Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

16.12.2024 до Центрального районного суду м. Миколаєва звернувся представник позивача [PERSON] адвокат Гришаєва Я.М. з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. В позовній заяві позивач просить суд усунути перешкоди [PERSON] , 1986 р.н., у вихованні та спілкування із дочками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , шляхом визначення днів та місця участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні із неповнолітніми дочками, а саме: кожні перші, треті п`ятниці тижня, починаючи з 18.00 годин п`ятниці по 16.00 годину неділі, з правом ночівлі за адресою проживання батька, без присутності матері; у літній період 14 днів з правом ночівлі та проживання у батька, за адресою проживання батька, без присутності матері; у період зимових, весняних, осінніх канікул дві доби з правом ночівлі за адресою проживання батька, без присутності матері; у період новорічних та різдвяних свят дві доби з правом ночівлі за адресою проживання батька, без присутності матері; в день народження дітей 28.02 та 02.11, з 10.00 години до 14.00 години, без присутності матері; в будні дні 3 години поспіль, без присутності матері; безперешкодне щоденне спілкування з дітьми шляхом телефонного та/або електронного зв`язку через мережу Skype, Вайбер та інші. Позовні вимоги аргументує тим, що позивач уклав шлюб з відповідачкою від якої має дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Як зазначає в позові позивач діти проживають з відповідачем. Відповідач постійно своїми діями позбавляє позивача можливості спілкуватися із дочками, у житті котрих позивач бажає приймати участь, займатися їх вихованням. Зі сторони відповідача штучно створюються перешкоди стосовно неможливості нормального спілкування позивача з доньками, відповідач психологічно впливає на доньок з метою формування у них негативної думки про свого батька, вчиняє конфлікти, не даючи батьку спілкуватися з дітьми, а тому вимушений звернутися в суд для захисту своїх прав. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.12.2024 матеріали позовної заяви передано на розгляд до Заводського районного суду м. Миколаєва. Ухвалою суду від 11.02.2025 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Зобов`язано орган опіки та піклування ВК ММР надати висновок щодо способу участі [PERSON] у вихованні доньок. 16.04.20254\~від Служби\~у справах\~дітей адміністрації\~Заводського району\~Миколаївської міської\~ради надійшов\~лист №245-02\~від 16.04.2025\~за яким\~повідомлялось, перевіркою адреси [ADDRESS] встановлено, що з початком повномасштабного вторгнення рф в Україні, мати з дітьми евакуювались до Франції, де і проживають до цього часу. Орган опіки та піклування вважає недоцільним усунення батькові, [PERSON] , перешкод у спілкуванні з дітьми, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 29.04.2025 ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні 29.04.2025 заявлені позовні вимоги підтримала в повному об`ємі та просить суд їх задовольнити при цьому зазначив, що з початку повномасштабної агресії рф відносно України відповідач з дітьми виїхала за кордон до Французької Республіки та не поверталась до України. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному об`ємі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяв та клопотань до суду не надходило, відзив до суду не подано. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала раніше наданий суду висновок Органу опіки та піклування та вважала недоцільним усунення батькові перешкод у спілкуванні з дітьми, оскільки діти з матір`ю перебувають за кордоном. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.11.2022 встановлено укладення між сторонами шлюбу 05.09.2012 та народження доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , однак за фактом припинення шлюбних відносин суд шлюб розірвав. На теперішній час позивач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до службової характеристики в/ [NUMBER] від 06.10.2022 [PERSON] призваний по мобілізації з 14.04.2022 та під час проходження військової служби зарекомендував себе з позитивної сторони, старанний, дисциплінований, до обов`язків відноситься відповідально, має високий рівень виконавчої дисципліни. В колективі користується авторитетом, тактовний, за характером спокійний. Сусіди характеризують [PERSON] як комунікабельного, відповідального, ввічливого, не байдужого до чужого горя, що бере активну участь у громадському житті житлового кварталу, алкогольних та наркотичних засобів не вживає. Відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з відповідачем у вказаній квартирі зареєстровані їх спільні доньки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За повідомленням Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ від 02.04.2025 №19/27302-25-Вих в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасову окуповану територію або виїхали з такої території» відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянами України: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в період з 24.02.2022 по 27.03.2025, в базі даних не виявлено. За змістом висновку №9765/02.02.01-22/03/14/25 від 16.04.2024 про недоцільність усунення перешкод у спілкуванні з дітьми представник третьої особи зазначив, що перевіркою адреси [ADDRESS] встановлено, що з початком повномасштабного вторгнення рф в Україні, мати з дітьми евакуювались до Франції, де і проживають до цього часу. Питання щодо участі батька у вихованні дітей двічі (через неявку батька на засідання) 27.03.2025, 10.04.2025 розглядалось на комісії по захисту прав дитини. З огляду на відсутність дітей у м. Миколаєві третя особа не може вжити заходів передбачених п.73 Порядку…, затвердженого постановою КМУ №866 від 24.09.2008, обстежити умови проживання дітей, провести бесіди з дітьми та матір`ю, з`ясувати ставлення дітей до матері, батька та з`ясувати усі обставини, що призвели до виникнення спору між батьками. Орган опіки та піклування вважає недоцільним усунення батькові, [PERSON] , перешкод у спілкуванні з дітьми, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою\~статті 5 СК України\~передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Захист інтересів дитини знаходиться в одній площині поряд із такими фундаментальними правовими цінностями, як життя, здоров`я, свобода, безпека, справедливість. Захист інтересів дитини, її виховання обома батьками є запорукою становлення сильної держави, правового суспільства, оскільки зростаючи дитина перетворюється на правового партнера дорослих членів суспільства. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на виховання дитини. Навпаки, міжнародні договори та національне законодавство гарантують батькам реалізацію принципу рівності щодо виховання дитини. У відповідності до статті 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У статті 5 Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок наголошено на необхідності вжиття заходів щодо зміни соціальних та культурних моделей поведінки чоловіків і жінок для досягнення викоренення забобонів, звичаїв та всіх інших проявів, що ґрунтуються на ідеї неповноцінності чи зверхності однієї із статей або стереотипності ролі чоловіків і жінок, а також визначення загальної відповідальності чоловіків і жінок за виховання та розвиток своїх дітей за умови, що в усіх випадках інтереси дітей мають перевагу. В аспекті наявності підстав для встановлення обмежень щодо побачень батька з дитиною заслуговує на увагу рішення Європейського суду з прав людини від 19 жовтня 2023 року (заява № 35481/20 «Терещенко проти України»), в якому Суд констатував порушення\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~при зменшенні періодичності побачень батька з дитиною (4 дні на місяць) без відповідних і достатніх підстав для цього, зокрема що ці обмеження відповідали найкращим інтересам дитини. Матеріали не містили відомостей про те, що особиста зустріч батька з дитиною становила ризик для добробуту чи безпеки дитини. Крім того, Судом констатовано неврахування національними судами положень\~статті 19 СК України, відповідно до якої, вирішуючи спори щодо участі батьків у вихованні дитини, суди могли не погоджуватися з висновком органу опіки та піклування, лише якщо висновок органу був недостатньо обґрунтованим або суперечив інтересам дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою\~статті 7 СК України\~сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя\~статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини (стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до\~статті 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (стаття 157 СК України). Згідно з положеннями частини першої та другої\~статті 159 СК України\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Приймаючи рішення в інтересах дитини суд має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства. Відповідно до частини четвертої і п`ятої\~статті 19 СК України\~при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста\~статті 19 СК України). У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Як підтвердила третя особа у висновку №9765/02.02.01-22/03/14/25 від 16.04.2024 про недоцільність усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, що перевіркою адреси [ADDRESS] встановлено, що з початком повномасштабного вторгнення рф в Україні, мати з дітьми евакуювались до Франції, де і проживають до цього часу, що підтверджувалось позивачем у судовому засіданні та наданих ним оОргану опіки та піклування письмових пояснень від 14.02.2025. Також суд вважає, що станом на 24.02.2022 безпосередньо після агресії рф у не значний проміжок часу громадяни України могли покинути територію України і без обов`язкового митного оформлення. Позивач та відповідач мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Жодних переваг, пріоритету у спілкуванні та вихованні дітей відповідачка не має, хоч доньки і проживають з нею. Тимчасовий виїзд дітей за кордон не повинен використовуватися як спосіб обмеження прав батька на спілкування з ними, яке повинно реалізовуватися задля підтримки родинних зв`язків та емоційного контакту малолітньої дитини з батьком.\~Подібного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2024 року у справі № 696/299/23. Наслідки особистого конфлікту між батьками негативно впливають на дітей. Існування між сторонами неприязних стосунків ускладнює погодження ними форм та методів спілкування з доньками, тож зобов`язання матері не чинити відповідні перешкоди батькові дітей, визначене судовим рішенням, сприятиме розумінню з її боку того, що права кожного з батьків є рівними. Діти повинні спілкуватися як з матір`ю, так і з батьком. У рішенні від 11.07.2017 у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07.12.2006, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,\~стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постановах Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 196/1202/19 (провадження № 61-5501св22), від 26.06.2023 у справі № 753/5374/22 (провадження № 61-2097св23). Враховуючи наявність правових підстав для задоволення позову, оскільки участь батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними відповідають інтересам дітей, забезпечує справедливу рівновагу між забезпеченням прав дітей та батьків, а також рівність прав батьків щодо дітей, постійне проживання дітей станом на теперішній час на території Французької Республіки (за кордоном), приймаючи до уваги повномасштабне вторгнення російської федерації та введення з 24.02.2022 на території України воєнного стану, з метою забезпечення безпеки дітей, суд вважає, що необхідно визначити участь позивача [PERSON] у вихованні доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та встановити йому графік спілкування з дітьми наступним чином: без присутності матері [PERSON] з можливістю відвідування дітьми місця проживання батька, з 08:00 год. кожної першої та третьої суботи поточного місяця до 16:00 год кожної першої та третьої неділі поточного місяця (з ночівлею); надати [PERSON] \~можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з доньками не менше 3 (трьох) годин протягом дня в день народження дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з урахуванням графіку занять/навчання дітей, без присутності матері, за місцем проживання дітей, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій сторонами території; надати [PERSON] \~можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з доньками не менше 3 (трьох) годин протягом дня у День народження позивача, у дні релігійних та офіційних свят (Новий рік, Різдво, Великдень, Трійця, День незалежності України) за місцем проживання дітей, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій сторонами території, без присутності матері; спільний відпочинок [PERSON] з доньками щорічно 14 (чотирнадцяти днів) поспіль в період з 20 червня та/або з 15 серпня, без присутності матері, з попереднім наданням відомостей матері [PERSON] , про місце перебування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком; проведення часу [PERSON] \~разом з доньками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у зимовий період протягом двох днів (зимові канікули в період відвідування навчального закладу), у весняний період протягом двох днів (весняні канікули в період відвідування навчального закладу), у осінній період протягом двох днів (осінні канікули в період відвідування навчального закладу) без присутності матері з ночівлею за місцем проживання батька; вільне спілкування батька з доньками за допомогою телефонного або іншого засобу зв`язку (Інтернет, соціальні мережі, тощо), що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування, а саме: кожного дня з 17:30 до 18:30. Деталі зустрічей попередньо узгоджувати з [PERSON] , з врахуванням стану здоров`я доньок та інших факторів, які можуть спричинити перешкоди зустрічам. При цьому, обґрунтованим і доцільним є відстрочення виконання рішення суду в частині зустрічей батька [PERSON] \~ з доньками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на час перебування їх за кордонам не на території України до закінчення дії воєнного стану на території України та зобов`язати матір дітей [PERSON] організувати спілкування доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] \~ в режимі відео зв`язку через засоби мобільного зв`язку кожного дня з 18:30 години до 19:30 години по Київському часу. Визначені способи участі батька у спілкуванні та вихованні доньок забезпечать справедливу рівновагу між інтересами дітей та батьків, а також рівність прав батьків щодо дітей, не будуть мати нав`язливого та обтяжливого характеру для дітей, та сприятимуть налагодженню довірливих відносин батька із доньками. На підставі викладеного,

Outcome: partial