Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

30.08.2024 позивач [PERSON] звернувся до відповідача - [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог посилається на те, що від шлюбу з [PERSON] , який 07.09.2021 року було розірвано Подільським районним судом міста Києва, має двох дітей, сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім та дочку [PERSON] , [INFO] . В 2020 році відповідачка виїхала на постійне місце проживання в росію, де набула громадянство, з того часу з дочкою [PERSON] не спілкується, її життям не цікавиться. У зв`язку з окупацією Луганської області, де проживав позивач з сім`єю, [PERSON] разом з дочкою [PERSON] змушені були виїхати та на даний час проживають як внутрішньо переміщені особи на території Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Рішенням ради визначено місце проживання дитини разом з позивачем, однак, в силу певних обставин остання проживає та навчається у спеціалізованій школі №14 імені Грушевського С.Ф. з поглибленим вивченням німецької мови. За весь час відповідачка жодного разу так і не приїжджала до дитини, її навчанням та потребами займається виключно позивач, відповідачка створила в росі нову сім`ю. В ході проведення засідання опікунської ради, на якому вирішувалось питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідачки, члени комісії, переконавшись в тому, що [PERSON] дійсно не виконує передбачених Сімейним кодексом України батьківських прав по догляду та вихованню дитини, прийняли рішення про доцільність позбавлення її батьківських прав. Ухвалою суду від 05.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.04.2025 підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 13.05.2025. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та просив позов задовольнити, додатково повідомив, що примирення між сторонами неможливе, відповідач на даний час проживає на території російської федерації, своїх батьківських обов`язків не виконує, у неї є своя сім`я та двоє дітей, з [PERSON] остання не спілкується. Представник органу опіки та піклування Скоржепа М.О. не заперечувала проти позбавлення батьківських прав відповідачки, відповідний висновок наявний в матеріалах справи. Відповідачка до суду не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, шляхом публікації оголошення про виклик відповідача на сайті Судової влади України, у встановлений судом строк відповідач відзив не надала, про причини нез`явлення до суду не повідомила. В судовому засіданні опитано дитину [PERSON] , [INFO] , яка в присутності практичного психолога пояснила, що з мамою не спілкується вже більше року, раніше остання могла телефонувати раз на два-три місяці. В судовому засіданні заслухано думку психолога [PERSON] щодо можливості позбавлення батьківських прав, яка зазначила що позбавлення батьківських прав у цьому випадку сприятиме якнайкращим інтересам дитини. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши учасників справи, свідків, думку дитини, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.89 ЦПК України). Відповідно до статті 165 СК України, з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися: один із батьків, опікун, піклувальник, особа в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було зареєстровано 07.04.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біловодського районного управління юстиції у Луганській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Відповідно до рішення Подільського районного суду міста Києва від 07.09.2021 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.26-28). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, матір`ю [PERSON] , [INFO] , є громадянка України [PERSON] - відповідач у справі (а.с.11) . На даний час позивач [PERSON] , [INFO] , разом із донькою [PERSON] , [INFO] , проживають в [ADDRESS] , що підтверджується довідками №1822-7000055877 та № 1822-7000057739 від 30.03.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб (а.с.16-17). Відповідно до довідки № 42 виданої Службою у справах дітей Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 28.03.2022 громадянину [PERSON] , [INFO] , проживаючому у [ADDRESS] про те, що на його повному утриманні та вихованні дійсно перебуває малолітня дочка [PERSON] , [INFO] . Мати дитини [PERSON] , [INFO] , проживає у російській федерації та тривалий час не бере участі у вихованні дитини (а.с.15). Відповідно до рішення №10 від 31.01.2023 виконавчий комітет Вільшанської сільської ради Житомирського району Житомирської області вирішив визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.24). Згідно з довідкою №177 Спеціалізованої школи №14 імені Українського професора Грушевського Сергія Федоровича Оболонського району міста Києва [PERSON] є ученицею 9 навчального закладу (а.с.18). Відповідно до характеристики учениці 8-Б класу ліцею №14 імені українського професора Грушевського Сергія Федоровича Оболонського району м. Києва, [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] навчається у ліцеї з 3 класу. Учениця має навчальні досягнення середнього та достатнього рівнів. Цікавиться предметами: німецька мова, фізична культура, захоплюється танцями. Доброзичлива, тактовна, чуйна дівчинка. В класі дружить з дівчатками. Спілкується з багатьма дітьми, не конфліктує з учнями. Учні класу ставляться до [PERSON] доброзичливо. Вона користується авторитетом серед однолітків. Батько, [PERSON] , цікавиться успіхами своєї доньки та бере активну участь у її вихованні. Підтримує контакт з класним керівником, постійно присутній на батьківських зборах. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання. Мати [PERSON] до школи чи класного керівника жодного разу не зверталася, на батьківських зборах присутня не була. З 2019 року не приймає участі у вихованні дитини у зв`язку з виїздом до іншої країни (а.с.19). Рішенням виконавчого комітету Вільшанської сільської ради від 16.08.2024 №99 вирішено затвердити висновок про доцільність позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Згідно висновку від 16.08.2024 долученого до матеріалів справи, Орган опіки та піклування Вільшанської сільської ради Житомирської області вважає, що наявні усі підстави для позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.21-22). Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати (постанова Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 759/99995/16-ц). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, тому позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини (пункт 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 у справі «Хант проти України»). Відповідно до ч.ч. 2,3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Оцінивши досліджені в судовому засіданні письмові докази, заслухавши пояснення учасників справи, думку дитини, психолога, суд приходить до висновку, що відповідач свідомо не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. З моменту свого від`їзду до іншої країни мати перестала цікавитись дитиною її навчанням, потребами, на зв`язок з дівчинкою виходила раз на два-три місяці. Таким чином, позивачем доведено, що поведінка відповідачки відносно неповнолітньої дитини є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. Між матір`ю та дитиною відсутнє будь - яке спілкування, відсутня її участь у навчально - виховному процесі та побутовому житті доньки, що свідчить про її байдуже ставлення до останньої та про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як ухилення від виховання дитини, а тому доходить висновку, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням якнайкращих інтересів дітей є такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне зазначити, що жодних доказів, які могли б підтвердити належне виконання відповідачкою батьківських обов`язків суду не було надано. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що положення ч. 1 ст. 169 СК України надають можливість матері, батькові, які позбавлені батьківських прав, поновити свої батьківські права шляхом звернення до суду із відповідним позовом. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved