Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 08.06.2006 року між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/1800/74/68076, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 26870,00 доларів США, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором. Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. З метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника та створення сприятливих умов для погашення кредитної заборгованості, 12.03.2015 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду №014/1800/74/68076/81-1-0-00/16059 до Кредитного договору №014/1800/74/68076 від 08.06.2006 року, відповідно до умов якої Сторони дійшли згоди змінити умови кредитування в наступному порядку: відповідно до п. 1.1. Додаткової угоди Кредитор відкрив Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом 26 870,00 доларів США та 254 110,90 грн. Також, 12.03.2015 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 014/1800/74/68076/81-1-0-00/16060 до Кредитного договору № 014/1800/74/68076 від 08.06.2006 року про зміну умов погашення кредиту: встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 17 % річних та встановлено строк позовної давності тривалістю у 70 років. Пізніше, 29.07.2016 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 014/1800/74/68076/81-1-0-00/25282 до Кредитного договору № 014/1800/74/68076 від 08.06.2006 року про зміну умов погашення кредиту: встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 17'% річних. Проте, всупереч вимогам Кредитного договору та Додаткових угод Позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання: не здійснює щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 21.11.2024 року заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором становить 151316,28 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 142636,26 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 14209,32 грн; заборгованості за процентами у розмірі - 8680,02 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками: 8150,01 грн. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, а тому представник позивача був змушений звернутися до суду за захистом порушеного права та просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені судові витрати. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 лютого 2025 року, було відкрито провадження, позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався, відзив на позов не подав. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надала, також не подала відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 08.06.2006 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником, якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», відповідно до Статуту Банку, та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/1800/74/68076, згідно з умовами якої, Кредитор зобов`язався надавати Позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 26870,00 доларів США, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,0 % річних, комісії згідно з умовами договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні Кредитним договором. Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, кредит надано на строк 240 місяців, дата остаточного погашення кредиту 08.06.2026 року. Згідно з умовами п. 3.1. Кредитного договору, Кредитор надав Позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування. Надання кредитних коштів проводилося, згідно п. 3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останній кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. 12.03.2015 між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 014/1800/74/68076/81-1-0-00/16059 до Кредитного договору № 014/1800/74/68076від 08.06.2006, відповідно до умов якої Сторони дійшли згоди змінити умови кредитування в наступному порядку: відповідно до п. 1.1. Додаткової угоди Кредитор відкрив Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом 26870,00 доларів США та 254110,90 грн., в рамках якої: кредит в сумі 26870,00 доларів США наданий згідно з умовами Кредитного договору на споживчі цілі вважається 1-м траншем кредиту; 2-й транш кредиту в сумі 254110,90 грн. надається на рефінансування заборгованості за 1-м траншем кредиту. Згідно з п. 1.2. Додаткової угоди «Дата остаточного погашення»: 1-го траншу кредиту в сумі 26870,00 доларів США, згідно з Графіком погашення Кредиту та інших платежів, остаточне погашення 08.06.2026; 2-го траншу кредиту в сумі 254110,90 грн., згідно з Графіком погашення Кредиту та інших платежів, остаточне погашення 13.07.2026. Відповідно до п. 1.3. Додаткової угоди розмір процентної ставки складає: 12,0 % річних за користування 1-им траншем кредиту в доларах США; 19,00 % річних за користування 2-им траншем кредиту у гривні. Також, 12.03.2015 між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 014/1800/74/68076/81-1-0-00/16060 до Кредитного договору № 014/1800/74/68076 від 08.06.2006 року, відповідно до якої з метою зменшення фінансового навантаження на Позичальника в умовах кризових явищ в економіці України Кредитор та Позичальник досягли згоди про зміну умов погашення кредиту, визначених Кредитним договором. З 13 березня 2015 р. встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 17,00% річних. Графік погашення кредиту та інших платежів за Кредитним договором, а також розрахунок сукупної вартості кредиту викладено в новій редакції в Додатках № 1, 2 до цієї Додаткової угоди, які є невід`ємною частиною Додаткової угоди. Також Сторони домовились, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням Кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 70 років. Крім того, 29.07.2016 між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 014/1800/74/68076/81-1-0-00/25282 до Кредитного договору № 014/1800/74/68076 від 08.06.2006 року, відповідно до якої, у зв`язку з тим, що Позичальником були виконані умови Кредитного договору щодо здійснення щорічного страхування, згідно умов надання/обслуговування кредиту, Сторони домовились, що з 29 липня 2016 року процентна ставка за користування кредитом встановлюється у розмірі, вказаному в пункті 1.4. Кредитного договору, і складає 17% річних. Одночасно з укладанням даної Додаткової угоди Сторони домовились викласти Графік повернення кредиту та сплати інших платежів, а також розрахунок сукупної вартості кредиту викладено в новій редакції в Додатках № 1, 2 до цієї Додаткової угоди, які є невід`ємною частиною Додаткової угоди. 12.03.2015 року відповідач звернувся до позивача і підписав Заяву про акцент Публічної пропозиції/Угоду № PDV2-907664. Отже, з укладанням Кредитного договору, Додаткових угод та Заяви про акцент Публічної пропозиції/Угоди у відповідача виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених умовами Договору та Правил. Банк належним чином виконало свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 21.11.2024 року відповідач мав заборгованість за кредитним договором у розмірі 151316,28 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 142636,26 грн., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом - 14209,32 грн; заборгованості за процентами у розмірі - 8680,02 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками: 8150,01 грн. Позивачем було направлено вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає. Позивач вказує, що відповідачем неналежним чином виконувались умови договору, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка відповідачем в добровільному порядку погашена не була, а тому товариство вимушене звернутись до суду із даним позовом про стягнення суми боргу за договором в примусовому порядку. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно зі статтею 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилом статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Відповідач користувався наданими йому коштами, також відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором, не доведено своєчасність сплати кредитних коштів у відповідності до графіку платежів, а тому суд вважає, що позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню із відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Матеріалами справами підтверджується, що між відповідачем та ПАТ «Райффайзен Банк» - було укладено Кредитний договір, за умовами якого відповідач ознайомлений, про що свідчить його підпис та не заперечується відповідачем. Оскільки відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволення позову, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved