Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

25 листопада 2024 року, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за нею, [PERSON] , [INFO] , право власності на кооперативну квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65,3 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що [PERSON] на підставі Ордеру № 398 від 16 липня 1987 року, виданого на підставі рішення загальних зборів членів житлово-будівельного кооперативу від 07.07.1987 року, затвердженого рішенням Луцької ради народних депутатів, як члену ЖСК № 53 вселилась в квартиру [ADDRESS] сім`ї: [PERSON] - чоловік та сини: [PERSON] , [PERSON] . Чоловік позивачки [PERSON] помер [INFO] , шо підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . 26.09.2024 р., представником позивача був поданий адвокатський запит № 26-09/01 до Державного архіву Волинської області з проханням надати належним чином завіреної копії Рішення Луцької міської ради народних депутатів від 09.07.1987 номер 213. Державний архів Волинської області у відповідь на Адвокатський запит надіслав ксерокопії з рішення виконавчого комітету Луцької міської Ради народних депутатів від 09.07.1987 номер 213 Про заселення житлово-будівельних кооперативів №№ 52,53,54,56 стосовно [PERSON] . Отже, як вбачається з відповіді на адвокатський запит позивач була членом житлового будівельного кооперативу № 53. Житловий кооператив № 53, на рахунок якого сплачувались пайові внески позивачем, наразі припинив свою діяльність, не зареєстрований як юридична особа, про нього відсутні відомості в єдиному Державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Згідно довідки № 1 від 23 травня 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Кравчука 3- станом на 23 травня 2024 р. по квартирі [ADDRESS] заборгованості перед ОСББ КРАВЧУКА 3 немає. В довідці зазначено, що будинок [ADDRESS] - квартирний, зданий в експлуатацію в 1987 році. Квартира, в якій проживає позивач та члени її сім`ї, розташована на 1 поверсі 9 поверхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 37,63 кв. м, загальною площею 62,45 кв.м. Позивач з моменту отримання ордеру, а саме з липня 1987 року, проживає в квартирі, користується нею, належним чином утримує її, сплачуючи на протязі більше як тридцяти років усі комунальні платежі. Місце проживання позивача зареєстровано у вказаній квартирі. Позивач не оформила належним чином право власності після сплати усіх платежів і наразі позбавлена можливості зробити це в позасудовому порядку, що підтверджується наступними обставинами та доказами. Згідно відповіді Комунального підприємства «Волиньпроект» Волинської обласної ради № 3358/01-04 від 14.06.2024 Комунального підприємства «Волиньпроект», станом на 31.12.2012 p. право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Рішенням № 74839294 від 02 вересня 2024 року позивачці було відмовлено у проведенні державної реєстраційних дій, у зв`язку неподанням нею видану кооперативом довідки про членство особи в такому кооперативі та внесення таким членом кооперативного пайового внеску в повному обсязі. ЖБК № 53 припинив свою діяльність понад 25 років, тому отримати таку довідку в позивача відсутня можливість. Згідно відповіді на адвокатський запит ОСББ Кравчука 3» від 19.11.2024 року-надати інформацію про балансову вартість квартири та інформацію чи були сплачені повному обсязі пайові внески об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Кравчука 3 не має можливості, так як об`єднання не є балансоутримувачем будинку, та не є правонаступником житлово-будівельного кооперативу № 53, а тому будь-яку вартість об`єднання визначити не може. В об`єднанні відсутні будь - які дані, в тому числі і господарська книга, щодо сплати членських внесків по квартирі, так як дана книга велась в кооперативі, який був створений на час будівництва будинку, а ОСББ було створено 06.03.2020 році і ніяких документів, які підтверджують сплату членських внесків, позивачу ніхто не передав. У позивача зберіглась квитанція про сплату пайових внесків на розрахунковий рахунок №60740 «Держбанка», так згідно квитанції від 29.01.1986 року позивачем було сплачено 3320 руб. (три тисячі триста двадцять руб.) отримувач коштів ЖЕК 53. Згідно наданих копій книг № 1 та № 2 ЖСК 53 по вул. Кравчука 3 можна встановити інформацію про членів кооперативу, в тому числі і членство позивача, іншу інформацію ідентифікувати неможливо. Таким чином, враховуючи викладені обставини, а саме неможливість отримання довідки про членство в кооперативі та довідку про повне внесення нею пайових внесків, позивач не має можливості зареєструвати право власності на квартиру в позасудовому порядку а тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2024 року позовну заяву було залишено без руху (а.с. 42). Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.12.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.51). Клопотання [PERSON] про зменшення суми судового збору, на підставі ст. 136 ЗУ «Про судовий збір», - задоволено частково. Зменшено розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи до 6000,00 гривень. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с. 85). Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги, викладені в позовній заяві, підтримують та просять їх задовольнити (а.с. 100). 13.01.2025 року представник заявника Луцької міської ради Іщик Владислав Анатолійович подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника Луцької міської ради. При вирішенні спору покладаються на розсуд суду (а.с. 54). В судове засідання треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 72). В судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Враховуючи наведене, та вимоги ч. 2 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим слухати справу у відсутність учасників справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши та оцінивши представлені в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 16 липня 1987 року на підставі рішення загальних зборів членів житлово-будівельною кооперативу від 07.07.1987 року, затвердженого рішенням Луцької ради народних депутатів як члену ЖСК № 53 [PERSON] було видано ордер №398 на заселення у трьох кімнатну квартиру [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] чоловік, [PERSON] син, [PERSON] - син (а.с. 12). Чоловік позивачки - [PERSON] помер [INFO] , шо підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.13). Як вбачається з копії рішення виконавчого комітету Луцької міської Ради народних депутатів від 09.07.1987 року № 213 «Про заселення житлово-будівельних кооперативів №№ 52,53,54,56» позивач [PERSON] була членом житлового будівельного кооперативу № 53 (а.с.15-17). Згідно довідки № 1 від 23 травня 2024 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Кравчука 3, кооперативна квартира [ADDRESS] була видана [PERSON] та членам її сім`ї, яка складалась з [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син) та [PERSON] (син), на підставі Ордеру № 398 від 15.07.1987 року, який букв виданий згідно Рішення Луцької ради народних депутатів від 09.07.1987 року № 213. Будинок 144 - квартирний, зданий в експлуатацію в 1987 році. Квартира, в якій проживає позивач та члени її сім`ї розташована на 1 поверсі 9 поверхового будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 37,63 кв. м, загальною площею 62,45 кв.м., висота приміщенню 2,54 м. Станом на 23 травня 2024 р. по квартирі [ADDRESS] заборгованості перед ОСББ Кравчука 3 немає (а.с.18). Як вбачається з відповіді Комунального підприємства «Волиньпроект» Волинської обласної ради № 3358/01-04 від 14.06.2024 Комунального підприємства «Волиньпроект», станом на 31.12.2012 p. право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 20). Рішенням № 74839294 від 02 вересня 2024 року позивачці було відмовлено у проведенні реєстраційних дій, у зв`язку неподанням нею виданої кооперативом довідки про членство особи в такому кооперативі та внесення таким членом кооперативного пайового внеску в повному обсязі (а.с.19). Судом також встановлено, що ЖБК № 53 було ліквідоване, з огляду на що позивачка позбавлена можливості отримати довідку про членство в даному кооперативі та про сплату пайових внесків. Згідно відповіді на адвокатський запит ОСББ Кравчука 3» від 19.11.2024 року-надати інформацію про балансову вартість квартири та інформацію чи були сплачені в повному обсязі пайові внески об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Кравчука 3 не має можливості, так як об`єднання не є балансоутримувачем будинку, та не є правонаступником житлово-будівельного кооперативу № 53, а тому будь-яку вартість об`єднання визначити не може. В об`єднанні відсутні будь - які дані, в тому числі і господарська книга, щодо сплати членських внесків по квартирі, так як дана книга велась в кооперативі, який був створений на час будівництва будинку, а ОСББ було створено 06.03.2020 році і ніяких документів, які підтверджують сплату членських внесків позивачу ніхто не передав (а.с.24). Як вбачається з квитанції від 29.01.1986 року, позивачем було сплачено 3320 руб. (три тисячі триста давлять руб.) отримувач коштів ЖЕК 53 (сплата пайових внесків на розрахунковий рахунок № [NUMBER] «Держбанка») (а.с.23). Згідно наданих копій книг № 1 та № 2 ЖСК 53 по вул. Кравчука 3, підтверджується членство позивача в кооперативі, іншу інформацію ідентифікувати неможливо. Відтак, [PERSON] фактично позбавлена можливості отримати довідку про те, що вона була членом ЖБК № 53 і повністю сплатила пайові внески за квартиру. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує норми законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин. Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 року, визначено, що даний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, враховуючи те, що права на нерухоме майно продовжували існувати після 01.01.2004, до даних правовідносин також підлягають застосуванню норми чинного ЦК України. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Положення ст. 328 ЦК України передбачають, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. Згідно ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Право власності на таке майно у члена кооперативу виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону. Відповідно до ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу - і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Статтею 15 Закону України «Про власність», який діяв до вступу в силу ЦК України, передбачалось, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» за ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд. Згідно із п. 6 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства. За змістом ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до пп. 1 п. 80 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації прав на окремий індивідуально визначений об`єкт нерухомого майна (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу, подається довідка житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу про членство в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі, а також технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо). Тобто, виходячи із викладеного вище, до набрання чинності ЦК України від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 2004 року виникнення права власності на будинки, споруди та інше нерухоме майно не залежало від державної реєстрації, а наразі набуття права власності на кооперативну квартиру пов`язане лише з повним внесенням пайових внесків на квартиру. Як встановлено судом [PERSON] , отримала ордер на вселення в квартиру в 1987 році та в повному обсязі сплатила пайові внески державного кредиту на рахунок №60740 «Держбанка». Вказані обставини свідчать, що [PERSON] набула право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 65,3 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м. Таким чином, суд дійшов висновку, що на момент набуття права власності позивачем на спірну квартиру законодавством не була передбачена як обов`язкова видача свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, так і обов`язкова державна реєстрація права власності на таку квартиру. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати (ч. 1 та ч. 2 ст. 325 ЦК України). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а відтак позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved