Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

13 березня 2025 року до Крижопільського районного Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшов позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявленого позову представник позивача вказує, що 06 жовтня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 103565337, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн., який зобов`язався повернути у визначений договором строк, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами. Кредитний договір укладено в електронній формі відповідно до ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало у повному обсязі та надало відповідачу [PERSON] кредит в сумі 10000 грн., однак останній умов кредитного договору належним чином не виконав та не повернув отримані у кредит кошти і не сплатив передбачені договором проценти. 26 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 107-МЛ/Т, у відповідності до умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитним договором № 103565337 від 06 жовтня 2024 року, де боржником є [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 107-МЛ/Т від 26 квітня 2024 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в розмірі 14686 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 10686 грн. - заборгованість за відсотками. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», яке набуло права вимоги за кредитним договором № 103565337 від 06 жовтня 2023 року, просить стягнути з відповідача на свою користь 14686 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Крижопільського районного суду від 14 березня 2025 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Крижопільського районного суду від 14 квітня 2025 року розгляд справи було відкладено в зв`язку з першою неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача. В судове засідання 07 травня 2025 року сторони не з`явилися. Представник позивача ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» - Кривенко Д.О. 21.04.2025 через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , який повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку, визначеному п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подав. Ухвалою Крижопільського районного суду від 07 травня 2025 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 103565337. Договір укладений сторонами дистанційно шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний [PERSON] 06.10.2023 о 15:08 електронним підписом одноразовим ідентифікатором «593935». Відповідно до додатку № 1 до договору № 103565337 від 06.10.2023 року сторонами договору узгоджено наступний графік платежів: дата видачі кредиту - 06.10.2023, дата платежу - 19.01.2024; кількість днів 105; сума кредиту - 10000,00 грн.; проценти за користування кредитом - 27015,00 грн.; реальна річна процентна ставка, % - 9358,00; загальна вартість кредиту 37015,00 грн. У паспорті споживчого кредиту, що є додатком № 2 до договору № 103565337 від 06.10.2023 року, містяться основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а також інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Відповідно до анкети-заяви на кредит № 103565337 (дата створення 06.10.2023) [PERSON] , зазначивши свої персональні дані, просив ТОВ «Мілоан» надати йому кредит в сумі 12000,00 грн. строком на 15 днів; погоджені наступні умови кредитування: сума кредиту - 10000,00 грн., строк - 15 днів, комісія за надання кредиту - 0,00 % одноразово, ставка процентів - 0,01 % за кожен день користування. Відповідно до довідки про ідентифікацію, яка видана ТОВ «Мілоан» 14 жовтня 2024 року за № б/н, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з яким укладено договір про споживчий кредит № 103565337 від 06.10.2023, ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт (Договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 593935, який направлено позичальнику 06.10.2023 о 15:08:26 на номер телефону [NUMBER] . За умовами кредитного договору № 103565337 від 06.10.2023 року ТОВ «Мілоан» надало [PERSON] кредит в сумі 10000,00 грн. загальним строком на 105 днів, який складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту (06.10.2023) та завершується 21 жовтня 2023 року. Поточний період складає 90 днів, що настає з наступного дня за днем завершення пільгового періоду і закінчується 19 січня 2024 року (дата остаточного погашення заборгованості) (п. 1.2. - 1.3. Договору). У п. 1.4. Договору сторони передбачили, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 21 жовтня 2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 19 січня 2024 року (останнього дня строку кредитування). Крім того, у п. 2.3. Договору сторони погодили, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких самих умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил. Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені п. 2.3 Договору та розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (якщо передбачено). Можливі періоди продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту, що визначається як відсоток від суми наданого кредиту, наведені у таблиці, згідно якої: строк продовження на 3 дні - ставка комісії 3 %, на 7 днів - 6 %, на 15 днів - 10 %. Якщо позичальник здійснює продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування (пролонгацію), проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено/поновлено пільговий період нараховуються за ставкою, визначеною п. 1.5.2 Договору. Також сторони передбачили, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 15 грн., які нараховуються за ставкою 0,01 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 27000 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.2. - 1.5.3. Договору). За умовами договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] (п. 2.1. Договору). Згідно платіжного доручення № 73911380 від 06 жовтня 2023 року ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] на банківську карту VISA № [NUMBER] грошові кошти в сумі 10000,00 грн. згідно договору № 103565337. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 103565337 вбачається, що [PERSON] частково вносив кошти на погашення тіла кредиту на загальну суму 6000 грн. (21.10.2023 - 1000 грн., 06.11.2023 - 1000 грн., 21.11.2023 - 1000 грн., 06.12.2023 - 1000 грн., 21.12.2023 - 1000 грн., 05.01.2024 - 1000 грн.), а також частково погасив проценти в сумі 337,50 грн. (21.10.2023 - 15 грн., 06.11.2023 - 283,50 грн., 21.11.2023 - 12 грн., 06.12.2023 - 10,50 грн., 21.12.2023 - 9 грн., 05.01.2024 - 7,50 грн.). Крім того, відповідач на підставі п. 2.3. Договору шість разів сплачував комісію за пролонгацію, а саме: 21.10.2023 - 1000 грн., 06.11.2023 - 1000 грн., 21.11.2023 - 1000 грн., 06.12.2023 - 1000 грн., 21.12.2023 - 1000 грн., 05.01.2024 - 1000 грн., тобто 10 % від суми кредиту, що згідно п. 2.3.1. Договору свідчить про пролонгацію договору кожного разу на 15 днів (загалом на 90 днів). Отже, враховуючи вищевикладене, строк дії кредитного договору № 103565337 від 06.10.2023 року у зв`язку із його пролонгацію збільшився на 90 днів, тобто по 18 квітня 2024 року включно. З 06 січня 2024 року відповідач будь-яких коштів на погашення заборгованості не вносив, внаслідок чого станом на 18 квітня 2024 року (дата закінчення строку кредитування за кредитним договором з урахуванням пролонгації) ТОВ «Мілоан» нарахувало заборгованість по кредиту в розмірі 14686 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 10686 грн. - заборгованість за відсотками. 26 квітня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення прав вимоги № 107-МЛ/Т, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» прийняло належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог № 107-МЛ/Т від 26 квітня 2024 року (у новій редакції згідно додаткової угоди № 1 від 04 лютого 2025 року) ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] (№ з/п у Реєстрі 3255) за кредитним договором № 103565337 від 06.10.2023 в сумі 14686 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 10686 грн. - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до [PERSON] , позивачем не здійснювалося нарахування відсотків та штрафних санкцій. 04 лютого 2025 року ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» направило [PERSON] претензію із вимогою негайно погасити заборгованість за кредитним договором № 103565337 від 06.10.2023 року в розмірі 14686 грн., яка виконана не була. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за кредитним договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа № 6-459цс17), згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відтак суди мають з`ясувати належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу. Досліджені судом докази вказують на те, що 06 жовтня 2023 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, на виконання якого ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок позичальника кредитні кошти у розмірі 10000 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором. Після закінчення строку кредитування - 18 квітня 2024 року (з урахуванням пролонгації договору на 90 днів) [PERSON] не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними в повному обсязі. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а тому він несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та є правильним. Отже, розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 103565337 від 06.10.2023 року станом на 18 квітня 2024 року (дата закінчення строку кредитування з урахуванням пролонгації) становить 14686 грн., з яких: 4000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 10686 грн. - заборгованість за відсотками. Вказану заборгованість слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» задоволено у повному обсязі, тому сплачений ним судовий збір в сумі 2422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Outcome: approved