не встановлює обмежень щодо використання розписки в цивільних відносинах, передбачаючи лише випадки, коли розписці надається право підтверджувальне значення в окремих видах цивільних відносин. У разі якщо складається боргова розписка, це є доказом факту отримання грошових коштів, а тому аргументація, що договір позики не є укладеним через відсутність факту передання грошових коштів за умови недоведеності протилежного, не відповідає нормам законодавства України. В цивільному праві при аналізі правової природи розписки у позикових відносинах йдеться про те, що розписка є замінником письмової форми правочину, яка свідчить про додержання вимоги закону про письмову форму правочину. Якщо наявний факт існування розписки, у якій позичальник чітко зазначає про отримання коштів, скріплює її своїм підписом, така розписка свідчить про реальний характер договору позики. У назві боргової розписки не обов`язково зазначати слово «позика», адже ключовим є зміст цього документа. Отже, письмове застереження про завершену дію передання коштів позичальнику, що міститься в тексті договору, не тільки засвідчує факт такого передання, а і є моментом виникнення зобов`язання за реальним договором позики. Розписка є підтвердженням укладення договору позики, якщо засвідчує факт отримання позики у борг і містить умови щодо її повернення. Такий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах висловлений Верховним Судом у постанові від 08 квітня 2021 року у справі № 500/1755/17. У частині першій статті 1049\~ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. У постанові Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 201/11388/17 провадження № 61-12383св19 зроблено висновок про те, що розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником у борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідний правовий висновок викладений також у постановах Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 319/1669/16, від 08 липня 2019 року у справі № 524/4946/16, від 12 вересня 2019 року у справі № 604/1038/16 та від 23 квітня 2020 року у справі № 501/1773/16-ц. Відповідно до статті 525\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно із частиною першою статті 527\~ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 545\~ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Оскільки [PERSON] не повернула грошові кошти в сумі 190000 грн. у строк до 30.06.2024, виникла заборгованість. У підтвердження якої оригінал боргової розписки весь час знаходився в позивача і був долучений його представником за його письмовим клопотанням. З огляду на наведені обґрунтування, на переконання суду заперечення сторони відповідача щодо неукладеності договору позики, вчинення розписки під тиском не підтвердилися у судовому засіданні за допомогою належних та допустимих доказів. Показання свідка [PERSON] не заслуговують на увагу, оскільки повідомлені нею відомості їй відомі зі слів боржника [PERSON] , безпосереднім очевидцем під час вчинення розписки вона не була. Крім того, суд звертає увагу на те, що, починаючи від 07.01.2024 по час звернення [PERSON] до суду, [PERSON] не повідомляла правоохоронні органи щодо протиправних дій щодо неї. Окрім [PERSON] , інші свідки про вказані у зустрічному позові обставини не повідомляли. Навпаки, допитані за клопотанням сторони відповідача позивача свідки [PERSON] та [PERSON] заперечили, як присутність інших осіб під час розписки та заперечили, що на [PERSON] чинився примус, тиск у будь-якому вигляді. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 12\~ЦПК України передбачає, що судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З вище наведених мотивів, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог за первісним позовом та недоведеність вимог за зустрічним позовом. У зв`язку з цим первісний позов про стягнення боргу за договором позики підлягає до задоволення, а у задоволенні зустрічного позову про визнання договору позики-розписки про отримання грошових коштів від [PERSON] в сумі 190000 грн. недійсним - відмовити. Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1211, 26 грн. та витрати на правничу допомогу у повному обсязі.

Outcome: approved