Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] ,\~в якому\~просить стягувати\~з відповідачки\~на його\~користь аліменти\~на утримання\~неповнолітнього сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~у твердій\~грошовій сумі\~в розмірі\~6000\~грн.,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування\~позовних вимог\~вказав,\~що він\~проживав без\~реєстрації шлюбу\~із відповідачкою\~ [PERSON] ,\~під час\~якого у\~них народився\~син [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Відповідачка,\~яка проживає\~окремо,\~є особою\~працездатного віку,\~має задовільний\~стан здоров`я,\~ніякої участі\~в утриманні\~спільної дитини\~не приймає,\~хоча має\~можливість забезпечити матеріальне утримання своєї дитини, оскільки отримує одноразову грошову допомогу у розмірі 300000 гривень, у зв`язку із загибеллю її старшого сина військовослужбовця. Із врахуванням того, що він не має даних про те, чи відповідач працевлаштована, тому, просить стягувати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також вказав, що 26.08.2024 їхньому сину [PERSON] було проведено операцію, після якої потрібні кошти для подальшого лікування сина та проведення йому обстежень. Додав, що він не має можливості повноцінно працювати, при цьому, «перебивається постійними заробітками», оскільки сину [PERSON] потрібна постійна батьківська підтримка у зв`язку із загибеллю його старшого брата. Посилаючись на наведене, позивач просить позовну вимогу задовольнити. Представником відповідачки [PERSON] адвокатом Квятковським Д.В. подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого останній позовні вимоги визнає частково та просить визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При визначенні остаточного рішення врахувати докази вже здійснених витрат відповідачкою на утримання дитини. В обгрунтування відзиву представник відповідачки посилається на те, що відповідачка визнає необхідність участі у забезпеченні потреб дитини, однак, з огляду на реальні фінансові можливості відповідачки, вона визнає частину позовних вимог та погоджується сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 3 000 грн. щомісячно, оскільки такий розмір аліментів вважає обґрунтованим, співмірним із її доходами та достатнім для забезпечення основних потреб дитини. Додав, що відповідачка регулярно здійснює витрати на потреби сина [PERSON] , що підтверджується видатковими накладними на придбання: електровелосипеда на суму 27 000 грн., ноутбука, мишки, килимка та інших необхідних товарів для навчання сина на суму 20 847 грн., планшета Xiaomi Redmi Pad SE на суму 8 900 грн. із захисним склом та чохлом для навчання, холодильника на суму 16 950 грн.. Ці витрати включають товари для освіти, побуту та особистого розвитку дитини, що підкреслює активну участь відповідачки у фінансовому забезпеченні сина. Крім того вказав, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували витрати на дитину в заявленому розмірі або відсутність участі відповідачки у забезпеченні потреб дитини. Позивачем [PERSON] до суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої останній уточнив свої позовні вимоги та просив визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з [PERSON] для утримання неповнолітнього сина, з урахуванням її матеріального стану, не менше 30 000 грн., що становить 10 % щомісячного доходу відповідачки. У відповіді на відзив позивач додав, що відповідачці рішенням комісії Головного управління Національної гвардії України, доведеного листом від 01.05.2024 №27/13/3-7385/13, як матері померлого сина було погоджено виплату грошової допомоги в сумі 15\~000 000,00 грн., передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168. Тобто, кожного місяця відповідачка отримує 300 000 гривень, а тому, вважає, що відповідачка має можливість сплачувати як мінімум 30 000 гривень. Вважає посилання представника відповідачки на те, що відповідачкою для дитини придбано холодильник, сушку для фруктів та інші побутові товари є невірними, оскільки такі придбання не є витратами, які безпосередньо спрямовані на забезпечення потреб дитини. Додав, що в період з вересня 2024 року по січень 2025 року, тобто коли відповідачка покинула сім`ю, вона жодних покупок для сина не здійснювала. Зазначені вище покупки слугують загальним побутовим потребам, але не замінюють належного фінансового забезпечення, яке має бути надано на утримання дитини. Придбання відповідачкою побутової техніки, яка не стосується безпосередніх потреб дитини, не є виконанням зобов`язання щодо її матеріального утримання. Тому вважає, що, фактичні витрати на утримання дитини залишаються на ньому, як на батьку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, відповіді на відзив на позовну заяву та просив їх задовольнити. Також вказав, що він працює оператором котельні посезонно (5, 6 місяців на рік) у ліцеї м.Копичинці. Решта 6 місяців в рік він офіційно не працює, оскільки має неофіційні підробітки, від яких отримує дохід від 3000 грн. до 5000 грн.. В загальному отримує за вказаний період підробітків до 20\~000 грн.. Крім того, за здачу в оренду належних йому трьох земельних паїв, які він отримав у спадщину від мами, баби та тітки отримує на рік кошти в сумі приблизно 25800 грн.. Додав, що на утримання сина в місяць витрачає приблизно 3000 4000 грн.. Із відповідачкою [PERSON] він проживав у цивільному шлюбі з 2000 року до початку вересня 2024 року, від проживання в якому у них народилися двоє дітей: дочка [PERSON] , 2001 року народження та син [PERSON] , 2008 року народження. Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з ним у с.Теклівка і перебуває на його утриманні. Син навчається в 11-му класі вечірньої школи м.Копичинці. Будь-які гуртки не відвідує та на будь-які спортивні секції для дітей не ходить, оскільки вони всі платні. Додав, що він оплачував кошти за проведення операції сину, проте доказів на підтвердження цього він не може надати. Також зазначив, що відповідачка [PERSON] ніде не працює і з жовтня 2024 року проживає окремо, оскільки одружилася з [PERSON] .. Від вказаного шлюбу у них дітей немає. На обліку у центрі зайнятості як безробітна не перебуває та підприємницькою діяльністю не займається. У 2023 році, до загибелі її сина від першого шлюбу [PERSON] , відповідачка їздила закордон на заробітки. На даний час остання на заробітки закордон не їздить. [PERSON] не є особою з інвалідністю. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Квятковський Д.В. в судовому засіданні відзив на позов підтримали, посилаючись на обставини зазначенні у ньому, вказавши, що позовні вимоги визнають частково та не заперечують щодо стягнення з відповідачки на користь позивача аліментів на утримання їх сина у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Також відповідачка вказала, що вона з позивачем у цивільному шлюбі проживала до кінця серпня 2024 року і з того часу син [PERSON] та позивач поживають без неї. Вона проживає окремо в с. Котівка Чортківського району, ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості на обліку не перебуває, до загибелі сина [PERSON] неодноразово їздила за кордон на заробітки, нерухомого майна у власності немає, часто хворіє, у зв`язку з чим, лікується амбулаторно, щомісяця з 31.10.2024 по даний час. Інших утриманців, крім сина немає. В жовтні 2024 року, до подання позивачем позову до суду про стягнення аліментів, син приходив до неї і вона дала йому кошти в сумі 600 дол.США, в листопаді 2024 року сину дала 20000 грн. на лікування зубів. З приводу зазначеного позивач у судовому засіданні не заперечував. З листопада 2024 до сьогоднішнього дня вона сину коштів не дає, через те, що вона неодноразово телефонувала до сина, і просила його приїхати до неї, щоб вона дала йому гроші. Проте, позивач сину не дозволяє спілкуватися з нею, йти до неї, і коли вона телефонує до сина, позивач відразу бере трубку і обзиває її. Син з нею не хоче спілкуватися, тікає від неї. Під час спільного проживання із позивачем і сином [PERSON] , вона все купувала дитині. Син з нею не хоче проживати, оскільки вона одружилася і проживає з іншим чоловіком. Вона буде допомагати сину. Син [PERSON] навчається у Копичинецькій вечірній школі 2 роки. Будь-яких документів, на підтвердження поганого стану здоров`я сина [PERSON] немає. Крім того зазначила, що її призначено та виплачується з травня 2024 року одноразова допомога у зв`язку із загибеллю на війні її сина від першого шлюбу - [PERSON] . Перераховано її 3000 000,00 грн.. Виплату решти невиплаченої суми коштів одноразової допомоги розділено на три роки, які вона щомісячно отримує в розмірі по 300\~000 грн. на місяць. Інших доходів, крім, отримуваної допомоги, вона немає. Представник відповідачки\~адвокат Квятковський\~Д.В.\~у судовому\~засіданні зазначив,\~що позовна\~вимога про\~стягнення з\~відповідачки аліментів\~у розмірі\~30\~000\~грн.\~на утримання\~сина не\~підлягає до\~задоволення.\~Виплата відповідачці\~одноразової допомоги\~як матері\~загиблого сина\~жодним чином\~не може\~братися до\~уваги при\~стягненні аліментів\~і не\~може рахуватися\~доходами відповідачки.\~За станом\~ свого\~здоров`я відповідачка\~в процесі\~виготовлення документів\~на підтвердження\~статусу особи\~з інвалідністю.\~Відповідачка не\~заперечує матеріально\~утримувати сина,\~але через\~конфліктну ситуацію\~з його\~батьком,\~не утримує\~і не\~спілкується з\~сином. Також вказав, що відповідачка налагодить стосунки з сином. Відкриє картковий рахунок у банку на ім`я сина, куди буде перераховувати кошти. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Під час спільного проживання без реєстрації шлюбу у сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 вересня 2021 року Гусятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с.5). Позивач [PERSON] з сином [PERSON] зареєстровані і проживають окремо від відповідачки, в [ADDRESS] . Вказані обставини підтверджуються довідкою №262, виданою Котівським старостинським округом Копичинецької міської ради Чортківського району, Тернопільської області 14 жовтня 2024 року, копією довідки № 268 від 16.10.2024, виданої цим ж органом місцевого самоврядування, відміткою в копії паспорта громадянина України [PERSON] , серії [NUMBER] (а.с.2-4,8,58). Відповідачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , фактично проживає в [ADDRESS] , що підтверджено відповіддю №880277 від 01.11.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру(а.с.12). Вказаний факт підтверджено відповідачкою і не заперечено позивачем по справі в судовому засіданні. Згідно копії виписки №12541/24 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, виданої КНП «Івано-Франківська ОДКЛ ІФ ОР», [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні вказаного медичного закладу в період з 26.08.2024 по 30.08.2024, де йому 27.08.2024 була проведено оперативне лікування (а.с. 7). Крім того, з долучених накладної від 10 липня 2024 року; картки клієнта [PERSON] по управлінському обліку з 01.06.2024 по 31.08.2024 магазину «Слухавка», а саме - видаткової накладної № КОП 0010806 від 01.07.2024, - видаткової накладної №КОП 0011181 від 07.08.2024; видаткової накладної № 2В-2506-301 від 25 червня 2024 року, виданої ФОП [PERSON] (а.с.35, зворот.35, 36) вбачається, що відповідачка понесла з червня 2024 року по серпень 2024 року включно витрати на придання різної побутової техніки для сина [PERSON] .. Вказаний факт не заперечено позивачем в судовому засіданні. Із долучених платіжних інструкцій від 20.01.2025, 28.01.2025, товарного чека від 25.10.2024, фіскальних чеків від 30.12.2024, 28.01.2025, довідки від 07.01.2025 вбачається, що позивач у період з жовтня 2024 року по січень 2025 року включно поніс витрати на санацію порожнини рота суну [PERSON] , на придбання йому зимових черевик, мобільного телефона та забезпечення побутових та господарських потреб сина [PERSON] (а.с.56,57,59,60,82). Вказаний факт не заперечено відповідачкою в судовому засіданні. Як вбачається\~з копії\~листа т.в.о.\~командира військової\~частини [NUMBER] \~Національної гвардії\~України [PERSON] \~за №50/28/13-5162\~від 17.05.2024,\~рішенням комісії\~Головного управління\~Національної гвардії\~України,\~доведеного листом\~від 01.05.2024\~№27/13/3-7385/13,\~ [PERSON] \~було погоджено\~виплату грошової\~допомоги в\~сумі 15\~000\~000,00\~грн.,\~передбаченої п.\~2\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 28\~лютого 2022\~року №168,\~ як\~матері загиблого\~під час\~захисту Батьківщини\~у період\~воєнного стану\~солдата [PERSON] .\~14\~травня 2024\~року на\~підставі наказу\~командира ВЧ\~ [NUMBER] \~від 08\~травня 2024\~року №1089\~ [PERSON] \~було перераховано\~1/5\~від призначеної\~суми -\~3000\~000,\~00\~грн.\~У листі\~також зазначено,\~що залишок\~невиплаченої суми\~одноразової грошової\~допомоги (4/5\~від призначеної\~суми)\~буде виплачуватись\~щомісячно,\~рівними частками\~в сумі\~300\~000\~гривень впродовж\~40\~місяців (за\~наявності коштів\~державного бюджету),\~факт смерті\~якого підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 30 серпня 2023 року Гусятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.38,39). Суд, заслухавши доводи сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по\~справі докази,\~вважає,\~що позовні\~вимоги підлягають\~до часткового\~задоволення,\~виходячи із\~наступних підстав. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами\~ст. 180 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Cтаттею 141\~СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 2\~статті 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин 1,2\~статті 155 СК України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.ч.1,2, 3\~ст.181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу вимог ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до вимог ч.1\~ст.184 Сімейного кодексу України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В силу вимог ч.1\~ст.191 ЦПК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до роз`яснень викладених у п. п. 17, 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями\~ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). \~Згідно\~ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»\~установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. \~ \~ \~ \~ Встановлено,\~що неповнолітній\~син [PERSON] \~перебуває на\~утриманні батька, відповідачка належним чином у добровільному порядку не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання неповнолітнього сина, а тому з відповідачки, яка є матір`ю дитини та має обов`язок утримувати її, слід стягувати аліменти. Також судом встановлено,\~що відповідачка\~є особою\~працездатного віку,\~ при\~цьому ніде\~не працює.\~Обставин її\~незадовільного стану\~здоров`я\~судом не\~встановлено. Інших утриманців, крім сина [PERSON] відповідачка немає. Відтак,\~відповідачка має\~змогу працювати та матеріально утримувати свого сина [PERSON] .. Враховуючи вищезазначене, вимоги Закону та те, що відповідачка є особою працездатного віку, відсутність доказів незадовільного стану її здоров`я, інших утриманців, крім неповнолітнього сина [PERSON] не має,\~ відсутність постійного заробітку, приймаючи до уваги інтереси дитини та забезпечення її гармонійного розвитку, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідачки в користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн, але не менше 50 % (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що визначений розмір аліментів в достатній мірі забезпечить потреби та нормальні умови життя дитини, враховуючи його вік. При визначенні розміру аліментів, суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби дитини для забезпечення її гармонійного розвитку, відсутність у відповідачки інших утриманців. Доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, відповідачкою не надано та в судовому засіданні не здобуто. При цьому, суд звертає увагу на те, що законодавство України дає право батькам згодом змінити встановлений розмір аліментів в сторону його збільшення або зменшення у зв`язку зі зміною матеріального становища, сімейного стану, стану здоров`я платника або одержувача аліментів чи за наявності інших життєвих ситуацій. Схожі висновки містяться в постанові Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі №760/6988/22. В силу вимог ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас, позивачем не доведено належними та достатніми доказами, можливість відповідачки сплачувати аліменти у розмірі 30 000 гривень щомісячно на утримання сина [PERSON] .. Посилання позивача на те, що допомога, отримана відповідачкою у зв`язку із загибеллю її сина [PERSON] , є частиною майнового стану відповідачки, а тому повинна бути врахована судом, суд не приймає до уваги, оскільки згідно ст.81 СК України та п.1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року №146, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час захисту Батьківщини, яка виплачується відповідачці як матері загиблого під час захисту Батьківщини у період воєнного стану солдата [PERSON] в сумі 150000000,00 грн. передбаченій п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», не входить до вищевказаного Переліку видів доходів. Крім того, вказана допомога є одноразовою допомогою, немає постійного характеру та не відноситься до видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Той факт, що виплату частини вказаної вище допомоги розподілено на 40 місяців не свідчить про її неодноразовість. Посилання позивача на те, що оплачені ним кошти за придбання будівельних матеріалів для проведення ремонту у кімнаті сина, за комунальні послуги за користування електроенергією та газом за місцем їх спільного із сином проживання є коштами, які витрачені на утримання сина, суд не приймає до уваги, оскільки вони не мають правового значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини. Посилання відповідачки на те, що вона з 31.10.2024 часто хворіє, суд вважає голослівним, оскільки вони жодними доказами не підтверджені. Посилання відповідачки на те, що вона надавала матеріальну допомогу сину, суд враховує. Разом з тим, спір між сторонами з приводу розміру аліментів не врегульований, про свідчить звернення позивача до суду, а тому підлягає вирішенню судом. Добровільне надання матеріальної допомоги не є обставиною, яка передбачена законом і яка враховується при визначенні розміру аліментів. Згідно ч.1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідачки в дохід Держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі наведеного, ст.ст.\~150,\~155, 180-182,184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial