Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» про скасування наказу про оголошення догани, в якому просила суд скасувати наказ Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» від 25.04.2023 року № 74-К «Про оголошення догани». Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] працювала в Казенному підприємстві «Укрспецзв`язок» (КП «Укрспецзв`язок») на посаді головного бухгалтера. Згідно з наказом відповідача від 30.03.2023 № 38 «Про проведення службового розслідування» (зі змінами, внесеними згідно з наказом відповідача від 11.04.2023 № 39 «Про внесення змін до наказу «КП «Укрспецзв`язок» від 30.03.2023») відповідачем проведено службове розслідування для встановлення причин та обставин, що призвели до порушення частини п`ятої статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі Закон № 996-ХІV), пункту 1 Розділу ІІ (далі - Положення № 1213), в частині непогодження Положення про облікову політику КП «Укрспецзв`язок», затвердженого наказом КП «Укрспецзв`язок» від 31.12.2020 № 236, з уповноваженим органом управління; відсутності оновленого та затвердженого наказом КП «Укрспецзв`язок» від 31.12.2020 № 236 «Про облікову політику» Положення про організацію бухгалтерського обліку в КП «Укрспецзв`язок», зазначеного у листі підприємства від 20.08.2021 № 16/949 «Щодо надання інформації про усунення недоліків та впровадження рекомендацій за результатами внутрішнього аудиту», та притягнення в установленому законодавством порядку до відповідальності працівників КП «Укрспецзв`язок», винних у допущених недоліках та порушеннях. За результатами проведеного службового розслідування складено та затверджено 20.04.2023 акт службового розслідування. На підставі затвердженого 20.04.2023 акту службового розслідування наказом відповідача від 25.04.2023 № 74-К «Про оголошення догани» позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, а саме: порушення частини п`ятої статті 8 Закону № 996-ХІV та пункту 1 Розділу ІІ Положення № 1213. Позивач вважає наказ відповідача від 25.04.2023 № 74-К «Про оголошення догани» незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з наступним. Частиною п`ятою статті 8 Закону № 996-ХІV (в редакції, чинній станом на день видання відповідачем наказу від 31.12.2020 № 236 «Про облікову політику») визначено, що підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку; може виділяти на окремий баланс філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які зобов`язані вести бухгалтерський облік, з наступним включенням їх показників до фінансової звітності підприємства; визначає доцільність застосування міжнародних стандартів (крім випадків, коли обов`язковість застосування міжнародних стандартів визначена законодавством). Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Положення № 1213 (в редакції, чинній станом на день видання відповідачем наказу від 31.12.2020 № 236 «Про облікову політику»), облікова політика підприємств державного, комунального секторів економіки визначається у розпорядчому документі, який приймається підприємством і погоджується органом, до сфери управління якого воно належить, або уповноваженим органом відповідно до установчих документів. У розпорядчому документі про облікову політику має бути встановлено методи оцінки, обліку і процедур, які має застосовувати підприємство та щодо яких нормативно-правовими актами з бухгалтерського обліку передбачено більш ніж один їх варіант. Облікова політика визначається на основі положень (стандартів) бухгалтерського обліку та інших нормативно-правових актів. Одноваріантні методи оцінки, обліку і процедур до такого розпорядчого документа не включаються. Згідно з актом службового розслідування встановлено та підтверджено наступні три порушення (сторінка 21 акту): 1)частини п`ятої статті 8 Закону № 996-ХІV та пункту 1 розділу ІІ Положення № 1213 в частині непогодження з уповноваженим органом Адміністрацією Держспецзв`язку наказу відповідача від 31.12.2020 № 236, яким затверджено Положення про облікову політику КП «Укрспецзв`язок». Водночас встановлено, що наказ КП «Укрспецзв`язок» від 06.01. 2016 № 6 «Про облікову політику», яким затверджено Положення про облікову політику та наказ КП «Укрспецзв`язок», яким затверджено Положення про облікову політику, з уповноваженим органом Адміністрацією Держспецзв`язку також погоджені не були. 2) неналежне виконання посадових обов`язків головним бухгалтером Любов`ю Федорівою, а саме: порушення виконання пунктів 18, 23 Рекомендацій Управління внутрішнього аудиту Адміністрації Держспецзв`язку від 15.09.2020 № 17/01-3443 у термін до 27.11.2020; пункту 1 та 3 Розпорядження КП «Укрспецзв`язок» від 29.09.2020 № 20 «Щодо усунення недоліків та впровадження рекомендацій» у термін до 27.11.2020, пунктів 18, 23 Заходів усунення недоліків та впровадження рекомендацій, наданих за результатами проведеного планового внутрішнього аудиту Управлінням внутрішнього аудиту Адміністрації Держспецзв`язку, що затверджені в.о. директора КП «Укрспецзв`язок» Анатолієм Крупою 29.09.2020, у термін до 20.11.2020 в частині забезпечення: своєчасного належного оновлення Положення про організацію бухгалтерського обліку в КП «Укрспецзв`язок»; своєчасного доопрацювання облікової політики шляхом викладення її у новій редакції з врахуванням вимог Положення № 1213 та Методичних рекомендацій щодо облікової політики підприємства та внесення змін до деяких наказів Міністерства фінансів України, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 27.06.2013 № 635; подання на погодження з адміністрацією Держспецзв`язку наказу відповідача від 31.12.2020 № 236 «Про облікову політику». 3)порушення пунктів 82, 172 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 № 55. У відповідності з частиною другою статті 140 Кодексу Законів про працю України (далі КЗпП України) заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників у необхідних випадках. З вказаного випливає, що застосування заходів дисциплінарного впливу за кожне виявлене порушення трудової дисципліни є правом, а не обов`язком роботодавця. З преамбули оскаржуваного наказу від 25.04.2023 № 74-К «Про оголошення догани» вбачається, що відповідач скористався своїм правом на застосування стосовно позивача заходу дисциплінарного впливу лише за порушення частини п`ятої статті 8 Закону № 996-ХІV та пункту 1 розділу ІІ Положення № 1213 в частині непогодження з уповноваженим органом Адміністрацією Держспецзв`язку наказу відповідача від 31.12.2020 № 236, яким затверджено Положення про облікову політику КП «Укрспецзв`язок». Разом з тим, у відповідності із статтею 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Пунктом 1 Розпорядження КП «Укрспецзв`язок» від 29.09.2020 № 20 «Щодо усунення недоліків та впровадження рекомендацій» зобов`язано начальників структурних підрозділів КП «Укрспецзв`язок» відпрацювати заходи усунення недоліків та впровадження рекомендацій, наданих за результатами проведеного планового внутрішнього аудиту Управлінням внутрішнього аудиту Адміністрації Держспецзв`язку (далі Заходи) відповідно до додатку. Згідно з пунктом 23 Заходів позивачу належало в термін до 20.11.2020 та при зміні чинного законодавства доопрацювати облікову політику підприємства та викласти її у новій редакції з урахуванням Положення № 1213 та Методичних рекомендацій щодо облікової політики підприємства та внесення змін до деяких наказів Міністерства фінансів України, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 27.06.2013 № 635 з наступним її погодженням з Адміністрацією Держспецзв`язку. Пунктом 3 Розпорядження КП «Укрспецзв`язок» від 29.09.2020 № 20 «Щодо усунення недоліків та впровадження рекомендацій» зобов`язано начальника відділу організаційного забезпечення надати інформацію про результати Заходів до Управління внутрішнього аудиту Адміністрації Держспецзв`язку протягом 5 робочих днів після завершення контрольного терміну. Листом від 01.12.2020 № 16/1398 «Щодо надання інформації про усунення недоліків та впровадження рекомендацій» виконуючий обов`язки директора відповідача [PERSON] повідомив Адміністрацію Держспецзв`язку про те, що облікова політика підприємства доопрацьовується з врахуванням Положення № 1213 та Методичних рекомендацій щодо облікової політики підприємства та внесення змін до деяких наказів Міністерства фінансів України, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 27.06.2013 № 635, та про те, що після доопрацювання облікова політика підприємства буде погоджена з Адміністрацією Держспецзв`язку (пункт 13 листа). У відповідності з пунктами 62, 63 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2018 № 55 зовнішнє погодження проектів документів, створених у паперовій формі, оформляється шляхом проставлення на них грифа погодження, який включає в себе слово «ПОГОДЖЕНО», найменування посади особи та установи, з якою погоджується проект документа, особистий підпис посадової особи, скріплений гербовою печаткою, власне ім`я, прізвище і дату або назву документа, що підтверджує погодження, його дату і номер (індекс). Гриф погодження ставиться нижче підпису на останній сторінці проекту документа. Наказ КП «Укрспецзв`язок» від 31.12.2020 № 236 «Про облікову політику» підписаний виконуючим обов`язки директора відповідача [PERSON] без наявності грифа погодження. Отже, на думку позивача, дисциплінарне стягнення до позивача застосовано з порушенням вимог статті 148 КЗпП України. Крім того, згідно з пунктом 5.6.8 Положення про бухгалтерію, затвердженого у 2020 році, щодо облікової політики головний бухгалтер лише подає директору підприємства пропозиції. Згідно з пунктом 2.16. Посадової інструкції заступника головного бухгалтера бухгалтерії складання проектів наказів та інших документів щодо діяльності бухгалтерії належить до посадових обов`язків заступника головного бухгалтера [PERSON] . Саме [PERSON] виконано підготовку проекту наказу відповідача від 31.12.2020 № 236 «Про облікову політику», що підтверджується роздруківкою з електронної бази даних відповідача. У зв`язку з цим в пункті 1) на сторінці 21 акту службового розслідування не встановлено винуватості позивача в порушенні \~ \~ \~ \~частини п`ятої статті 8 Закону № 996-ХІV та пункту 1 розділу ІІ Положення № 1213 в частині непогодження з уповноваженим органом Адміністрацією Держспецзв`язку наказу відповідача від 31.12.2020 № 236, яким затверджено Положення про облікову політику КП «Укрспецзв`язок». За сукупності наведених обставин наказ відповідача від 25.04.2023 № 74-К «Про оголошення догани» є незаконним та підлягає скасуванню. Крім того, позивачка зазначила., що за змістом частини першої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору, зокрема, щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Разом з тим, згідно з пунктом 1 Глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами) з 19.12.2020 до 30.06.2023 на території України запроваджено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Таким чином, оскільки в період тривалістю 66 календарних днів з 26.04.2023 (дня, наступного за днем ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом) до 30.06.2023 на території України тривав карантин, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначений частиною першою статті 233 КЗпП України тримісячний строк на звернення до суду є продовженим на 66 днів та закінчується 30.09.2023. Крім того, копії матеріалів службового розслідування, за результатами вивчення яких позивачем прийнято рішення про наявність підстав для оскарження застосованого до неї дисциплінарного стягнення, надіслано відповідачем у відповідь на адвокатський запит від 03.08.2023 № 03-08 листом від 04.09.2023 № 13/850/8-23. Як зазначила позивачка, з урахуванням триваючого в Україні воєнного стану позовну заяву підготовлено та подано до суду в оптимально можливий строк після отримання та вивчення матеріалів службового розслідування. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.09.2023 року прийнято до провадження справу, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. 16.10.2023 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» - адвоката Корпуся Андрія Анатолійовича до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Таким чином, початком відліку строку на судове оскарження відповідної догани, на думку сторони відповідача, є 26.04.2023 день, наступний за днем ознайомлення Позивача з наказом. З урахуванням, тримісячного строку, визначеного ст. 233 КЗпП України, кінцевим строком звернення з позовною заявою до суду є 25.07.2023. Однак, Позивач, посилаючись на запровадження карантину на території України, визначає кінцевим строком подання позовної заяви до суду 30.09.2023. Такий розрахунок є взагалі не правильним, адже ґрунтується лише на некоректному тлумаченні норм законодавства, а також суперечить елементарним законам логіки, що є цілком не допустимим, адже лише спотворює дійсність. Дійсно, згідно з п.2 Прикінцевих положень КЗпП, законодавець визначив, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 року №1423) на території України карантин установлений з 19.12.2020 року до 30.06.2023 року. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 року №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Відтак, станом 01.07.2023 карантин було відмінено, а тому обмеження щодо застосування строків, визначених ч.1 ст.233 КЗпП України, скасовано. Однак, цей факт, на думку відповідача, також не свідчить про те, що строки з моменту закінчення дії карантину продовжуються на встановлений тримісячний строк. Позивач, у своїх розрахунках плутає два поняття: «продовження строків» та «перенесення строків». Починаючи відлік тримісячного строку з дня закінчення дії карантину, Позивач лише спотворює трактування норми закону та не враховує практику Верховного Суду щодо подібного роду правовідносин. Таким чином, на думку сторони відповідача позивач звернувся до суду у з порушенням тримісячного строку, встановленого ч.1 ст.233 КЗпП України, а тому її вимоги взагалі не можуть розглядатися судом, а позовна заява має бути залишена без розгляду. Позивачем не було додано обов`язкової заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин пропуску такого строку. Відтак, на думку відповідача, позивачем не дотримано положень вищезазначених норм, а саме не подано разом з позовом заяву про поновлення процесуально строку, а також докази, які підтверджували поважність причин пропущення строку. Так, хоч сам факт пропуску Позивачем строку звернення до суду виявлено вже після відкриття провадження, а Позивач не заявив про поновлення пропущеного строку звернення до суду, Відповідач вважає за доцільне залишати позовну заяву без розгляду. А тому, з урахуванням викладеного вище, розгляд позовних вимог Позивача в подальшому, буде суперечити принципам справедливого та ефективного судочинства. На підставі зазначеного представник відповідача Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» - адвокат Корпусь Андрій Анатолійович просив суд залишити позовну заяву [PERSON] від 18.09.2023 без розгляду. 16.10.2023 року від представника відповідача Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» - адвоката Корпуся Андрія Анатолійовича до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив суд залишити позовну заяву без задоволення, а розгляд справи здійснювати за участю представника відповідача. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.10.2023 року здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 27.10.2023 року від представника позивача [PERSON] адвоката Зудінова Олега Олексійовича через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява про зміну підстав позову, в якій він зазначив наступне. Частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (в редакції, чинній станом на день видання відповідачем наказу від 31.12.2020 № 236 «Про облікову політику») визначено, що підприємство самостійно визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства. Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Положення № 1213 (в редакції, чинній станом на день видання відповідачем наказу від 31.12.2020 № 236 «Про облікову політику»), облікова політика підприємств державного, комунального секторів економіки визначається у розпорядчому документі, який приймається підприємством і погоджується органом, до сфери управління якого воно належить, або уповноваженим органом відповідно до установчих документів. Наведені формулювання законодавства, на думку сторони позивача, дають підстави вважати, що необхідність погодження облікової політики підприємства з уповноваженим органом управління має бути визначена установчим документом підприємства. Установчим документом відповідача (Статутом, затвердженим наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 18.09.2019 № 496 «Про затвердження Статуту казенного підприємства «Укрспецзв`язок» в новій редакції») погодження облікової політики Статутом підприємства не передбачено. Як не заперечує у відзиві на позовну заяву відповідач визначені підприємством облікові політики, які затверджені наказом КП «Укрспецзв`язок» від 06.01.2016 № 6 «Про облікову політику» та наказом КП «Укрспецзв`язок» від 17.01.2017 № 9 «Про облікову політику Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» Адміністрацією Держспецзв`язку також не погоджувались. За наведеного нормативно-правового регулювання та багаторічної практики його застосування відповідачем висновки про порушення позивачем частини п`ятої статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV та пункту 1 розділу ІІ Положення про порядок бухгалтерського обліку окремих активів та операцій підприємств державного, комунального секторів економіки і господарських організацій, які володіють та/або користуються об`єктами державної, комунальної власності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.12.2006 № 1213, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2006 року за № 1363/13237, зроблені без врахування принципу верховенства права. Наказ КП «Укрспецзв`язок» від 31.12.2020 № 236 «Про облікову політику» не є нормативно-правовим актом, який підлягає державній реєстрації. Строку для направлення на зовнішнє погодження локальних нормативних актів, до яких відноситься наказ КП «Укрспецзв`язок» від 31.12.2020 № 236 «Про облікову політику», законодавством не встановлено. Таким чином, відповідач не може на законних підставах стверджувати, що на момент видання ним оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за не направлення на погодження до уповноваженого органу управління наказу від 31.12.2020 № 236 «Про облікову політику» настав та/або був пропущений визначений законодавством строк для такого направлення. У зв`язку з цим притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не ґрунтується на законній підставі, на думку сторони позивача. На підставі зазначеного представник позивача [PERSON] адвокат Зудінов Олег Олексійович просив суд: - прийняти дану заяву про зміну (шляхом доповнення)підстав позову; - скасувати наказ Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» від 25.04.2023 № 74-К «Про оголошення догани»; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. 11.12.2023 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» - адвоката Корпуся Андрія Анатолійовича до суду надійшло заперечення на заяву про зміну підстав позову, у якій представник відповідача зазначив наступне. Як видно зі змісту поданої Позивачем заяви про зміну підстав позову, останній заявляє про таке: «…відповідач не може на законних підставах стверджувати, що на момент видання ним оскаржуваного наказу про притягнення позивача до дисциплінарноі? відповідальності за не направлення на погодження до уповноваженого органу управління наказу від 31.12.2020 No 236 «Про облікову політику» настав та/або був пропущении? визначении? законодавством строк для такого направлення . У зв`язку з цим притягнення позивача до дисциплінарноі? відповідальності не ґрунтується на законній підставі…» Разом з тим, звертаючись до Суду з позовною заявою, Позивач, оскаржуючи дії Відповідача, наводив як підставу позову, саме ту обставину, що «…дисциплінарне стягнення до позивача застосовано з порушенням вимог статті 148 КЗпП України », тобто порушення застосування дисциплінарного стягнення. В позовній заяві Позивач не заперечував та не ставив під сумнів того факту, що мав місце вчинений ним проступок. На думку сторони відповідача, зазначене підтверджується тим, що своєю правовою позицією, зазначеною в позовній заяві, Позивач фактично визнавав безпосереднього обставину погодження Держспецзв`язку визначеної необхідності Адміністрацією Підприємством облікової політики, яка була затверджена наказом КП «Укрспецзв`язок» від 31.12.2020 №236 «Про облікову політику». Крім того, Позивачем не оскаржувалась та не заперечувалася і та обставина, що відповідальним за вжиття заходів для забезпечення Адміністрацією Держспецзв`язку визначеної Підприємством облікової політики відповідальний є саме головний бухгалтер Підприємства, тобто саме Позивач. Більш того, подібна правова позиція та особисте ставлення до виявленого проступку Позивача, підтверджується і відповідною поведінкою останнього як під час проведення службово розслідування, так і під час безпосереднього притягнення Позивача відповідальності. до дисциплінарної Тобто, наявні правові підстави стверджувати, що зазначені вище обставини визнавалися Позивачем і своїми діями Позивач дав зрозуміти, що не буде оскаржувати дії Відповідача саме з підстав відсутності необхідності погоджувати затверджену облікову політику Підприємства з органом управління та відсутності особистої відповідальності саме Позивача за вжиття заходів, пов`язаних з таким погодженням. Однак, в своїй заяві про зміну підстав позову, Позивач доповнює підстави позову новою обставиною, що за своєю правовою природою повністю суперечить його раніше висловленій правовій позиції та зазначеній в позовній заяві. Таким чином, у Відповідача є всі обґрунтовані підстави вважати, що факт подачі Позивачем 26.10.2023 заяви про зміну підстав позову, свідчить про суперечливу поведінку останнього, що відповідно до вимог норм процесуального права є неприпустимим. Представник відповідача наголосив, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість (подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.11.2021 у справі №910/8482/18 (910/4866/21), від 04.08.2021 у справі №185/446/18, від 07.10.2020 у справі №450/2286/16-ц ). Як свідчать вище зазначені обґрунтування, спроба Позивача реалізувати своє процесуальне право на зміну предмету позову, суперечить попередній поведінці Позивача, і відповідно до встановленої судової практики, має призводити до припинення зазначеного права. Позивач в своїй заяві про зміну підстав позову не вказує та не обґрунтовує, чому саме після отримання відзиву на позовну заяву, він вирішив змінити підставу позову і які саме обставини перешкоджали йому зазначити таку підставу позову при звернення до Суду. На думку Відповідача, подібна суперечлива поведінка Позивача, пояснюється тим, що підстави позову, які були наведені в позовній заяві при зверненні до суду, та підстави, які Позивач вказує в заяві від 26.10.2023 є взаємовиключними. Тому, саме після отримання відзиву на позовну заяву, Позивачем і була здійсненна спроба змінити підставу позову, що суперечить його попередній правовій позиції. Враховуючи вищезазначене, Відповідач просив Суд відмовити Позивачу у прийняті заяви про зміну підстав позову та продовжувати розгляд справи №369/15448/23 на підставі наявних в справі матеріалів та доказів, з врахуванням раніше зазначених підстав позову. 13.12.2023 року протокольною ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області судом прийнято заяву про зміну підстав предмету позову до матеріалів справи. 29.12.2023 року від представника відповідача Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» - адвоката Корпуся Андрія Анатолійовича до суду через підсистему «Електронний суд» надійшли доповнення до відзиву з урахуванням змінених (доповнених) підстав позову, в яких представник відповідача зазначив наступне. Звертаючись до суду з позовною заявою, Позивач, оскаржуючи дії Відповідача, наводив як підставу позову, саме ту обставину, що «…дисциплінарне стягнення до позивача застосовано з порушенням вимог статті 148 КЗпП України », тобто порушення строків застосування дисциплінарного стягнення. В позовній заяві Позивач не заперечував та не ставив під сумнів того факту, що мав місце вчинений ним проступок. Зазначене підтверджується тим, що своєю правовою позицією, зазначеною в позовній заяві, Позивач фактично визнавав обставину необхідності безпосереднього погодження Адміністрацією Держспецзв`язку визначеної Підприємством облікової політики, яка була затверджена наказом КП «Укрспецзв`язок» від 31.12.2020 № 236 «Про облікову політику». Крім того, Позивачем не оскаржувалась та не заперечувалася і та обставина, що відповідальним за вжиття заходів для забезпечення Адміністрацією Держспецзв`язку, визначеної Підприємством облікової політики відповідальний є саме головний бухгалтер Підприємства, тобто саме Позивач. Більш того, подібна правова позиція та особисте ставлення до виявленого проступку Позивача, підтверджується і відповідною поведінкою останнього як під час проведення службового розслідування, так і під час безпосереднього притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності. У письмових поясненнях Позивача від 06.04.2023, що були надані в період проведення службового розслідування, було зазначено наступне: «В зв`язку «ковідним» карантином, частими хворобами людей, облікова політика не була відправлена зразу після підписання. Далі були позапланові інвентаризації в зв`язку зі змінами директорів (лютий, травень, червень), а також річний звіт. Я замоталась, в цій суєті не була відправлена облікова політика на погодження в уповноважений органом (що в моїй практиці це вперше).» Тобто, наявні правові підстави стверджувати, що зазначені вище обставини визнавалися Позивачем і своїми діями Позивач дав зрозуміти, що не буде оскаржувати дії Відповідача саме з підстав відсутності необхідності погоджувати затверджену облікову політику Підприємства з органом управління та відсутності особистої відповідальності саме Позивача за вжиття заходів, пов`язаних з таким погодженням. Однак, в своїй заяві про зміну підстав позову, Позивач доповнює підстави позову новою обставиною, що за своєю правовою природою повністю суперечить його раніше висловленій правовій позиції та зазначеному в позовній заяві. Таким чином, у Відповідача є всі обґрунтовані підстави вважати, що факт подачі Позивачем 26.10.2023 заяви про зміну підстав позову, свідчить про суперечливу поведінку останнього, що відповідно до вимог норм процесуального права є неприпустимим. Відповідно до п. 1.1. Розділу 1 «Загальні положення» статуту Відповідача визначено, що Казенне підприємство «Укрепецзв`язок» (далі Підприємство) є державним підприємством, заснованим на державній формі власності, яке утворено за розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 705-р. та належить до сфери управління Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (надалі Уповноважений орган управління), яка здійснює повноваження щодо реалізації прав держави як власника майна, переданого Підприємству, відповідно до Закону України «Про управління об`єктами державної власності», Положення про Адміністрацію Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 №41, інших нормативно-правових актів України та цього Статуту. За таких обставин, є всі правові підстави стверджувати (про що попередньо зазначалося і безпосередньо у відзиві на позовну заяву), що необхідність погодження облікової політики підприємства з уповноваженим органом управління визначена чинними нормами законодавства України і не потребує додаткового підприємства. Факт відсутності погодження визначених Відповідачем облікових політик, що були затверджені наказом КП «Укрспецзв`язок» від 06.01.2016 №6 «Про облікову політику» та наказом КП «Укрспецзв`язок» від 17.01.2017 №9 «Про облікову політику Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» Адміністрацією Держспецзв`язку, жодним чином не свідчить про відсутність необхідності і в подальшому погоджувати прийняту облікову політика підприємства, погоджену наказом КП «Укрспецзв`язок» від 31.12.2020 № 236. Зазначене також не свідчить, про відсутність відповідальності Позивача за неналежне виконання своїх посадових обов`язків як головного бухгалтера, за що і було застосоване дисциплінарне стягнення. Вжиття Позивачем заходів направлених на належне виконання своїх посадових обов`язків головного бухгалтера в будь-який час протягом вказаного періоду часу, однозначно виключило б підстави для застосування дисциплінарного стягнення. На підставі зазначеного, представник відповідача Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» - адвоката Корпусь Андрій Анатолійович просив суд прийняти до відома та врахувати доповнення до відзиву на позовну заяву з врахуванням змінених (доповнених) підстав позову [PERSON] ; позовну заяву [PERSON] до Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» про скасування наказу про оголошення догани залишити без задоволення. 09.01.2024 року від представника позивача [PERSON] адвоката Зудінова Олега Олексійовича через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив з урахуванням змінених (доповнених) підстав позову, у яких він зазначив наступне. Позовні вимоги у даній справі обґрунтовуються позивачем (з урахуванням заяви про зміну підстав позову) наступним: 1) оскаржуваний наказ від 25.04.2023 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення за порушення частини п`ятої статті 8 Закону № 996-ХІV та пункту 1 розділу ІІ Положення № 1213 в частині непогодження з уповноваженим органом Адміністрацією Держспецзв`язку наказу відповідача від 31.12.2020 № 236, яким затверджено Положення про облікову політику КП «Укрспецзв`язок», видано із порушенням строку, встановленого статтею 148 КЗпП України, який має обчислюватись від дати видання вказаного наказу з відсутнім на ньому текстом грифу погодження (витяг з інструкції про діловодство додається); 2) безпосередньо актом службового розслідування не встановлено винуватості особисто позивача в порушенні частини п`ятої статті 8 Закону № 996-ХІV та пункту 1 розділу ІІ Положення № 1213; 3) системний аналіз норм частини п`ятої статті 8 Закону № 996-ХІV та пункту 1 розділу ІІ, Положення № 1213 та Статуту відповідача свідчить про те, що обов`язок відповідача погоджувати свою облікову політику з уповноваженим органом управління має бути передбачений зазначеним Статутом. Разом з тим Статутом відповідача такого обов`язку не передбачено, а жодна із затверджених відповідачем в минулому облікових політик з органом управління не погоджувалась, у зв`язку з чим застосування до позивача у 2023 році дисциплінарного стягнення за непогодження з уповноваженим органом управління облікової політики, затвердженої у 2020 році, не відповідає принципу верховенства права; 4) не залежно від наявності або відсутності у позивача обов`язку погоджувати з органом управління відповідача наказу про затвердження облікової політики до позивача застосовано дисциплінарне стягнення в умовах відсутності визначеного законодавством або розпорядчим документом відповідача кінцевого терміну для такого погодження. Посилання відповідача на нерозумність та суперечливість попередньої поведінки як ознаки недобросовісності при поданні заяви про зміну підстав позову на постанови Верховного Суду у справах № 554/4741/19, № 520/1185/16-ц, № 209/3085/20, №309/34/17, № 450/2286/16-ц, № 338/180/17, № 910/8466/21, № 185/446/18, № 450/2286/16 не можуть бути прийняті до уваги оскільки не стосуються трудовим правовідносин та не містять висновків про застосування статті 49 ЦПК України, а, отже, є не релевантними. Доводи відповідача щодо незгоди з всіма вказаними підставами, викладені як у доповненні до відзиву, так і у безпосередньо відзиві, є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. У відповідності з Інструкцією з діловодства КП «Укрспеццзв`язок», затвердженої наказом відповідача від 22.11.2017 № 346, що була чинною на момент на момент затвердження відповідачем облікової політики (31.12.2020), відповідальність за організацію діловодства в цілому несе директор підприємства, а за погодження проектів нормативно-правових актів відповідають заступники директора згідно з розподілом функціональних обов`язків. Враховуючи викладене, представник позивача [PERSON] адвокат Зудінов Олег Олексійович просив позов задовольнити повністю. 19.01.2024 року від представника відповідача Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» - адвоката Корпуся Андрія Анатолійовича до суду через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на доповнення до відзиву, в яких представник відповідача зазначив наступне. Щодо першої підстави позову представник відповідача зазначив, що, як слідує з позову, на думку відповідача, позивач повністю погоджувалась та визнавала ту обставину, що нею було допущене порушення у зв`язку з невиконанням пункту 23 Заходів з усунення недоліків та впровадження рекомендацій, наданих за результатами проведеного планового внутрішнього аудиту Управлінням внутрішнього аудиту Адміністрації Держспецзв`язку, визначених Розпорядженням КП «Укрспецзв`язок» від 29.09.2020. № 20, згідно якого (цитата з позовної заяви): «Згідно з пунктом 23 Заходів позивачу належало в термін до 20.11.2020 та при зміні чинного законодавства доопрацювати облікову політику підприємства та викласти її у новій редакції з урахуванням Положення №1213 та Методичних рекомендацій щодо облікової політики підприємства та внесення змін до деяких наказів Міністерства фінансів України, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 27.06.2013 №635 з наступним її погодженням з Адміністрацією Держспецзв`язку.» У відзиві на позовну заяву, Відповідач зазначав, що до Позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани не за те, що вона не доопрацювала облікову політику підприємства та не виклала її в новій редакції в термін до 20.11.2020, а саме за бездіяльність Позивача щодо невжиття заходів на погодження з органом управління Адміністрацією Держспецзв`язку затвердженої наказом КП «Укрспецзв`язок» №236 від 31.12.2020 облікової політики підприємства. Саме на спростування такої наведеної Позивачем підстави для скасування наказу про догану від 25.04.2023 №74-к, були надані відповіді аргументи та заперечення. При цьому, як видно з послідуючих заяв Позивача по суті, останній не заперечив та не спростував доводів Відповідача. Тобто, Позивач, як головний бухгалтер і відповідальна особа на підприємстві, повинна була і могла виконати своє зобов`язання щодо вжиття заходів на погодження розпорядчого документа підприємства, яким було затверджено облікову політику підприємства, виключно після 31.12.2020 з дня видачі наказу КП «Укрспецзв`язок» №236 від 31.12.2020. 15. Разом з тим, вже на стадії подачі відповіді на доповнення до відзиву на позов, Позивачем зазначається інша правова позиція, що виражена в такій підставі позову (цитата з відповіді): «1. Оскаржувании? наказ від 25.04.2023 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення за порушення частини п`ятої статті 8 Закону No 996-ХІV та пункту 1 розділу ІІ Положення No 1213 в частині непогодження з уповноваженим органом Адміністрацією Держспецзв`язку наказу відповідача від 31.12.2020 No 236, яким затверджено Положення про облікову політику КП «Укрспецзв`язок», видано із порушенням строку, встановленого статтею 148 КЗпП Украі?ни, якии? має обчислюватись від дати видання вказаного наказу з відсутнім на ньому текстом грифу погодження (витяг з інструкціі? про діловодство додається)». Таким чином, на думку відповідача, позивач, шляхом застосування суперечливої поведінки, намагається ввести Суд в оману щодо вчинення дисциплінарного проступку та моменту його вчинення. Щодо другої підстави позову представник відповідача зазначив, що як вже було зазначено раніше поданих Відповідачем заявах по суті, Позивач до моменту звернення з позовною заявою не заперечувала факту чинення нею дисциплінарного проступку. Більш того, Позивач навіть визнавала свою вину у такому проступку, що підтверджується її безпосередньою поведінкою, наданими письмовими поясненнями під час службового розслідування, відсутність зауважень до спірного наказу, а також і самим змістом позовної заяви (підставами позову) в первісній редакції. Тобто, Позивач погоджувалася та визнавала:- що саме їй було доручено вжити заходів для направлення затвердженої облікової політики підприємства на погодження з органом управління;- що таке направлення на погодження, було передбачено та можливе саме після затвердження облікової політики наказом КП «Укрспецзв`язок» №236 від 31.12.2020;- відсутність об`єктивних причин щодо невжиття таких заходів. Таким, чином фактичні обставини справи та письмові докази свідчать про факт встановлення та визнання вини Позивачем своєї бездіяльності, а відповідно, факт вчинення дисциплінарного проступку. Натомість, Позивач на даному етапі, своєю суперечливою правовою позицією, що змінюється в залежності від наданих Відповідачем пояснень і заперечень по суті, намагається довести протилежне. Щодо третьої підстави позову представник відповідача зазначив, що позивачем не спростовано правову позицію Відповідача, що погодження затвердженої облікової політики підприємства з органом управління передбачено безпосередньо вимогами чинного законодавства України, а тому відсутня правова необхідність передбачати про це в статуті підприємства. 24. Посилання Позивача на ту обставину, що раніше затвердженні облікові політики підприємства не погоджувалися з органом управління, не може бути поясненням та обґрунтуванням, що виправдовують бездіяльність Позивача. 25. Зазначене також підтверджується і раніше зазначеними поясненнями. Щодо четвертої підстави позову представник відповідача зазначив, що зазначене позивачем є яскравим прикладом суперечливої поведінки і правової позиції Позивача щодо вчинення дисциплінарного проступку та застосування дисциплінарного стягнення. Як видно із змісту і суті даної підстави позову, Позивач не може визначитися, існував в неї обов`язок вживати заходи щодо погодження з органом управління затверджену облікову політику. Хоча всі матеріали справи свідчать, що такий обов`язок був. Відповідач вже надавав в доповнені до відзиву на позов обґрунтування щодо строків вжиття Позивачем заходів щодо погодження затвердженої облікової політики. Як видно зі змісту відповіді на доповнення до відзиву на позов, позивачем не наведено жодного спростування зазначеному обґрунтуванню. Враховуючи зазначене, Відповідач вважає, що Позивачем не наведено жодного аргументу та доказу, що могли б спростувати заперечення Відповідача щодо заявлених позовних вимог, а лише свідчать про суперечливу поведінку Позивача у визначені його правової позиції На підставі зазначеного, представник відповідача Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» - адвоката Корпусь Андрій Анатолійович заявив, що відповідач повністю заперечує щодо задоволення позовних вимог. 01.04.2024 року від представника позивача [PERSON] адвоката Зудінова Олега Олексійовича через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява про поновлення строку на звернення до суду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.04.2024 року постанволено відмовити у задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку на звернення до суду. Клопотання представника відповідача про залишення заяви без розгляду задоволено та залишено без розгляду позов [PERSON] до Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» про скасування наказу про оголошення догани. Постановою Київського апеляційного суду від 26.09.2024 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, скасовано ухвалу суду від 03.04.2024 року, справу направлено для продовження розгляду. У судовому засіданні від 05.05.2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Зудінов Олег Олексійович позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні від 05.05.2025 року представник відповідача Казенного підприємства «Укрспецзв`язок» - адвокат Корпусь Андрій Анатолійович заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з вимогами\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2\~передбачено, що відповідно до статей\~55,\~124 Конституції України\~та\~статті 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] працювала в Казенному підприємстві «Укрспецзв`язок» на посаді головного бухгалтера. Згідно з наказом відповідача від 30.03.2023 № 38 «Про проведення службового розслідування» (зі змінами, внесеними згідно з наказом відповідача від 11.04.2023 № 39 «Про внесення змін до наказу «КП «Укрспецзв`язок» від 30.03.2023») відповідачем проведено службове розслідування для встановлення причин та обставин, що призвели до порушення частини п`ятої статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі Закон № 996-ХІV), пункту 1 Розділу ІІ (далі - Положення № 1213), в частині непогодження Положення про облікову політику КП «Укрспецзв`язок», затвердженого наказом КП «Укрспецзв`язок» від 31.12.2020 № 236, з уповноваженим органом управління; відсутності оновленого та затвердженого наказом КП «Укрспецзв`язок» від 31.12.2020 № 236 «Про облікову політику» Положення про організацію бухгалтерського обліку в КП «Укрспецзв`язок», зазначеного у листі підприємства від 20.08.2021 № 16/949 «Щодо надання інформації про усунення недоліків та впровадження рекомендацій за результатами внутрішнього аудиту», та притягнення в установленому законодавством порядку до відповідальності працівників КП «Укрспецзв`язок», винних у допущених недоліках та порушеннях. За результатами проведеного службового розслідування складено та затверджено 20.04.2023 акт службового розслідування. Відповідно до Наказу № 74-К від 25.04.20223 року виданого Казенним підприємством «Укрспецзв`язок» у зв`язку з порушенням частини п`ятої статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, пункту 1 Розділу ІІ Положення про порядок бухгалтерського обліку окремих активів та операцій підприємств державного, комунального секторів економіки і господарських організацій, які володіють та/або користуються об`єктами державної, комунальної власності, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.12.2006 № 1213, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2006 року за № 1363/13237, та

Outcome: approved