Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

26.02.2025 року представник АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» Голуб Л.І. звернувся до суду засобами поштового зв`язку «Укрпошта» із позовною заявою в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість у розмірі 23 232,04 грн., стягнути судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, 06 жовтня 2022 року на підставі заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 2002110018201 громадянину [PERSON] АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОИ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» відкрито поточний рахунок в форматі IBAN № [NUMBER] у валюті гривня операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. 19 травня 2024 року на підставі заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №327341874 громадянину [PERSON] АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» відкрито поточний рахунок у форматі IBAN № [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки. Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (ст 1071 ЦК України). 07 грудня 2024 року невідома особа, здійснила пере випуск sim-картки належного громадянину [PERSON] номеру телефона оператора мобільного зв`язку (фінансового номеру) та несанкціоновано, від його імені, авторизувалась/втрутилась в роботу банківської системи дистанційного обслуговування - мобільного за стосунку « ПУМБ ». Після чого, в цей день невідома особа, здійснила несанкціоновані транзакції коштів з рахунків [PERSON] , а саме: неналежні платіжні операції з переказу грошових коштів з поточного рахунку IBAN № [NUMBER] на суму 21 185,00 грн., та з поточного рахунку IBAN № [NUMBER] на суму 12 955,00 грн. Вищевказані неналежні платіжні операції по рахунками [PERSON] 07 грудня 2024 року відбулись без згоди та участі клієнта АТ «ПУМБ», та не були ним ініційовані. Своїми діями чи бездіяльністю клієнт банку не надавав доступу до своїх рахунків та банківських платіжних карток третім особам, нікому не повідомляв свої персональні дані та/або реквізити рахунків/банківських платіжних карток, не сприяв незаконному використанню іншими особами персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Неналежні платіжні операції на загальну суму 32 955,00 гривень були здійснені 07 грудня 2024 року без законних підстав на банківську платіжну картку [NUMBER] емітовану АТ «Райффайзен Банк», неналежного отримувача. 26 грудня 2024 року після звернення клієнта [PERSON] до АТ «ПУМБ» та повідомлення про здійснення 07 грудня 2024 року невідомою особою з його поточних рахунків неналежних операцій, за результатами проведеної Банком перевірки, грошові кошти в сумі 23 232,04 грн. перераховані на рахунок [PERSON] за рахунок власних коштів Банку, що підтверджується платіжними інструкціями №24679_4 та №24679_5 від 26 грудня 2024 року. [PERSON] звернувся до правоохоронних органів із заявою про здійснення неналежних платіжних операцій невідомою особою з його рахунків, відкритих АТ «ПУМБ», згідно якої 13 грудня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження №12024105020001813. АТ «ПУМБ» звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинене кримінальне правопорушення для встановлення всіх обставин шахрайських дій за поточними рахунками клієнта [PERSON] , які сталися 07 грудня 2024 року та внаслідок яких були виконані неналежні платіжні операції, якою ці дії були вчинені. 31 грудня 2024 року за зверненням АТ «ПУМБ», слідчим підрозділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві, розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024100020005002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. 30 грудня 2024 року з метою досудового врегулювання спору, звертався до надавача платіжних послуг _ АТ «Райффайзен Банк» з листом-вимогою за вих.. №КНО-14.6.2/287 із проханням розглянути можливість повернення коштів з рахунку неналежного отримувача, на який 07 грудня 2024 року були виконані неналежні платіжні операції з рахунків клієнта [PERSON] , а також із повідомленням про неналежні платіжні операції та його обов`язок, протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення, ініціювати платіжну операцію про повернення коштів неналежному платнику. 06 січня 2025 року надійшла відповідь на вищевказаний лист, в якому АТ «Райффайзен банк» повідомив, що власником рахунку, на який 07 грудня 2024 року були здійснені неналежні платіжні операції з рахунків клієнта [PERSON] , є [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер картки платника податків [NUMBER] , адреса місця проживання/реєстрації [ADDRESS] . Можливість повернення грошових коштів - відсутня, оскільки на рахунку - відсутня, оскільки на рахунку вони не збереглися. Рахунок [NUMBER] заблоковано. 16 сычня 2025 року АТ «ПУМБ» листом-вимогою з метою досудового врегулювання спору, повідомив відповідача [PERSON] за адресою місця реєстрації та місця проживання про неналежні платіжні операції, які були здійснені 07 грулня 2024 року на його рахунок в АТ «Райффайзен Банк» з рахунків клієнта АТ «ПУМБ» з рахунків клієнта АТ «ПУМБ» [PERSON] , та його обов`язок, протягом трьох робочих днів з дати народження повідомлення, ініціювати платіжну/платіжні операції про повернення коштів. Ця вимога відповідачем не отримана та повернута Укрпоштою позивачу, кошти позивачу не повернуті. Не повернення відповідачем неналежних йому коштів - є підставою для звернення АТ «ПУМБ» до суду за захистом свої майнових прав. Отже, враховуючи вищевикладене, позов про стягнення безпідставно набутих коштів з відповідача є обґрунтованим та підлягає задоволенню судом, оскільки позивачем на підтвердження доводів та підстав позову надано належні та допустимі докази, які підтверджують, що фактично була проведена неналежна операція, внаслідок якої відповідач безпідставно заволодів чужими грошовими коштами. З метою захисту своїх порушених прав позивач звернувся до суду. Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 березня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) (а.с.94-95). Представник позивача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подавав. Причини неявки суду не відомі. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи, ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оцінюючи характер процесу, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 06.10.2022 року [PERSON] звернувся з заявою №2002110018201 до АТ «ПУМБ» на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписанням цієї заяви, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг. Відкрито поточний рахунок [NUMBER] , та надано кредитний ліміт у сумі 15 000,00 грн. строком на 12 місяців, стандартна процентна ставка складає 35,88% річних, реальна річна процентна ставка складає 42,36 %; підписано заяву особисто власноручним підписом (а.с.43-45). Згідно виписки особового рахунку з 05/12/2024 по 27/12/2024 року було здійснено переказ коштів 07.12.2024 року на картку [NUMBER] у сумі 20 000,00 грн. та 07/12/2024 року у сумі 12 955,00 грн. (а.с.46-49). Згідно з витягом Єдиного реєстру досудових розслідувань з номером кримінального провадження: 12024100020005002 дата реєстрації провадження (виділення матеріалів досудового розслідування):31.12.2024 року кваліфікованого ч. 4. ст. 190 КК України з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення: до Дарницького УП ГУНП надійшла заява представника банку АТ «ПУМБ» Голуб.Л.І. про те, 07.12.2024 року невідома особа здійснила злам сім-картки фінансового номеру [NUMBER] , який належить [PERSON] та отримавши доступ до автоматизованої банківської системи та рахунків, здійснила несанкціоновані операції щодо переказів грошових коштів на загальну суму 23 332,04 грн. (а.с.57). Згідно платіжної інструкції №24679_4 від 26 грудня 2024 року отримувачу [PERSON] було відшкодовано грошових коштів згідно виписки КУОР №90 від 24.12.2024 року в сумі 22 276,53 грн. Згідно платіжної інструкції №24679_5 від 26 грудня 2024 року отримувачу [PERSON] було відшкодовано грошових коштів згідно виписки КУОР №90 від 24.12.2024 року в сумі 955,51 грн. Згідно листа №КНО-14.6.2/827 від 30.12.2024 року, який було направлено Голові правління АТ «Райффайзен Банк» було повідомлено про здійснення неналежних платіжних операцій на загальну суму 32 955,00 грн. були здійснені без законних підстав на рахунок неналежного отримувача на рахунок БПК [NUMBER] (001267), емітовану АТ «Райффайзен Банк», також було викладено прохання про блокування БПК одержувача, вказати чи були виведені кошти та про повідомити про можливість повернення коштів, а також розглянути можливість повернення коштів з рахунку неналежного отримувача (а.с.60-61). Згідно листа КНО-14.5.2/48 від 16.01.2025 АТ «ПУМБ» було направлено Вимогу про повернення коштів [PERSON] , повідомлено про несанкціоноване втручання в роботу за стосунку банку та проведені неналежні платіжні операції по кредитному і дебетовому рахунку [PERSON] , які були здійснені без законних підстав; отримувачем вищевказаних неналежних операцій значиться [PERSON] (а.с.62-63). Згідно електронного повідомлення «Про надання інформації» було надано відповідь на запит №КНО-14.6.2/287 від 30.12.2024 року, стосовно надання персональних даних отримувача зазначених переказів коштів від 07.12.2024 року на суму 20 000,00 грн. та 12 955,00 грн., АТ «Райффайзен Банк» повідомив дані власника: [PERSON] [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця проживання [ADDRESS] , можливість повернення відсутня так як на рахунках кошти не збереглись(а.с. 69) Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Закону України «Про платіжні послуги» (далі Закон 1591-ІХ). Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до частини першої статті 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок іншої особи поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, незалежно від того, чи було це результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження майна за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Аналіз статті 1212 ЦК України і змісту цього інституту цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 07.06.2018 (справа № 212/3593/16-ц); від 20.03.2019 (№ 634/727/16-ц). Поряд з тим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц міститься висновок про те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Статтею 1 Закону № 1591-ІХ визначені наступні терміни: платіжна операція будь-яке внесення, переказ або зняття коштів незалежно від правовідносин між платником і отримувачем, які є підставою для цього; отримувач особа, на рахунок якої зараховується сума платіжної операції або яка отримує суму платіжної операції в готівковій формі; неналежна платіжна операція платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі; неналежний отримувач особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі. Відповідно до частин першої-третьої статті 88 Закону № 1591-ІХ неналежний отримувач протягом трьох робочих днів з дати надходження повідомлення надавача платіжних послуг платника про виконання помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції зобов`язаний ініціювати платіжну операцію на еквівалентну суму коштів, зараховану йому внаслідок помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції, на користь такого надавача платіжних послуг. Надавач платіжних послуг, що обслуговує неналежного отримувача, у разі згоди неналежного отримувача на повернення коштів зобов`язаний розблокувати кошти на рахунку неналежного отримувача та повернути їх неналежному платнику на підставі наданої неналежним отримувачем платіжної інструкції. У разі відмови отримувача (неналежного отримувача) повернути суму помилкової, неналежної або неакцептованої платіжної операції на вимогу надавача платіжних послуг списання коштів з рахунку неналежного отримувача здійснюється у судовому порядку. Отже, судом встановлено, що фактично була проведена неналежна платіжна операція зарахування Банком на рахунок відповідача та отримання останнім грошової суми. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)(ст. 12, 81, 89 ЦПК України). Проте, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх доводів. Крім того, суд відхиляє доводи сторони відповідача про те, що лише винна у невиконанні або неналежному виконанні платіжної операції особа зобов`язана відшкодувати на вимогу надавача платіжних послуг усі сплачені ним на користь користувачів суми коштів, і Банком було встановлено винну особу, якою було допущено помилку при здійсненні платіжної операції, а саме співробітника Банку. Такі доводи не ґрунтуються на Законі і є невірним трактуванням норм Закону № 1591-ІХ, яким передбачено, що інші особи, ніж надавач платіжних послуг, що обслуговує користувача (у тому числі залучені надавачем платіжних послуг інші надавачі платіжних послуг - посередники або комерційні агенти), винні у невиконанні або неналежному виконанні платіжної операції, зобов`язані відшкодувати на вимогу надавача платіжних послуг усі сплачені ним на користь користувачів суми коштів (стаття 92 Закону № 1591-ІХ). Отже відповідач зобов`язаний повернути Банку безпідставно отримані грошові кошти в сумі 23 232,04 грн., що ним не було зроблено, і на час розгляду справи грошові кошти позивачу не повернуті. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі і стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно отриманих грошових коштів сумі 23 232,04 грн. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 України.

Outcome: approved