Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача. До Калинівського районного суду Вінницької області через систему «Електронний суд» 04.03.2025 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі - ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 24149,08 грн., понесених витрат зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн, витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн. В обґрунтування позовних вимог в заяві ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» зазначено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] 02.03.2021 укладено кредитний договір №532937. Згідно із п. 1.3 цього договору сума кредиту (загальний розмір) складає 15000.00 грн. Відповідно до п. 1.4 договору строк кредиту 549 днів, з кінцевим терміном повернення 22.09.2022. Пунктом 1.5 договору передбачено умови нарахування та тип процентної ставки за кредитом. Відповідно до п. 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Пунктом 3.2 договору встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. 26.11.2021 було укладено договір №26-11/2021 відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №532937. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №532937. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №532937. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №532937 від 02.03.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 24149,08 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 12592,15 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11556,93 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати, понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн. \~\~ ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Відповідачем [PERSON] відзиву на позовну заяву, а також будь-яких заяв та клопотань суду не подано. Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не подано. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 06.03.2025 до суду надійшли витребувані відомості про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою судді від 06.03.2025 відкрито провадження за цим позовом, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ухвалою встановлено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу право подати до суду заперечення на відповідь на пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Вищезазначена ухвала була надіслана сторонам таким чином: позивачу - на електронну адресу, відповідачу за адресою його проживання: [ADDRESS] рекомендованим поштовим відправленням. Згідно із отриманим 25.03.2025 судом рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» на ім`я [PERSON] поштове відправлення з ухвалою судді про відкриття провадження у цій справі адресатом 19.03.2025 отримано особисто. Правом подати відзив відповідач [PERSON] не скористався. До суду не надходило клопотань сторін про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін або загального позовного провадження. Відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] 02.03.2021 укладено кредитний договір №532937. Згідно із п. 1.3 цього договору сума кредиту (загальний розмір) складає 15000.00 грн. Пунктом 1.4 договору визначено, що строк кредиту 549 днів, з кінцевим терміном повернення 02.09.2022 (включно). Детальні терміни повернення кредиту визначені в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Відповідно до п. 1.5 договору тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування кредитом залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день; за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 90% річних. Згідно із п. 1.6 договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Пунктами 1.7-1.8 договору встановлено, що орієнтовна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 138,15% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту 27920,77 грн. Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 12000 грн. за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані товариству споживачем; у розмірі 3000 грн. на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 договору. Згідно із п. 3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у п. 1.4 договору, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний в графіку платежів, виходячи з припущення, що споживач виконає свої зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. Пунктом 3.2 договору встановлено, що нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році. Вказаний договір про надання споживчого кредиту разом із заявою-анкетою, паспортом споживчого кредиту, графіком платежів, правилами надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», із аналогічними договору №532937 від 02.03.2021 умовами, підписано позичальником. Кредитор ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконав, що підтверджується долученою до позовної заяви копією платіжного доручення №4706 від 02.03.2021 про перерахування коштів на суму 12000 грн. на банківський рахунок позичальника [PERSON] . Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором. 26.11.2021 було укладено договір №26-11/2021 відповідно до якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №532937. Відповідно до актів приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу №26-11/2021 від 26.11.2021 та реєстру боржників до зазначеного договору факторингу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошові вимоги до відповідача в сумі 15938,31 грн., з яких: 12592,15 грн. - сума заборгованості за кредитом; 3346,16 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №532937. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 №10-01/2023 та реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №10-01/2023 від 10.01.2023, укладеного між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №532937 в сумі 24149,08 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 12592,15 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11556,93 грн. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договором №532937 від 02.03.2021. Загальний розмір заборгованості за договором №532937 від 02.03.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до наданого розрахунку заборгованості, становить 24149,08 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 12592,15 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11556,93 грн. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості за вказаним договором. V. Оцінка суду. Судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та відповідачем [PERSON] , складають відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Дослідивши матеріали справи та оцінивши доводи позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є належним позивачем у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] . Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, докази відсутності заборгованості ним суду не подані, тому розрахунок ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» судом приймається як достовірний. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~207\~ЦК України\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах,\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-комунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається із положень ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із положеннями абзацу 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Встановлені судом обставини дозволяють зробити висновок про те, що відповідачем грошові кошти за кредитним договором отримано в повному обсязі. Проте, після закінчення строку кредитування [PERSON] умови договору про надання фінансових послуг №532937 від 02.03.2021 своєчасно і в повному обсязі не виконав, кредит в повному обсязі не слатив. Таким чином відповідачем були порушені вимоги ЦК України та умови договору, через що виникла заборгованість за кредитом. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Слід зауважити, що відповідач відзиву на позовну заяву та контррозрахунку заборгованості не надав, доказів на спростування обставин, зазначених у позові, суду не долучив. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідача перед позивачем та наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань, внаслідок чого права позивача порушенні, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений судом, яка в частині заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по процентах, підлягає стягненню з відповідача. Отже, відповідач у визначеному договором порядку не виконав свій обов`язок щодо повернення кредитних коштів та не сплатив проценти за користування ними, а тому з нього на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у порядку переуступки права вимоги слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 24149,08 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 12592,15 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 11556,93 грн. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно із ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У поданому позові ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу у розмір 9000 грн. У п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положеннями ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3-5 ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 01.07.2024 № 01-07/2024, укладеного ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 158 від 01.01.2025 із описом наданих послуг та їх вартістю та витягом із акту № 1 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025 у справі щодо [PERSON] на загальну суму 9000 грн. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20). Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~1950 року, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням наведених норм права, обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та адвокатських послуг, часом, витраченим на виконання робіт з надання правової допомоги (всього 4 години), обсягом наданих адвокатських послуг, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення на його користь із відповідача понесених витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню\~у розмірі 2000 грн. Вказану суму суд вважає співмірною зі складністю справи та виконаними адвокатами роботами (наданими послугами). Відповідно до ч. 1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Оскільки позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved