Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

05.03.2025 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надміру виплачені кошти у розмірі 32 735,00 грн. та 3 028,00грн. судового збір. Станом на день подання позовної заяви до суду в добровільному порядку, зайво одержані кошти в сумі 32 735,00грн. не повернуто, а тому позивач звернувся до суду з позовною заявою. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 14.03.2025 року відкрито провадження та вирішено проводити судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача Бешота Х.М. в судовому засіданні просила позов задовольнити з наведених у ньому підстав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] відзиву на позовну заяву не надіслав та в судове засідання, яке було призначено на 05.05.2025 року о 09.45год., не з`явився з невідомих суду причин. Копія позовної заяви з додатками, копія ухвали про відкриття провадження скеровані відповідачу за вказаною у матеріалах справи адресою рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Лист повернувся на адресу суду 31.03.2025 року з відміткою поштового відділення про повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов не подав. Враховуючи наведене, суд, зі згоди представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Згідно із ч.1ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Судом встановлено, що на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Львівській області перебуває [PERSON] як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) та інших чинних нормативно - правових актів. Відповідно до ст. 34 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Абзацом 3 ч. 1 ст. 35 Закону № 1058 встановленого у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність. Пункт 14-6 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058: Для осіб з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період воєнного стану не менш як на весь строк їх військової служби). Якщо при повторному огляді особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, продовженої відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження висновку медико-соціальної експертизи до територіального органу Пенсійного фонду. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 8 березня 2022 р. № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України»: Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317. При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд. На підставі норм пункту 14-6.1 Прикінцевих положень Закону одержувачам пенсій по інвалідності, які не мали можливості своєчасно пройти повторний огляд МСЕК, термін виплати відповідної пенсії продовжується автоматично до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану. Мінсоцполітики визначило чіткі обставини неможливості проходження огляду. Виплата пенсії особам, яким не підтверджено групу інвалідності, припиняється із місяця, наступного за місяцем надходження висновку МСЕК до територіального органу Пенсійного фонду (положення пункту 146 .1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). Територіальний орган Пенсійного фонду не має права утримувати з пенсіонера кошти за період, що передує місяцю надходження інформації від МСЕК про невизнання його особою з інвалідністю, оскільки вини пенсіонера у цьому немає. Ці положення стосуються тільки одержувачів пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно з довідкою з акту огляду МСЕК серія 12 ААВ № 611574, виданою Кардіологічною МСЕК № 2, [PERSON] було визнано особою з інвалідністю III групи загального захворювання на строк до 01.05.2023. Починаючи з 01.05.2023 виплата пенсії не була зупинена та була продовжена до 31.07.2024. Згідно заяви [PERSON] від 01.08.2024 вх. № 29256/8 до Головного управління Пенсійного фонду України в якій зазначив припинити виплату пенсії по інвалідності, оскільки з 01.05.2023 інвалідність не продовжив. Відтак за період з 01.05.2023 по 31.07.2024 виникла переплата пенсії в сумі 32735,00 грн. Про переплату [PERSON] повідомлено листами №1300-5305-8/145931 від 20.08.2024, 1300-5305-8/180015 від 29.10.2024 та №1300-5305-8/200001 від 09.12.2024. Станом на 10.02.2025 [PERSON] переплату пенсії не погасив. Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.05.2003 за № 374/7695. Відповідно до п.3 Порядку № 6-4 суми пенсії виплачені надміру можуть бути повернені пенсіонером добровільно або стягнені на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку. Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та з відповідача на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області слід стягнути надмірно виплачені кошти в сумі 32 735,00грн. Згідно вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору в розмірі 3 028,00грн.

Outcome: approved