Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

06.11.2024 представник позивача, адвокат Тараненко Артем Ігорович, звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області з даним позовом, шляхом направлення через підсистему «Електронний суд», обґрунтовуючи тим, що 23.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір №917178894 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV232PN. Відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, після чого добровільно без примусу чи тиску, заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну заявку, в якій вказав свої персональні дані. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 9750,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання виконав в повному обсязі та перерахувало відповідачу грошові кошти в сумі 9750,00 грн на його банківську карту № [NUMBER] . В свою чергу відповідач не виконував умови Договору належним чином, не повністю сплачувала платежі, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість, яка на момент подання позовної заяви становить - 39449,03 грн, яка складається з: 9750,00 грн - заборгованість по кредиту; 29699,03 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №160 від 16.11.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 23468,78 грн. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04.08.2021. В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 та №3 від 30.12.2022 - якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 39449,03 грн. 30.09.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу №3009/24, відповідно до умов якого ТОВ «Юніт Капітал» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №3009/24 від 30.09.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 39449,03 грн. Тому, позивач просить у судовому порядку стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором №917178894 від 23.09.2021 у розмірі 39449,03 грн, судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. 07.11.2024 суддею Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області відповідно до ст. 31 ЦПК України справу передано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю. 16.01.2025 справа надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для розгляду за підсудністю та 17.01.2025 передана судді Бондаренко О.В.. 17.01.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 20.03.2025 - 10:30. 20.03.2025 справу було знято з розгляду, у зв`язку із тимчасовою не працездатністю головуючого судді у справі, а судове засідання перенесено на 15.04.2025- 09:30. 10.04.2025 відповідач - [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позивач вважає, у матеріалах справи містяться належні та допустимі докази переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача, а тому позивач є належним позивачем (стягувачем) у даній справі. Однак, у матеріалах справи не міститься копії договору факторингу між первинним кредитором та первинним фактором у повному обсязі (28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомоги» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс»), також договір факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивачем, у тому числі докази оплати договору факторингу та копія реєстру права вимог, та додатків до нього, щоб підтверджувало належність позивача як нового кредитора у цій справі. Так, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, проте лише 23.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомоги» та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 917178894. Тобто, договір факторингу було укладено ще до виникнення кредитних правовідносин між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Отже на момент укладення Договору факторингу дійсне право вимоги не виникли у ТОВ «Таліон Плюс». Умовами пункту 1.3 договору факторингу від 28.11.2018 передбачено, що право вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Згідно з п. 2.1 цього договору, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Із наведеного вище слідує, що вимога на момент укладення договору факторингу мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до відповідача на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 не було, і сторони не могли передбачити, що 23.09.2021 цим товариством буде укладено кредитний договір з відповідачем. Станом на час укладення договору факторингу позивачем із первинним кредитором кредитний договір укладений не був, у зв`язку з чим відступлення неіснуючих прав вимоги та майнових прав первинним кредитором суперечить ст.514 ЦК України (до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом), тобто право кредитора за кредитним договором від - не перейшло, у зв`язку з чим позивач не набув прав кредитора по відношенню до відповідача по даному договору. Відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п.132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20, п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі №910/19199/21). Так, чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак, це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Тобто, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором тоді як кредитний договір із відповідача та первинним кредитором було укладено пізніше, ніж Договір факторингу, тобто після відступлення прав вимоги, що вказує на безпідставність доводів позивача. Не може відступатися вимога, яка на час укладання договору факторингу ще не існувала. Згідно положення ч. 1 ст. 1077 ЦК України договір факторингу є імперативно оплатним. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України).Разом з тим позивач не надав суду копії Договорів факторингу між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», додатки до них, що унеможливлює належно та у повній мірі сприймати зміст цього документу, а також встановити істотні умови такого договору, в тому числі зобов`язання нового кредитора перед первісним кредитором щодо здійснення оплати за придбання права грошової вимоги до боржників, зокрема, до відповідача за договорами позики.Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими підступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 року у справі №753/20537/18, від 21.07.2021 року у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі №5026/886/2012).Позивач не надав докази оплати за договорами факторингу, що є імперативною умовою та входить у предмет договору.Також у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за договорами факторингу на час або після їх укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.Отже, позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за Договором позики від первісних кредиторів до позивача, оскільки Договори факторингу не містять повному інформації про істотні умови такого договору - а саме ціни позову, розмір вимоги, який переходить до позивача як нового кредитора до Відповідача та факт оплати позивачем договору факторингу.Відсутність доказів на підтвердження факту переходу права вимоги до Фактора за договором факторингу є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення заборгованості (аналогічна позиція міститься в постанові ВС від 17.01.2020 № 916/2286/16). Тому, враховуючи вищезазначене, просить у задоволені позову відмовити у повному обсязі 15.04.2025 представник позивача, за довіреністю у справі - Тараненко Артем Ігорович, подав до суду відповідь на відзив, e якій зазначив наступне. Щодо доведення факту відступлення права грошової вимоги. Відповідач у відзиві безпідставно стверджує про відсутність у матеріалах справи Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між первісним Кредитором та ТОВ «Таліон Плюс». Проте, вищезазначений Договір у повному обсязі міститься у Додатку №10 до позовної заяви. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. Надана копія договору факторингу містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома сторонами та становлять його невід`ємну частину. 28.11.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду №19 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору № 28/1118-01 продовжено до 31.12.2020. При цьому всі інші умови договору залишились без змін. 31.12.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції. Відповідно до пункту 8.2 викладеного в новій редакції Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції від 31.12.2020), строк дії цього Договору закінчується 31 грудня 2021 року. 31.12.2021 укладено Додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії договору продовжується до 31.12.2022. При цьому всі інші умови договору залишились без змін. 31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024. Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 28.11.2018 по 31.12.2024. Предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п. 2.1. Розділу 2Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 , передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 4.1 договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року право вимоги переходить від клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру права вимог. 16.11.2021 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 160 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до Відповідача на загальну суму 23 468,78 грн. Наданий Витяг з реєстру прав вимог до договору факторингу № 28/1118-01 містить підписи сторін, які підтверджують перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до фактора - ТОВ «Таліон Плюс». Таким чином, відповідно до положень вказаного Договору передача права вимоги здійснюється не за самим Договором факторингу, а в момент підписання Сторонами відповідного реєстру прав вимог. Тобто, Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення є право вимоги до [PERSON] . Реєстр відступлення прав за кредитним договором, укладеним із Відповідачем підписаний між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» 16.11.2021, тобто у межах продовженого строку дії договору факторингу від 28.11.2018, що не суперечить закону. Також, на підтвердження переходу права вимоги позивачем надано довідку видану ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідно до якої Товариство підтверджує, що 16.11.2021 здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором № 917178894 від 23.09.2021, укладеного з відповідачем, ТОВ «Таліон Плюс» згідно укладеного договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. Отже, Відповідач зробив помилковий висновок щодо предмету договору факторингу, що відступлення права вимоги не могло стосуватись конкретного кредитного договору № 917178894 від 23.09.2021, який, на його думку, на момент укладення договору факторингу не існував. Варто зазначити, що сутність договору факторингу №28/1118-01, яка передбачає, що право вимоги переходить не в момент підписання самого Договору факторингу, а в момент підписання сторонами відповідно Реєстру прав вимог. Згідно з умовами договору факторингу, клієнт зобов`язувався передати Фактору всі права вимоги, які зазначені в реєстрах прав вимоги. Це означає, що фактичне відступлення прав вимоги не прив`язується виключно до моменту укладення кредитного договору, а відбувається на підставі реєстру, який містить перелік прав вимоги, що можуть виникати як до, так і після укладення договору факторингу. У цьому контексті, важливим є те, що реєстр прав вимоги, до якого включений кредитний договір №917178894 від 23.09.2021, укладений 16.11.2021, тобто через два місяці після укладення кредитного договору. Зазначений Реєстр прав вимог містить вичерпну індивідуалізацію щодо предмета договору та ціни. Таким чином, на момент включення цього кредитного договору до реєстру, право вимоги вже стало існувало, а не було майбутнім, як помилково стверджує відповідач. Згідно п. 5.3.3. Фактор має право розпоряджатись Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01. Надана копія договору факторингу містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору. Відповідно до п.8.6 Додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. 03.08.2021 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», укладено додаткову угоду № 2 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року, відповідно до п. 1 якої сторони домовились продовжити строк дії Договору до 31.12.2022 включно. 30.12.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено додаткову угоду № 3 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, відповідно до п. 1 якої Сторони домовились продовжити строк дії Договору до 30.12.2024 включно. Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії, з 04.08.2021 по 30.12.2024. Предметом Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Пунктом п. 2.1.Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020, передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 4.1 договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру права вимог. 31.07.2023 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №10 до Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 39 449,03 грн. Реєстр відступлення прав за кредитним договором, укладеним із [PERSON] , підписаний між ТОВ «Таліон Плюс» і ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 31.07.2023, тобто у межах продовженого строку дії договору факторингу від 05 серпня 2020 року, що не суперечить закону. Отже, сутність договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та № 05/0820-01 від 05.08.2020 полягає не у відступленні прав вимоги за самими договорами факторингу, а у передачі прав вимоги, визначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. 30.09.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 3009/24 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. На підтвердження переходу права вимоги до позивача, разом з позовною заявою долучено Акт прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу №3009/24 від 30.09.2024. Згідно витягу з Реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 39 449,03 грн. Отже, слід виходити з обґрунтованості доводів позовної заяви щодо законності набуття позивачем прав вимоги за кредитним договором № 917178894 від 23.09.2021, укладеним із відповідачем, враховуючи, зокрема те, що усі укладені договори факторингу пов`язують перехід права вимоги саме із фактом підписання між сторонами Реєстру прав вимог або Акту прийому-передачі Реєстру Боржників. Враховуючи наведене, укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з [PERSON] від 23.09.2021 не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки станом на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги по кредитному договору № 917178894 від 23.09.2021 передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» та в подальшому Позивачу на підставі реєстру, який оформлений належним чином. Щодо розмежування за предметом договору, то під час цесії може бути відступлене право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги. ЦК України передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (ст. 515 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути лише право грошової вимоги (як такої, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (ст. 1078 ЦК України). Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. Також розмежування розглядуваних договорів здійснюється за їх формою: правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (ст. 513 ЦК України). Оскільки факторинг визначено п. 3 ч.1 ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитною операцією, вимоги до такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У постанові від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (провадження № 12- 1гс21, пункт 48) Велика Палата Верховного Суду додатково навела ознаки договору факторингу: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом про фінансові послуги умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.Відповідно до абзацу 1 ч.1 ст. 1077 ЦК України договір факторингу передбачає, зокрема, те, що фактор передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові свою грошову вимогу до третьої особи (боржника).Таким чином, договір факторингу є змішаним договором, який обов`язково поєднує у собі елементи договору позики або кредитного договору та елементи договору купівлі-продажу грошової вимоги або договору застави грошової вимоги. Виходячи з умов укладених 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова компанія» та ТОВ «Таліон Плюс», 05 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» та 30 вересня 2024 року між ТОВ «Юніт Капітал» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» договорів, можна дійти висновку, що між цими особами було укладено саме договори факторингу, а не договори про відступлення права вимоги. Такі договори укладено між юридичними особами, які є фінансовими установами, в судовому порядку недійсними не визнані, підстав вважати їх нікчемними, немає. Оскільки між сторонами укладено саме договори факторингу, позивач вважає помилковим посилання відповідача на висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду України від 24 квітня 2018 року по справі № 914/868/17, від 18.10.2018 року у справі № 910/11965/16, від 05 липня 2017 року у справі № 6-459цс17, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20, адже такі надані щодо відступлення права вимоги, а не факторингу, а також щодо заміни кредитора у справі про банкрутство. Тобто, має місце різне правове регулювання спірних відносин. На підтвердження правомірності заявлених позовних вимог, позивачем надано до матеріалів справи належним чином оформлені документи, що посвідчують перехід права вимоги за кредитним договором, а саме копії договорів факторингу, копії додаткових угод до них, копії витягу з реєстру прав вимоги, копії витягу з Реєстру Боржників до Договору факторингу копії Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу. Таким чином, Позивачем документально підтверджено законність набуття права вимоги за кредитним договором. Щодо оплати договорів факторингу.Чинне законодавство також не містить положень про те, що право вимоги до нового кредитора переходить з моменту сплати ним на користь попереднього кредитора заборгованості та інших платежів. В свою чергу, ст. 1077 ЦК України встановлено лише вимогу оплати договору факторингу, проте не встановлено терміну в який це має відбутись. Таку ж позицію висловив ВС України по справі № 905/306/17 у постанові від 02.11.2021. Сторони мають право на власний розсуд встановлювати моменти та умови переходу прав і обов`язків за договором, зокрема визначати час, коли право вимоги переходить від однієї сторони до іншої, незалежно від моменту фактичної оплати. Тобто, сторони можуть самостійно встановлювати момент переходу права вимоги, наприклад, у момент підписання Реєстру прав вимог або Акту прийому-передачі, навіть якщо оплата буде здійснена пізніше. Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду і від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту набуття ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги до відповідача за кредитним договором Позивач надав копії відповідних документів договорів, реєстрів боржників, Акт прийому-передачі Реєстру Боржників. Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передбачено момент набуття ТОВ «Таліон плюс» права вимоги - з моменту підписання відповідного Реєстру прав вимоги. Аналогічні положення передбачені договором факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2024. Договором №3009/24 від 30.09.2024 встановлено, що перехід права вимоги відбувається в момент підписання Акту прийому-передачі Реєстру Боржників. Отже, умовами договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та наступних договорів факторингу у цій справі не передбачено, що права грошової вимоги вважаються відступленими в день отримання клієнтом в повному обсязі оплати за такими договорами. Відсутність доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу від 28 листопада 2018 року, від 05 серпня 2020 року та від 30 вересня 2024 року з урахуванням обставин даної справи, не спростовують факт набуття позивачем права вимоги за кредитним договором № 917178894 від 23 вересня 2021 року, так як відповідно до договорів факторингу передбачено, що моментом набуття Фінансовою компанією права вимоги є підписання Реєстру прав вимог та Акту прийому передачі Реєстру до відповідного договору. Надані Позивачем докази підтверджують дійсне волевиявлення сторін на реальне настання правових наслідків, а саме на передачу прав вимоги за кредитним договором № 917178894 від 23 вересня 2021 року, а також відсутність доказів, які підтверджують недійсність договору факторингу та з огляду на не встановлення обставин, які зумовлюють нікчемність цього договору, можна дійти обґрунтованого висновку про те, що ТОВ «Юніт Капітал» доведено належними та допустимими доказами факт переходу права вимоги до [PERSON] . Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 17 серпня 2023 року у справі № 2-634/2011 (провадження № 61-5859св23). Враховуючи викладене, посилання Відповідача про обов`язковість підтвердження оплати за договорами факторингу, як умови переходу права вимоги за кредитним договором є необґрунтованим та суперечить встановленим умовам договору. Враховуючи наведене, товариством доведено факт переходу права вимоги. Проте, для повного та всебічного розгляду справи, Позивач надає платіжні інструкції фінансування реєстру №10 від 31.07.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 та платіжну інструкцію про сплату ціни продажу за Реєстром Боржників до Договору факторингу №3009/24 від 30.09.2024. Тому, враховуючи вищевикладене, просить позов задовольнити в повному обсязі. 15.04.2025 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання на 12.05.2025 - 10:30, для реалізації права відповідача на подання заперечень. Представник позивача, за довіреністю у справі - Тараненко Артем Ігорович, у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, у позовній заяві міститься клопотання, в якому просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач - [PERSON] e судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, у порядку п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки останній повідомлений належним чином про розгляд справи, подав до суду відзив на позовну заяву, а наявні у справі матеріали та подані сторонами докази, дають підстави суду ухвалити рішення у справі. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Outcome: partial