Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням із зняттям із зареєстрованого місця проживання Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в обґрунтування якого вказала, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2024 вона є власницею квартири за адресою: [ADDRESS] . У зазначеній квартирі крім неї зареєстрований відповідач, який не є членом сім`ї власника квартира, договори найму на проживання у спірному житловому приміщенні між ними не укладалися. Права користування на підставі сервітуту щодо вказаної квартири жодним власником встановлено не було. Відповідач є сторонньою особою для неї, яка перешкоджає належним чином користуватися та володіти вказаним житловим приміщенням, чим порушує її права як власника. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач та її представник до судового засідання не з`явилися, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи повідомлений у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Інших клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 08.01.2025 на підставі ухвали судді відкрите провадження у даній справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, призначене підготовче засідання на 06.02.2025, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. 06.02.2025 на підставі ухвали суду підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду на 18.03.2025. В судовому засіданні у зв`язку із неявкою відповідача, що був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ними відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 12 липня 2024 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Сеідовою Вікторією Олександрівною, реєстр 2995, позивачу належить квартира за адресою: [ADDRESS] . В даній квартирі, також зареєстрований [PERSON] [INFO] з 22.10.2020. V. Оцінка суду. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сім`ї та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз положень глави 32\~ЦК України свідчить, що сервітут це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. Відповідач вселився у спірну квартиру до попереднього власника житла і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач є власником спірної квартири. Відповідач спільним побутом з позивачем не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч. 2 ст. 406 ЦК України. При цьому суд враховує висновки, викладені у постанові ВС від 14.08.2019, справа № 702/101/18. Судом не встановлено даних про укладення угод між позивачем та відповідачем щодо порядку користування зазначеною квартирою, тому суд вважає можливим визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою спірною квартирою. Щодо зняття з місця реєстрації відповідача Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, то в цих вимогах необхідно відмовити, оскільки Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради є третьої особою, а не відповідачем по справі і спору між позивачем та третьою особою щодо зняття реєстрації відповідача по справі на підставі рішення суду, судом не встановлено. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 321, 386, 391, 406 ЦК України, 150 ЖК України,

Outcome: partial