Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

[PERSON] 04.02.2025 звернулась до суду з позовом до Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, в якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її матері вона прийняла спадщину у встановленому законом порядку, однак отримати свідоцтво на право на спадщину на будинок, збудований батьками не має можливості через відсутність правовстановлюючого документу. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області, власником будинку в [ADDRESS] , є [PERSON] . Враховуючи наведене позивач просить задовольнити її позовні вимоги. Ухвалою суду від 10.02.2025 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від відповідача, 19.03.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Холминська селищна рада не заперечує проти задоволення позовних вимог. Отже, відповідач визнав позовні вимоги [PERSON] . Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про слухання справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без участі представника Холминської селищної ради. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] уродженка с. Жукля, Корюківського району, Чернігівської області, проживає і є зареєстрованою у [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України [NUMBER] . Батьками позивача є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданим 21.09.1968 Жуклянською сільською радою депутатів трудящихся. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 02.11.2020 Виконавчим комітетом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області. Після смерті матері позивача залишився житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Матір позивача 14 червня 2019 року склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті, заповідає дочці [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено виконуючої обов`язки старости Жуклянського старостинського округу Холминської селищної ради І.В. Прохоренко. Зареєстровано в реєстрі за № 10. Позивач звернулась до Менської державної нотаріальної контори з заявою від 10.02.2021 про прийняття спадщини після матері [PERSON] . Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1889/02-31 від 04.12.2024 оскільки правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок спадкоємцем не надано до нотаріальної контори, а також відсутня Державна реєстрація прав власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, нотаріус Менської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Відповідно до довідки виданою виконкомом Холминської селищної ради Корюківського району Чернігівської області № 5 від 09.01.2025 власником будинку в [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] . Згідно технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , складається з А -житлового будинку, Б сараю, В погреба, Г літньої кухні. Згідно довідки КРКП «Рампа» БТІ житловий будинок з надвірними будівлями розташований в [ADDRESS] . Житловий будинок А дерев`яний 100% готовності, 40 % зносу. Житлова площа будинку становить 24,5 м.кв., загальна площа 68,2 м.кв. З надвірних будівель сарай Б дощатий, погріб В цегляний, літня кухня Г дощата. Загальна інвентарна вартість становить 93587 грн. За даними Корюківського РБТІ станом на 31.12.2012 власність не зареєстровано. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить із наступного. Відповідно до ст.ст. 1216 -1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. [PERSON] належним чином прийняла спадщину за [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадщини входить зокрема будинок, що розташований за адресою [ADDRESS] , право власності на який не було зареєстровано відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст.ст. 25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Враховуючи те, що позивач вважається такою, що прийняла спадщину за [PERSON] , інші спадкоємці відсутні, однак за умови відсутності реєстрації права власності на будинок відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», але за умови визнання державою речових прав, які були зареєстровані в порядку до набрання чинності вказаним законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог при визнання за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору в розмірі 605,60 грн. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved