Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

У грудні 2024 року позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.08.2016 відповідач приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим станом на 09.12.2024 за ним утворилась заборгованість у розмірі 21906,93 грн., з яких 13774,49 грн - заборгованість за кредитом; 8132,44 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, які просить стягнути з відповідача. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.01.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, разом із позовом подав клопотання про розгляд справи за відсутності Позивача, у якому позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.41 зворот). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 29.04.2025, є дата складення повного судового рішення 02.05.2025. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 22.08.2016 між АТ «Акцент-Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «А-Банку», згідно з умовами якої було відкрито картковий рахунок на ім`я відповідача. У вказаній заяві зазначено, що позичальник згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг (а.с.8). Як вбачається з виписки за картковим рахунком, свої зобов`язання Банк перед відповідачем виконав, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, клієнт надає свою згоду на те, щоб кредитний ліміт встановлювався за рішенням банку та Клієнт надає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити) кредитний ліміт. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивач надав суду довідку про відкриття рахунку на ім`я [PERSON] та видані картки (а.с.18), довідку за лімітами за період з 22.08.2016 по 09.12.2024 (а.с.19), копію Анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання послуг, а також виписку по картці, яка містить відомості та свідчить про використання відповідачем кредитних коштів, поповнення готівкою картки, здійснення платежів по погашенню боргу, що свідчить про існування договірних зобов`язань перед АТ «Акцент-Банк» (а.с.9-17). Із розрахунку заборгованості, наданого АТ «Акцент-Банк», вбачається, що\~ відповідачем за кредитним договором №б/н від 22.08.2016 не в повному обсязі сплачувалася сума кредиту, у зв`язку з чим станом 09.12.2024 за ним утворилась заборгованість у розмірі 21906,93 грн., з яких 13774,49 грн - заборгованість за кредитом; 8132,44 грн - заборгованість за відсотками (а.с.4-7). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, ввідповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. (а.с.39). На підставі викладеного і

Outcome: approved