Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. Вказав, що 28.07.2007 між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені. На даний час позивач та відповідач разом не проживають. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 28.02.2023 по справі №153/198/23 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Вирішено відібрати у [PERSON] неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Передано синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , позивачу для проживання та виховання з визначенням місця проживання неповнолітніх синів разом із батьком. Зазначив, що мати дітей вихованням, утриманням не займається, а тому постало питання щодо встановлення факту самостійного утримання дітей, метою якого є отримання відповідних пільг та соціальних гарантій від держави, виїзд дітей за кордон, необхідність отримання можливості одноосібного звернення батьком до державних, медичних та освітніх закладів. Також вказав, що мати дітей самоусунулась від їх утримання та виховання, позивач самостійно займається вихованням та утриманням дітей, забезпечує їх матеріально та піклується про них, має житло, в якому створені всі необхідні умови для проживання та розвитку дітей. Як батько, належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує дітей усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, стан здоров`я, цікавиться їхніми успіхами, виявляє інтерес до їх внутрішнього світу. Відповідач по справі не проживає з дітьми, не займається їхнім утриманням. Просить суд встановити факт, що він [PERSON] , [INFO] , здійснює самостійне виховання та утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без участі їх матері [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у судове засіданні не з`явився, про день та час його проведення був повідомлений належним чином. Представник позивача адвокат Снітко В.А., який діє на підставі ордеру серії АВ №1051654 від 13.05.2025 заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час його проведення повідомлялася належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням вих..№0610249478094, в якому стоїть відмітка про отримання 04.05.2025 (а.с.42), про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи в її відсутність до суду не надійшло. А тому, у відповідності із ч.1 ст.223 ЦПК України суд має підстави для розгляду справи у відсутність належним чином повідомленого відповідача. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Ямпільської міської ради Вінницької області у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№2925 від 12.05.2025, в якій просить суд розгляд справи проводити в їх відсутність, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Заяви, клопотання: заява представника третьої особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету спорупро розгляд справи без їх участі (а.с.33); клопотання позивача про виклик свідків (а.с.34), заява представника третьої особи про розгляд справи за їх відсутності. Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 29.04.2025 (а.с.27-29), закриття підготовчого судового засідання, виклик свідків та призначення справи до судового розгляду на 13.05.2025 (а.с.36-37), про що постановлено ухвали окремими процесуальними документами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку: Із показів свідків [PERSON] , [PERSON] даних ними у судовому засіданні судом встановлено, що позивач повністю здійснює самостійне виховання та утримання своїх неповнолітніх дітей, мати вихованням та утриманням дітей взагалі не займається. Їм це відомо, так як [PERSON] є кумою сторін, а [PERSON] була класним керівником у школі старшого сина. Із копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 30.04.1999 судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.7-8). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.04.2009 судом встановлено, що [INFO] в селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 26.04.2016 судом встановлено, що [INFO] в селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області народився [PERSON] , батьками якого записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 28.02.2023 у справі №153/198/23 судом встановлено, що позовні вимоги [PERSON] - задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 28 липня 2007 року виконкомом Дзигівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, актовий запис №9. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] залишено - « [PERSON] ». Відібрано у [PERSON] , [INFO] , неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав. Передано неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьку [PERSON] , [INFO] , для проживання та виховання з визначенням місця проживання неповнолітніх синів разом із батьком [PERSON] . Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої по [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомо, на користь [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , судові витрати по оплаті судового збору у сумі 3220 гривень 80 копійок. Рішення вступило в законну силу 30.03.2023 (а.с.12-15). Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.2024 судом встановлено, що спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] є його син [PERSON] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (а.с.16). Із копії витягу з Державного реєстру речових прав №377562372 від 08.05.2024 судом встановлено, що власником житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.17-18). Із копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ №822020 від 13.08.2013 судом встановлено, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с.19-20). Із копії довідки виданої лікарем-наркологом вих..№6 від 12.01.2023 судом встановлено, що [PERSON] за медичною допомогою не звертався (а.с.21). Із копії довідки №4 виданої лікарем-наркологом від 12.01.2023 судом встановлено, що [PERSON] за медичною допомогою не звертався (а.с.22). Із акту обстеження матеріально-побутових умов від 01.04.2025 судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає по [ADDRESS] . Разом з [PERSON] з березня 2022 року по [ADDRESS] зареєстровані та постійно проживають [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , виховуються та утримуються виключно (їх батьком) [PERSON] . В житловому будинку по [ADDRESS] у [PERSON] та [PERSON] власні дитячі кімнати. В дитячих кімнатах є у кожного своє дитяче ліжко, шафа, а також різні розвиваючі ігри для розвитку дитини. Кожний має свій власний телефон та комп`ютер. Мають книги та одяг. В будинку панує позитивна атмосфера для проживання та виховання дітей. Санітарні умови задовільні. Всі речі знаходять на своїх місцях. Батько приділяє багато уваги вихованню та утриманню дітей. Стосунки між дітьми та батьком доброзичливі. Мати дітей [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає (а.с.23). Позивач стверджує, що встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей є важливим для нього, оскільки від цього залежить виникнення та/або зміна ряду його особистих та майнових прав, а також впливатиме на права та інтереси дітей. Так, встановлення цього факту, крім іншого, впливає на можливі гарантії, передбачені\~Сімейним кодексом України, можливість отримання соціальних та інших пільг, виплат, допомоги, які передбачені податковим законодавством, тощо. Згідно із ч.1\~ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.15,\~16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до\~ст.11\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дітей не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно ч.2\~ст.150\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до\~ст.11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Як визначено ч.1\~ст.12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до\~ст.155\~СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 51 Конституції України, ч.2-3\~ст.5 СК України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22 дійшла висновку, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі одного з батьків у вихованні. Так, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що в цій справі наявний спір про право, зокрема спір щодо участі одного з батьків у вихованні дитини та/або ухилення від участі у вихованні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження з обов`язковим залученням органу опіки та піклування. Доведення факту одноосібного виховання дітей батьком пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дітей, стосується зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків (у тому числі умисного) та, безумовно, впливає на права й інтереси самої дитини, а також зумовлює відповідні правові наслідки, визначені законом. Такий факт одноосібного виховання дитини одним із батьків не може встановлюватись у безспірному порядку або за домовленістю батьків дитини, в тому числі на підставі укладеного між ними договору або на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Оскільки сімейним законодавством не передбачено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, а визначена ч.1\~ст.15 СК України\~невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від них, зокрема від обов`язків щодо виховання дитини, то факт одноосібного виховання дитини одним із батьків може бути встановлений судом як одна з обставин, що становить предмет доказування у спорі між батьками дитини щодо виконання ними обов`язків з виховання дитини. З урахуванням закріпленого в сімейному законодавстві принципу невідчужуваності сімейних обов`язків, неможливості відмови від них, у тому числі від обов`язків виховання дитини, питання, заявлене батьком у цій справі, не може з`ясовуватися безвідносно до дій другого з батьків та може вирішуватись у межах спору про право між батьками дітей в позовному провадженні. На підставі вищенаведеного, суд вважає, що встановлення факту утримання самостійно позивачем своїх дітей впливає на можливість здійснення ним права на захист прав та інтересів дітей, діяти в інтересах дітей у випадках передбачених Законом незалежно від волі матері дітей. Враховуючи вищенаведені норми законодавства та встановлені обставини, суд вважає правильним та доцільним задовольнити позов та встановити факт самостійного виховання та утримання батьком [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , без участі їх матері [PERSON] , [INFO] . При вирішенні питання щодо понесених судових витрат, а саме по оплаті судового збору, то суд вважає за необхідне, у відповідності із ст.141 ЦПК України стягнути їх із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved