Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

У квітні 2025 року представник позивача ТОВ «Споживчий центр» звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 16400,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що 10 травня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено Кредитний договір (оферти) №10.05.2024-100000008. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 112 днів. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання з погашення заборгованості, внаслідок чого порушуються майнові права позивача, у зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 16400,00 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11 квітня 2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник позивача не з`явилась, в поданій позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в призначене судове засідання не з`явилась повторно, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Причину своєї неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала, жодних заяв чи клопотань від її імені до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 10 травня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , було укладено кредитний договір №10.05.2024-100000008 шляхом підписання заявки кредитного договору. Відповідно до умов договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 112 днів, дата повернення (виплати) кредиту 29 серпня 2024 року, процентна ставка - фіксована незмінна в розмірі 1,5 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Крім того сторонами погоджено суму комісії, що становить 10% від суми кредиту та дорівнює 500 грн. Кредитний договір №10.05.2024-100000008 від 10 травня 2024 року відповідач [PERSON] підписала електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) Е587. 10 травня 2024 року [PERSON] прийняла пропозицію про укладення кредитного договору, яка підписана електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) Е587. 10 травня 2024 року на картковий рахунок, вказаний [PERSON] у заявці кредитного договору від 10 травня 2024 року, перераховано грошові кошти в сумі 5000 грн., що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» № (ID операції) 2460463986. На підтвердження позовних вимог позивач надав довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором №10.05.2024-100000008 від 10 травня 2024 року, згідно з якою заборгованість [PERSON] складає 16400,00 грн., з яких 5000,00 грн. - основний борг; 8400,00 грн. - проценти; 500 грн. комісія, 2500,00 грн. - неустойка. Відповідно до ч.1 ст.205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно з ч.3 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.ч.12, 13 ст.11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Так, 10 травня 2024 року, укладаючи кредитний договір №10.05.2024-100000008, ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] погодили порядок і строки виконання зобов`язання за кредитним договором, зокрема, щодо відсоткової ставки за користування кредитом. За змістом ст.626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно з цією статтею договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.525-526, 530, 1050\~ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач довів факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені кредитним договором №10.05.2024-100000008 від 10 травня 2024 року у розмірі 16400,00 грн., що складається з: 5000 грн. - основний борг; 8400,00 грн. - проценти; 500,00 грн. комісія, 2500,00 грн. - неустойка. При цьому судом береться до уваги і те, що розрахунок заборгованості за договором №10.05.2024-100000008 відповідачем шляхом надання свого розрахунку не оспорювався та не заперечувався, те, що відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, та при цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку повністю не повернуті, та згідно ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що кредитор вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та відсотків за їх користування Отже, позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №10.05.2024-100000008 від 10 травня 2024 року у розмірі 16400 грн. 00 коп. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір з урахуванням коефіцієнту 0,8 передбаченого ч.3 ст.4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у розмірі 2422,40 грн. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved