Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

18\~квітня 2025\~року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області від Вінницького районного суду Вінницької області, у відповідності до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, надійшла позовна заява моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення сплаченого майнового відшкодування. В позові зазначено, що 11 жовтня 2023 року у м. Вінниця по вул. Д. Нечая, 54, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «OPEL», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом «SCHMITZ», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2023 року відповідача було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий у ДТП своєчасно звернувся до позивача із заявою про відшкодування збитків. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, склала 11990,98 грн. Позивач відшкодував потерпілому збитки, завдані внаслідок ДТП, в розмірі 11990,98 грн та витратив на послуги аварійного комісара 1500,00 грн. Оскільки на момент завдання шкоди потерпілому цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ЦК України, у позивача після здійснення майнового відшкодування потерпілому виникло право регресної вимоги до відповідача, у розмірі 13490,98 грн. На підставі зазначеного, просив суд стягнути з відповідача сплачене майнове відшкодування, в розмірі 13490,98 грн та втрати на оплату судового збору, в розмірі 3028,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду направив клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог у заявленому розмірі та не заперечення проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.44-48). Відповідач в судове засідання також не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву до суду не направляв (а.с.49). Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Оскільки представник\~позивача надав\~заяву про\~розгляд справи\~за його\~відсутності,\~а відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання,\~відповідно до\~ч.2\~ст.247\~ЦПК Українифіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд дійшов наступного. Так з матеріалів справи вбачається, що 11 жовтня 2023 року о 07 годині 29 хвилин у м. Вінниця по вул. Д. Нечая, 54, сталася дорожньо-транспортна пригода, зокрема, за участю автомобіля «OPEL», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача, та автомобіля «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] , з напівпричепом «SCHMITZ», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2023 року відповідача [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.5-6). Оскільки на час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, 13 жовтня 2023 року потерпілий у справі [PERSON] звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.7-13). Згідно звіту №2023_12_11_96799 від 12 листопада 2023 року ФОП [PERSON] , який було складено за дорученням позивача №96799, розмір збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «DAF», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, складає 14389,18 грн. (а.с.14-23). Згідно Наказу позивача, довідки №1 від 15 грудня 2023 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та платіжної інструкції №979465 від 19 грудня 2023 року, позивачем потерпілому [PERSON] було сплачено 11990,98 грн. за шкоду заподіяну в результаті ДТП (а.с.25-26). Крім того, згідно платіжної інструкції №977713 від 13 листопада 2023 року позивачем на користь ФОП [PERSON] було сплачено 1500,00 грн. за послуги по оцінці вартості заподіяних збитків (послуги аварійного\~комісара)(а.с.27-28). Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі статтею 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до положень частини першої статті 22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2. статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи, що позивачем було відшкодовано потерпілому завдану відповідачем майнову шкоду відповідно до положень підпункту 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була забезпечена полісом, відповідач є винуватцем ДТП та повинен нести відповідальність за завдану шкоду, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача виплаченого страхового відшкодування, в розмірі 11990,98 грн. та витрат на послуги аварійного комісара, в розмірі 1500,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved