Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу в якому зазначила, що 21 квітня 2018 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 509. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що сімейні відносини між ними почали поступово погіршуватись, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя. Відповідач не враховує її інтереси та бажань ділити все порівну, як обов`язки так і матеріальне становище. На підставі чого в сім`ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того що вони стали зовсім чужими людьми, спільно не проживають разом із вересня 2024 року. Враховуючи вищезазначене, позивачка вважає що їх шлюб розпався та носить лише формальний характер, а тому просить їх шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що 21 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 509 (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження у подружжя народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Вказані обставини визнані відповідачем, та вважаються судом доведеними в порядку ч.1\~ст.82 ЦПК України. Відповідно до п.10\~постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно\~ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно - сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін. Згідно\~ст.113 СК України, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу [PERSON] . Понесені позивачкою судові витрати з відповідача на її користь не стягувати.

Outcome: approved