Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якому просив суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором на загальну суму 97773,88 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 07 червня 2023 року сторонами підписано Заяву-договір № 20677440 _RESTRUCT про надання кредиту, згідно умов якої відповідачка просила надати споживчий кредит на рефінансування заборгованості в АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ТАСКОМБАНК» (далі за текстом - АТ «ТАСКОМБАНК») в рамках кредитного продукту «Врегулювання кредитної заборгованості» на умовах: сума кредиту 92616,38 грн.; строк кредиту 60 місяців (з 07 червня 2023 року до 07 червня 2028 року); проценти за користування кредитом у розмірі 0,001 % річних; комісія за обслуговування кредиту 2,90 %, що складає 2685,88 грн. Позивач здійснив надання кредиту одноразово в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідачки, однак відповідачка своїх зобов`язань належним чином не виконувала внаслідок чого у відповідачки перед позивачем утворилась заборгованість, яка станом на 21 жовтня 2024 року становить 97773,88 грн., що складається із: заборгованості по тілу кредиту у сумі 74742,16 грн.; заборгованості по відсоткам (в тому числі прострочена) у сумі 0,16 грн.; заборгованості по комісії (в тому числі простроченій) у сумі 23031,56 грн. Враховуючи, що відповідачка добровільно взятих на себе зобов`язань за вказаним договором не виконувала позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представниця позивача, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, але просила суд про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що зазначила у позовній заяві. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання двічі поспіль була повідомлена належним чином. Так, судом, відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідачки, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з поштовими конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідками відділення «Укрпошти» з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», свідчить про неможливість вручення відповідачці судових повісток, та відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручений відповідачці належним чином. Крім того відповідачка відзив на позов, клопотання про розгляд справи за її відсутності до суду не подала, про причини неявки в суд не повідомила. У постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд бере до уваги, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22). Отже, відповідачка зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2022 року в справі № 175/4075/18 (провадження № 61-5401св22), якщо належним чином повідомлені сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. З матеріалів справи не вбачається, що відповідачка надавала суду доказів неможливості прибути у судове засідання. Суд враховує строки розгляду справи, передбачені законом, дві неявки поспіль відповідачки у судове засідання без поважних причин, а також не встановлення наявності поважних причин для її неявки. Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідачки про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений ЦПК України. Виходячи з вищезазначеної практики ЄСПЛ, беручи до уваги дві неявки поспіль відповідачки у судове засідання, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідачки, яка з 11 листопада 2024 року, тобто з моменту прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, до ухвалення даного заочного рішення жодного разу у судове засідання не з`явилась, станом розгляду справи не цікавилась, тим самим своїм процесуальним обов`язком з`явитись в судове засідання за викликом, знехтувала. Враховуючи вказані факти, згоду представниці позивача, що викладена у позовній заяві, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржниці від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 07 червня 2023 року АТ «ТАСКОМБАНК» (а. с. 40-45), позивач у справі, та [PERSON] (а. с. 34-36), відповідачка у справі, підписали Заяву-договір про надання кредиту на «Врегулювання кредитної заборгованості» № 20677440_RESTRUCT, згідно умов якої позивач надав відповідачці кредит на рефінансування заборгованості у АТ «ТАСКОМБАНК» на суму 92616,38 грн. у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідачки строком на 60 місяців зі сплатою 0,001 % річних від суми боргу за договором та комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,90 %, що складає 2685,88 грн. та нараховується щомісячно на загальну суму кредиту, а відповідачка зобов`язалася повертати кредит та сплачувати відсотки за його користування відповідно до графіку платежів (а. с. 7-16). Усі основні умови кредитування, зокрема, строк дії договору, процентна ставка за користування кредитом та інші умови кредитування відображені у паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачкою (а. с. 17-18). Позивач умови вказаної заяви-договору виконав у повному обсязі шляхом проведення дебетового переказу коштів у сумі 92616,38 грн., що підтверджується випискою за період з 07 червня 2023 року по 21 жовтня 2024 року (а. с. 20-33). [PERSON] ,\~відповідачка у\~справі,\~свої зобов`язання\~щодо погашення\~основної суми\~боргу за\~кредитним договором\~та сплати\~відсотків за\~користування кредитом,\~комісії належним\~чином не\~виконувала,\~внаслідок чого\~станом на\~21\~жовтня 2024\~року за\~розрахунком позивача\~утворилася заборгованість\~у розмірі\~97773,88\~грн.,\~з якої:заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) у сумі 74742,16 грн.; заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена) 0,16 грн.; заборгованість по комісії (в тому числі простроченій) 23031,56 грн. (а. с. 19). При виникненні простроченої заборгованості за основною сумою боргу за Кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених Заявою-договором, позивач має право вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів та інших платежів, та стягнути заборгованість в примусовому порядку (пункт 3.3.2. Заяви-договору про надання кредиту на «Врегулювання кредитної заборгованості» № 20677440_RESTRUCT). З метою досудового врегулювання спору АТ «ТАСКОМБАНК», позивач у справі, звернувся до [PERSON] , відповідачки у справі, з повідомленням-вимогою № 178411/70 від 06 травня 2024 року про дострокове погашення кредиту, а також сплати нарахованих відсотків та інших платежів протягом 30 днів з дня отримання вказаного повідомлення-вимоги (а. с. 37, 38). Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1, частини 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом частини 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Положеннями частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 2 статті 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Отже, відповідачка своїм підписом у Заяві-договорі про надання кредиту на «Врегулювання кредитної заборгованості» № 20677440_RESTRUCT від 07 червня 2023 року підтвердила, що між нею та позивачем досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в тому числі договору про надання банківських послуг рахунку та кредитного договору. Судом встановлено, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, у тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 1 статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилом статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині 2 статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що АТ «ТАСКОМБАНК» був наданий [PERSON] кредит в розмірі та на умовах, передбачених вказаною заявою-договором, однак, відповідачка всупереч вимог чинного законодавства належним чином свої зобов`язання з повернення чергової частки кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконала та не здійснювала повернення кредиту та сплати процентів, комісії у повному обсязі у встановлені строки. Ці обставини не підлягають доказуванню, оскільки про них зазначено в позовній заяві та вони не спростовані відповідачкою. Доказів на спростування отримання кредиту в сумі 92616,38 грн. [PERSON] , відповідачкою у справі, суду не надано. У зв`язку з неповерненням чергової частини кредиту та сплати відсотків за користування кредитом відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України АТ «ТАСКОМБАНК» має право вимагати дострокове повернення частини кредиту, яка залишалася, та сплатити відсотків, комісії, належних йому. Відповідно до\~розрахунку,\~наданого позивачем,\~правильність якого\~перевірена судом,\~загальна сума\~заборгованості відповідачки\~перед позивачем\~станом на\~21\~жовтня 2024\~року становить\~у розмірі\~97773,88\~грн.,\~з якої:заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) у сумі 74742,16 грн.; заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена) 0,16 грн.; заборгованість по комісії (в тому числі простроченій) 23031,56 грн. (а. с. 29). Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості за Заяві-договорі про надання кредиту на «Врегулювання кредитної заборгованості» № 20677440_RESTRUCT від 07 червня 2023 року відповідачкою суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за вказаним договором суду також не надано, чим відповідачкою не виконані вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України, тому вказаний розрахунок приймається судом як доказ у вирішенні спору. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову АТ «ТАСКОМБАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості на загальну суму 97773,88 грн., оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка доводять, що позов обґрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та вони не спростовані відповідачкою. У зв`язку\~із задоволенням\~позовних вимог\~позивача,\~відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422,40 грн., оскільки сплата судового збору підтверджена платіжною інструкцією № 1521 від 25 жовтня 2024 року (а. с. 6).

Outcome: approved