Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень. І. В лютому 2021 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю. Позов мотивовано тим, що з 12 липня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 19 вересня 2014 року [PERSON] придбала однокімнатну квартиру [ADDRESS] , яка складається з коридору 91-1, ванни 91-2, туалету 91-3, кухні 91-4, шафи 91-5, кімнати 91-6, кладової в напівпідвалі, загальна площа якої становить 35,6 кв.м, житлова - 17 кв.м. Вказана квартира зареєстрована за [PERSON] . Позивач стверджує, що спірна квартира була придбана за рахунок її власних коштів, які були зароблені до шлюбу за рахунок доходів, отриманих від підприємницької діяльності по наданню послуг перукарні та салону краси. Крім того, її батько [PERSON] тривалий час перебував на заробітках та надавав частину отриманих коштів [PERSON] . Відповідач [PERSON] на той час мав незначні доходи та зобов`язання по кредиту, власних заощаджень не мав. Враховуючи викладене, позивач просила визнати спірну квартиру її особистою власністю та стягнути з відповідача на користь позивача 3 886,90 грн сплаченого судового збору та 5 000,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу. ІІ. 19 березня 2021 року представник [PERSON] адвокат Мишковська Т. М. звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2014 року по 29 січня 2021 року, під час чого набули наступне майно: квартиру [ADDRESS] , право власності на яку зареєстровано за [PERSON] , ринкова вартість якої, станом на 10 березня 2021 року - 1 133 486,00 грн; земельну ділянку, розташовану по [ADDRESS] , із кадастровим номером 0510900000:00:005:0981, право власності на яку зареєстровано за [PERSON] , ринкова вартість якої станом на 12 лютого 2021 року - 72 043,00; автомобіль "Volkswagen Transporter", 2001 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , ринковою вартістю 29 283,36 грн. Адвокат вказує, що спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Крім того, у вказаній квартирі була проведена реконструкція з добудовою житлової квартири [ADDRESS] під перукарню, та фактично восени 2019 року об`єкт було введено в експлуатацію, оздоблено, на даний час він функціонує як перукарня під назвою салон краси "Колібрі". Враховуючи викладене, адвокат, з урахуванням зменшених 04 листопада 2024 року позовних вимог, просила визнати квартиру [ADDRESS] з добудовою після реконструкції під перукарню, об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , визнати за [PERSON] право власності на 1/2 вказаної квартири; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль "Volkswagen Transporter", 2001 року випуску; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 0510900000:00:005:0981, судові витрати стягнути з [PERSON] . ІІІ. Також 01 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя в натурі, в якому просила розділити майно подружжя наступним чином: виділити позивачу та визнати за нею право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використанні під час будівництва добудови розміром 7,66 х 4,40 м. до однокімнатної квартири [ADDRESS] , орієнтовною вартістю 280 000 грн; [PERSON] виділити та визнати за ним право власності на автомобіль «Volkswagen Transporter», 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 300 000 грн та земельну ділянку, площею 0,0800 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] , кадастровий номер 0510900000:00:005:0981, вартістю 140 000 грн; по наслідкам проведених будівельно-технічної, земельно-оціночної та авто-товарознавчої експертиз, та остаточного визначення вартості спільного майна подружжя, стягнути грошову компенсацію за відступ від ідеальної частки у спільному майні подружжя. Стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати. 08 квітня 2021 року [PERSON] надала відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого проти зустрічного позову заперечила, вказавши на його безпідставність та необґрунтованість. Так, сам по собі факт придбання спірної квартири у період зареєстрованого шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. До реєстрації шлюбу сторони спільно не проживали, спільного господарства не вели, а тому очевидним є той факт, що за два місяці перебування у шлюбі , враховуючи доходи подружжя, заощадити кошти на придбання квартири вони не могли. Подання [PERSON] письмової заяви до нотаріуса, про згоду на придбання квартири, було здійснено на вимогу самого нотаріуса, і не може свідчити про набуття квартири за рахунок спільних грошових коштів подружжя. Щодо добудови до квартири пояснила, що 2019 року, під час перебування у шлюбі, за рахунок спільних коштів, було здійснено добудову до однокімнатної квартири площею 7,66 х 4,40 м, яка на момент розірвання шлюбу в експлуатацію введена не була, а тому право власності як на об`єкт нерухомого майна на неї не виникло. [PERSON] не погодилась також із наданими оцінками земельної ділянки та автомобіля. Крім того, [PERSON] зазначила, що після припинення спільного проживання сторін, автомобіль було пошкоджено [PERSON] . Відносно поділу майна [PERSON] зазначила про виділення їй в натурі будівельних матеріалів, які були використані при будівництві добудови до спірної квартири, а [PERSON] просила виділити автомобіль та земельну ділянку. Крім того, [PERSON] вказала, що під час шлюбу з [PERSON] було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS] , яку він оформив на свою матір [PERSON] , яка як наслідок не може бути врахована при поділі спільного майна. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області (у складі судді Войнаревича М. Г.) від 25 лютого 2021 року, у даній справі було відкрито провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Витребувано із Хмільницької ОДПІ Головного управління ДВС у Вінницькій області інформацію про доходи [PERSON] у період з 2004 року по 2015 роки включно, витребувано із АТ КБ «Приватбанк» інформацію про те, чи отримував [PERSON] у 2012-2013 роках кредит у АТ КБ «Приватбанк» та зобов`язано [PERSON] у разі отримання у період 2012-2013 року банківського кредиту, надати суду інформацію про час та суми повернення отриманого кредиту, сплату процентів по ньому. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області (у складі судді Войнаревича М. Г.) від 24 березня 2021 року, прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та об`єднано в одне провадження із первісним позовом. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області (у складі судді Войнаревича М. Г.) від 28 липня 2021 року заборонено до вирішення спору по суті [PERSON] вчиняти будь-які дії щодо використання (провадження господарської діяльності) та розпорядження, в тому числі передачу в оренду спірної квартири [ADDRESS] . Постановою Вінницького апеляційного суду від 15 вересня 2021 року змінено ухвалу Хмільницького міськрайонного суду від 28 липня 2021 року, зокрема виключено з ухвали зазначення про заборону [PERSON] до вирішення спору по суті вчиняти дії з використання (провадження господарської діяльності) квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 12 жовтня 2021 року справу прийнято до свого провадження суддею Гончарук-Аліфановою О. Ю. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року цивільну справу № 149/2721/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя в натурі об`єднано із цивільною справою № 149/411/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю, за зустрічним позовом представника [PERSON] адвоката Мишковської Тетяни Миколаївни до [PERSON] про поділ майна подружжя. Ухвалою суду від 03 грудня 2021 року у справі призначено будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизи. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 07 лютого 2022 року провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24 лютого 2022 року провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 14 квітня 2022 року провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02 червня 2022 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 06 липня 2022 року, заяву [PERSON] про зміну предмету частини позовних вимог повернуто позивачеві. Ухвалою Верховного Суду від 11 серпня 2022 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на вказані судові рішення. Ухвалою суду від 12 вересня 2022 року у справі призначено будівельно-технічну та оціночно-будівельну експертизи. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року провадження у справі відновлено для розгляду заяви [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою суду від 13 вересня 2022 року позов забезпечено шляхом накладення арешту на автомобіль "Volkswagen Transporter", 2001 року, д.н.з. [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] , та земельну ділянку площею 0,0800 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в [ADDRESS] , кадастровий номер якої 0510900000:00:005:0981, яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18 вересня 2014 року. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 03 листопада 2022 року провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05 січня 2023 року провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19 березня 2024 року у справі призначено судову авто товарознавчу та судову земельно-оціночну експертизи. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 04 жовтня 2024 року провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 4 листопада 2024 року відмовлено в задоволенні клопотань первісного позивача [PERSON] , адвоката Мишковської Т. М. про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 04 листопада 2024 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позиції сторін та їх представників. В судовому засіданні первісний позивач [PERSON] подані нею позови підтримала, проти задоволення зустрічного позову [PERSON] заперечила та пояснила, що на час знайомства з [PERSON] , у вересні 2013 року, вона 7 років працювала приватним підприємцем, мала найманих працівників, добре заробляла, її батько працював вахтовим методом в РФ, допомагав їй матеріально, тому вона мала змогу відкладати кошти. Кошти на квартиру вона почала відкладати орієнтовно в 2008 році. На час знайомства з первісним відповідачем вона виховувала малолітнього сина. З [PERSON] вони почали жити однією сім`єю з грудня 2013 року, а зареєстрували шлюб 12 липня 2014 року, при цьому всі побутові витрати несла вона, оскільки чоловік мав невеликий дохід. Вона купляла техніку, продукти, оплачувала оренду квартири, за її кошт сім`я їздила на відпочинок, вона допомогла чоловікова погасити взятий ним до шлюбу кредит, розпочати власний бізнес, взяла на роботу його рідну сестру [PERSON] , допомогла його матері. Оскільки в неї були відкладені кошти, щоб купити нерухомість для подальшого зайняття бізнесом, у вересні 2014 року, вона за 17 тис. доларів США купила спірну квартиру. При цьому нотаріуса обирав [PERSON] , вони разом їздили на оформлення договору купівлі-продажу. Нотаріус не пояснила їй, що можливо оформити квартиру як її особисту власність, а вона сама юридично не обізнана. Пояснила, що ціна квартири в договорі купівлі-продажу не відповідає дійсній ціні продажу, така ціна була зазначена з метою зменшення податкових платежів. В шлюбі спільно з первісним відповідачем ними було придбано автомобіль за 8500 доларів США та земельну ділянку за 3000 доларів США. Суми в договорах купівлі-продажу вказаних речей, як і квартири, зазначені менші, з метою зменшення податків на оформлення правочинів. Після придбання квартири, вони почали там робити ремонт та добудову реконструкцію квартири під перукарню, реконструкція тривала менше року, ремонтні роботи - близько 2-3 років. Чоловік знайшов бригаду, розраховувався за роботи коштами, які давала вона. Також первісний відповідач домовлявся про доставку будівельних матеріалів, спілкувався з майстрами щодо виконання будівельних робіт, займався електрикою та теплою підлогою. 01 жовтня 2019 року було відкриття салону, на яке були запрошені родичі та друзі, після цього салон почав працювати. Салон відразу після закінчення ремонтно-будівельних робіт не був введений в експлуатацію, тому що не були завезені всі необхідні меблі, фарби, дрібнички. З часом, після реєстрації шлюбу, поведінка [PERSON] змінилась, він зовсім не давав коштів на побут, майже нічого не купував самостійно, хоча і почав заробляти. Вона завагітніла та вимушена була працювати практично до пологів, а коли їх спільному синові виповнилося 6 місяців, - вийшла на роботу. Відповідач почав зловживати алкоголем, керував авто в нетверезому стані, ображав її матір, погано ставився до старшого сина, переслідував її, був притягнутий до кримінальної відповідальності. Позичив у неї 2000 Євро для батьків відповідача, які їй відмовились віддавати борг, також вони спільно з [PERSON] купили квартиру в [ADDRESS] , яку, на прохання відповідача, оформили на його матір, яка зобов`язалась подарувати вказану квартиру їх спільному синові, однак після купівлі, відмовилась це зробити. Після того. як вона подала на розлучення, [PERSON] погрожував їй поділом майна та обіцяв забрати салон, знаючи, що це її заробіток, що змусило її звернутись до суду з первинним позовом. Адвокат Поворознюк Б. М. підтримав позови [PERSON] зазначивши, що при оформленні договору купівлі-продажу квартири, нотаріусом не встановлено джерело походження коштів. З огляду на те, що на час укладання цього договору, сторони перебували в шлюбі лише два місяці, зібрати суму на квартиру вони не могли. При цьому [PERSON] багато працює, має суттєвий дохід, тоді як [PERSON] мав кредитні зобов`язання. Також зазначив, що на момент розірвання шлюбу спільний автомобіль був у технічно справному стані, ДТП не зафіксовано, тому просив врахувати вартість автомобіля відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи. Первісний відповідач [PERSON] проти задоволення позовів [PERSON] заперечив, поданий ним зустрічний позов підтримав та пояснив, що до знайомства з [PERSON] він працював, зокрема в 2007 році займався ремонтними роботами та заробляв близько 2\~000 доларів на місяць. Після цього 4 роки працював Хмільницькому держлісгоспі, після чого став займатися бізнесом: працював в м. Києві, в м. Зеленограді. На час знайомства з позивачем займався страхуванням і заробляв від 10 до 16 тис. грн на місяць плюс отримував бонуси у вигляді подорожей. Він жив з батьками, тому весь час до одруження заощаджував кошти. Через деякий час після знайомства вони стали проживати разом також із сином позивача від першого шлюбу. Позивач орендувала приміщення, де працювала майстром манікюру, він допомагав їй, зокрема побутовим ремонтом. Згодом вони одружились, він почав займатись бізнесом в м. Хмільнику, щоб бути поряд з сім`єю. У кожного з них до одруження були грошові заощадження, крім того близько 3 тис. доларів США їм подарували на весілля, спільно в них було близько 21-22 тис. доларів США заощаджень. Вони вирішили знайти приміщення, щоб придбати для бізнесу. З продавцем домовлявся він. Одночасно їм запропонували купити земельну ділянку, і вони погодились. Реальна ціна квартири була 17 тис. доларів США, земельної ділянки 3 тис. доларів США. Квартиру вирішили оформити на дружину, а землю- на нього. Він був присутній при укладанні договору купівлі-продажу квартири, давав письмову згоду на її придбання, нотаріус все детально пояснила. Згодом в шлюбі ними був придбаний автомобіль за 8500 доларів США. В шлюбі кожен з них працював, у них народився син, з яким він зараз не може вільно зустрічатись, участь у вирішенні сімейних матеріальних і побутових питань сторонами приймалась спільно. Він не хотів розлучення та дорожив сім`єю. Так як він має досвід у ремонтних роботах та знайомих серед майстрів, він приймав активну участь у ремонті придбаної квартири, який робили в 2015 році. Потім квартиру певний час здавали квартирантам, після чого за 3, 5 місяці побудували добудову до квартири. Разом з позивачем вони купували обладнання для її бізнесу тату-салону, він монтував обладнання. 01 жовтня 2019 року салон був повністю готовий, вони робили відкриття, а згодом позивач вирішила розлучитись. Точної дати ДТП, в якій було пошкоджено автомобіль, він не пам`ятає, але це сталося до розлучення, ДТП він не реєстрував. Адвокат Мишковська Т. М. підтримала позицію [PERSON] та зазначила, що перед реєстрацією шлюбу, сторони проживали разом у фактичних шлюбних відносинах, що не заперечується первісним позивачем, [PERSON] давав нотаріальну згоду на купівлю квартири. Також зазначила, що хоча первісний позивач не реєструвала добудову, перукарня повністю готова та функціонує з дня відкриття. Враховуючи орієнтовну рівність вартості земельної ділянки та автомобіля та те, що [PERSON] користується автомобілем, просила виділити йому авто, а [PERSON] земельну ділянку. Фактичні обставини, встановлені судом. 12 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 8 Т. 1, а.с. 165 Т. 2), від якого [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с. 9, Т. 1, а.с. 167 Т. 2). [PERSON] з 26 лютого 2008 року зареєстрована ФОП, основний вид економічної діяльності: надання послуг перукарнями та салонами краси, являється платником єдиного податку, 27 лютого 2008 року її взято на облік Хмільницькою об`єднаною ДПІ (а. с. 6, 7, 18, 19, 20, 21 Т. 1). За період з 2010 року по 2014 рік дохід ФОП [PERSON] склав 304 888,00 грн (а.с. 22-30, Т. 1). [PERSON] має вищу освіту (а.с. 70, 71, 172-173, Т. 1), 26 червня 2020 року на підставі договору купівлі-продажу за ним зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 201, Т. 1). [PERSON] надано відомості про отримані ним доходи за період з 01 січня 2007 року по 31 грудня 2015 року, із яких слідує, що з 07 травня 2007 року по 06 жовтня 2010 року [PERSON] працював в ДП "Хмільницьке лісове господарство" та отримував заробітну плату. З 4 кварталу 2010 року по 3 квартал 2011 року [PERSON] отримував соціальні виплати. З 04 серпня 2011 року по 21 жовтня 2011 року [PERSON] отримав отримував заробітну плату в Кожухівській сільській раді. З 2011 року по 2012 рік [PERSON] також отримував доходи від продажу власної сільськогосподарської продукції в сумі 19 236,50 грн та дохід виплачений як самозайнятій особі в розмірі 4026,19 грн. З 1 кварталу 2013 року по 3 квартал 2015 [PERSON] було нараховано дохід від ТОВ "СТАРЛАЙФ" в сумі 58 347,43 грн , зокрема з 2007 року по день купівлі квартири (за виключенням періоду з листопада 2011 року по 3 квартал 2012 року, коли інформація про його доходи у ДПІ була відсутні), [PERSON] , нараховано 138 562,59 грн. доходу (а.с. 111, Т. 1). При цьому з 01 листопада 2011 року до 31 жовтня 2012 року мав дозвіл на роботу в РФ (а.с. 96, Т.1). Згідно виписки по рахунку [NUMBER] , що належить [PERSON] , і додатковим рахункам договору SAMDN51000136003889 від 27 січня 2014 року за період з 01 січня 2012 року по 01 січня 2013 року, кредитний ліміт: 0,00, усього витрат: 50 106,55 грн, усього надходжень: 50 105,96 грн (а.с. 97-107, Т. 1). Згідно листа АТ КБ "Приватбанк" від 15 квітня 2021 року, на ім`я [PERSON] було оформлено кредитну карту, рахунок якої [NUMBER] . На даний момент кредитна карта погашена, заборгованість відсутня (а.с. 12, Т. 2). Відповідно до листа АТ КБ "Приватбанк" від 12 січня 2022 року, у [PERSON] був тільки встановлений кредитний ліміт SAMDN50000035968413, яким він користувався у 2012 році, більше кредитів у нього не було (а.с. 115, Т. 3). 18 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0800 га, кадастровий номер 0510900000:00:005:0981, розташованої в [ADDRESS] , із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до п. 10 Договору, на момент набуття вказаної в Договорі земельної ділянки, покупець ( [PERSON] ) перебуває в зареєстрованому шлюбі, на купівлю земельної ділянки та укладання договору отримано згоду дружини покупця [PERSON] . Відповідно до п. 15 Договору, зміст серед іншого ст. ст. 21, 57, 65 СК України сторонам договору нотаріусом роз`яснено.(а.с. 121-122 Т. 1, а.с. 179-180, 181 Т. 2, а.с. 114-117, 120-125 Т. 5). Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] (а.с. 114-115, 120-125 Т. 5). 19 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] . Вказана квартира складається з коридору 91-1, ванни 91-2, туалету 91-3, кухні 91-4, шафи 91-5, кімнати 91-6, кладової в напівпідвалі, загальна площа якої становить 35,6 кв.м, житлова - 17 кв.м. Згідно п. 1.3 Договору, на момент набуття вказаної в Договорі квартири, покупець ( [PERSON] ) перебуває в зареєстрованому шлюбі, на купівлю квартири отримано згоду чоловіка покупця [PERSON] . Відповідно до п. 4.3 Договору, сторони ознайомлені, серед іншого зі змістом ст. ст. 368-372 ЦК України, ст. ст. 57, 60-63, 65, 72, 74, 92, 97 СК України (а.с. 13-14, 16-17, 191-192, Т. 1, а.с. 168-169, Т. 2). Також 19 вересня 2014 року [PERSON] надав письмову згоду на укладення [PERSON] договору купівлі-продажу зазначеної квартири. [PERSON] було роз`яснено зміст ст. ст. 60, 65 СК України (а.с. 93, Т. 1). Право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] (а.с. 15, 204 Т. 1, а.с. 170, 171 Т. 2, а.с. 138 Т. 3). Рішенням Хмільницької міської ради Вінницької області № 1838 від 12 грудня 2018 року [PERSON] надано в користування на умовах особистого строкового сервітуту земельну ділянку, розташовану у м. Хмільнику суміжну до будинку [ADDRESS] , площею 35, 0 кв. м., кадастровий номер 0510900000:00:004:1469, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а. с. 227 Т. 1). 28 грудня 2018 року між Хмільницькою міською радою та [PERSON] укладено договір особистого строкового сервітуту на земельну ділянку, площею 35, 0 кв. м., кадастровий номер 0510900000:00:004:1469, розташовану у [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі ( а. с. 228-231, 232, 233 Т. 1). Наказом начальника управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Хмільницької міської ради Загнибороди М. М. № 60 від 29 січня 2019 року затверджено містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію з добудовою житлової квартири [ADDRESS] під перукарню (а.с. 112-115, 211-226, Т. 1, а.с. 183-196 Т. 2, а.с. 139-163 Т. 3). В лютому 2019 року КП «Архітектурно-планувальна майстерня» на замовлення [PERSON] було розроблено Робочий проект щодо реконструкції з добудовою житлової квартири [ADDRESS] під перукарню (а.с. 110, 116-120 Т. 1, а.с. 197-203 Т. 2, а.с. 1-86 Т. 3). В лютому 2019 року ФОП [PERSON] було виконано інженерно-геодезичні вишукування для реконструкції з добудовою житлової квартири [ADDRESS] (а. с. 205-2010 Т. 1) 12 березня 2019 року [PERSON] уклала договір № 31/03-19 із ФОП [PERSON] про виконання робіт з технічного нагляду за будівництвом, а саме виконання ремонтних, будівельних робіт із реконструкції квартири під перукарню в [ADDRESS] . Згідно п. 2.1 Договору, вартість послуг становить 5000 грн. (а.с. 196-198, 199, Т.1). Із технічного паспорта на групу нежитлових приміщень № 91 від 14 січня 2020 року, виготовленого КП "Агентство адміністративних послуг" на замовлення [PERSON] , перукарня, що розташована по [ADDRESS] , складається з кімнати відпочинку , зали, зали, коридору, вбиральні, приміщення для персоналу, залу, загальна площа становить 61,9 кв. м., житлова площа становить 50,7 кв.м., допоміжна - 11,2 кв. м. (а.с. 84-86 Т. 5). 06 квітня 2021 року між [PERSON] та АНВП "Візит" укладено договір № 352 на виконання робіт (підряду) з технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна, предметом якого є виконання робіт із поточної інвентаризації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 234-238, Т. 1). Із технічного паспорта від 09 квітня 2021 року, виготовленого АНВП "Візит" на замовлення [PERSON] , та інформаційної довідки № 105, вбачається, що перукарня з добудовою по [ADDRESS] складається з кімнати відпочинку, зали, зали, коридору, вбиральні, приміщення для персоналу, залу, загальна площа становить 61,9 кв. м., житлова площа становить 50,7 кв.м., допоміжна - 11,2 кв. м. Відповідно до інформаційної довідки квартира [ADDRESS] переобладнана під перукарню та збудована добудова згідно дозволу Держархбудінспекції України від 08 травня 2019 року за № ВН 061191220203, декларація про завершення будівельних робіт відсутня (а.с. 15-18,19, Т. 2, а.с. 172-175, 176 Т. 2). Відповідно до витягу з реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реконструкція з добудовою житлової квартири [ADDRESS] , розпочата 10 травня 2019 року, завершена 05 квітня 2021 року, експлуатується від 11 серпня 2021 року (а.с. 69-72 Т. 4). Дата початку будівельних робіт підтверджується також витягом Держархбудінспекції (а. с. 204 Т. 2) Згідно з довідкою КП «Архітектурно-планувальна майстерня» від 18 січня 2023 року, роботи з реконструкції з добудовою житлової квартири [ADDRESS] під перукарню, завершились до 01 жовтня 2019 року (а.с. 220 Т. 4). [PERSON] надано докази придбання в листопаді 2014 року та протягом квітня-вересня 2019 року будівельних матеріалів та техніки на суму 312 178,46 грн (а.с. 94-95 Т. 1, а.с. 221-234 Т. 4). [PERSON] надано докази придбання протягом травня-листопада 2017 року та в липні 2019 року будівельних матеріалів та техніки на суму 50 599,88 грн (а.с. 193-195 Т. 1, а.с. 165-186 Т. 3). Ринкова вартість квартири [ADDRESS] , станом на 06 грудня 2020 року становила 388 690,00 грн (а.с. 38-69, Т. 1). Відповідно до висновку експертів № СЕ-19/102-22/15166 від 07 листопада 2023 року, встановити ступінь будівельної готовності незавершеного будівництва реконструйованої квартири [ADDRESS] , станом на 29 січня 2021 року не вбачається за можливе. Виконати поділ та розробити відповідні варіанти поділу реконструйованої квартири [ADDRESS] відповідно до часток співвласників (по 1/2) та вимог нормативно-правових актів, станом на час проведення дослідження неможливо. Відповідь на питання 3 - 8 (зокрема і щодо вартості спірної квартири на час розгляду справи) не може бути надана, у зв?язку з тим, що оплата за експертні послуги в межах даних питань не проведена особою, на яку покладені витрати ( [PERSON] ), згідно ухвали суду від 12 вересня 2022 року про призначення судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи (а.с. 242-250 Т. 4, а.с. 1-3 Т. 5). В порядку ч. 5 ст. 102 ЦПК України, в судовому засіданні експерти Бондар\~Н.\~І.\~та [PERSON] пояснили, що на момент проведення експертизи приміщення перукарні були візуально у повній готовності, ступінь будівельної готовності становить 100%, квартира укрупнена, площа збільшена. Встановити ступінь будівельної готовності незавершеного будівництва реконструйованої квартири [ADDRESS] , на минулий час не можливо, оскільки наявні документи щодо готовності об`єкта до експлуатації містять розбіжності щодо дати завершення реконструкції. Виконати поділ та розробити відповідні варіанти поділу вказаної реконструйованої квартири, неможливо, оскільки частки сторін не визначені, а власник не зареєстрував право власності в реєстрі речових права після реконструкції. Експерти підтвердили, що відповіді на питання 3-8 не були надані, у зв`язку із тим, що не було проведено оплати. У 2018 році між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля "Volkswagen Transporter", білого кольору, номер кузова - [NUMBER] (а.с. 108 Т. 1, а.с. 178 Т. 2). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , право власності на вищевказаний автомобіль 16 січня 2018 року зареєстровано за [PERSON] (а.с. 109 Т 1, а.с. 177 Т. 2). Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт № 171 від 20 березня 2021 року, [PERSON] оплатив ремонт автомобіля "Volkswagen Transporter", який коштував 192 176,07 грн (а.с. 195 Т. 5). Відповідно до висновку експертів № КСЕ-19/102-24/6108 від 12 вересня 2024 року, ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером 0510900000:00:005:0981, площею 0,0800 га (8 с), з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться по [ADDRESS] , становить 243 944,00 грн. Ринкова (дійсна) вартість транспортного засобу марки «Volkswagen Transporter», 2001 року випуску, робочий об?єм двигуна 2461 куб. см., без аварійних пошкоджень із пробігом 382 983 км., станом на 19 березня 2024 року могла становити 243 274,00 грн (а.с. 138-164 Т. 5). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29 січня 2021 року шлюб між сторонами розірвано, рішення набрало законної сили 01 березня 2021 року (а.с. 12, 200, Т. 1, а.с. 166 Т. 2). [PERSON] разом із сином [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-11, Т. 1). Свідок [PERSON] ,\~ рідна сестра [PERSON] , суду пояснила, що їх батько довгі роки їздив на заробітки в РФ, та матеріально допомагав обом свої донькам, її сім`ї купити будинок (допомога батька складала близько 30 % вартості), а [PERSON] квартиру. Точної суми, яку дав батько вона не знає. При цьому [PERSON] теж заробляла з 2008 року, а кошти вклала в купівлю квартири під салон. Квартиру подружжя [PERSON] купили через пару місяців після весілля, а добудовували вже разом. Наразі вона з [PERSON] в неприязних стосунках, оскільки він образив її сестру: [PERSON] йому багато допомагала, а він не давав гроші, зловживав алкоголем, погрожував, оформив їх спільну квартиру на свою матір. Свідок [PERSON] показала, що [PERSON] знає з лютого 2020 року, оскільки вона з того часу працює в салоні [PERSON] . Відповідач неодноразово як до, так і після розлучення, приїжджав в салон білим бусом марки Volkswagen, забирав сина [PERSON] , бус був неушкоджений. На відкритті салону не була, коли прийшла працювати салон вже працював. Свідок [PERSON] , мати [PERSON] , пояснила, що її покійний чоловік, батько [PERSON] , тривалий час працював в РФ, привозив кошти Так він працював на будівництві приблизно з 1985 ро 2015 роки, останні роки привозив по 8-9 тис. доларів США. Заощадження в розмірі близько 48 тис. пропали у зв`язку з розвалом СРСР, крім того, вони витрачали кошти на життя, їздили відпочивати. Старшій донці, [PERSON] вони дали 6 тис. доларів США на купівлю будинку, вартість якого була 22 тис. доларів США. На купівлю квартири вона дала [PERSON] із зароблених чоловіком грошей 3 тис. доларів США, крім того донька мала власні заощаджені кошти. Квартира була необхідна їй для роботи. Сторони ходили купувати квартиру сторони разом, бо перебували в шлюбі, [PERSON] брав участь у ремонті квартири та будівництві прибудови, яку будували не довго вклались в один рік. З [PERSON] мала нормальні відносини, але з часом вони погіршились, оскільки сторони розлучились, він почав її ображати, вони купили квартиру, яку оформили на його матір. Свідок [PERSON] , син [PERSON] , показав, що сторони жили разом до другої половини осені 2019 року. У [PERSON] був автомобіль Volkswagen Transporter, а у його батька [PERSON] . Відповідач їздив своїм авто, до розлучення воно було в справному стані, після була аварія, дана інформація йому відома, тому що він проїжджав будинок Кравчуків, і поблизу бачив побитий автомобіль відповідача, який там з`явився в січні-лютому 2020 року. Його мати з [PERSON] почали жити разом приблизно в 2013 році, він був підлітком, відносини з відповідачем були нормальні. Мати з [PERSON] разом будували прибудову до перукарні, подробиці йому не відомі, будівництво закінчили у вересні, року він не пам`ятає. На почату шлюбу заробляла мати, оскільки [PERSON] починав бізнес продавав морозиво на ринку. З часом відповідач почав зловживати алкоголем, їздив за кермом в нетверезому стані, погрожував йому. Свідок [PERSON] показав, що являється знайомим [PERSON] . З 2008-2009 року. [PERSON] працював в лісгоспі, перебував на заробітках за кордоном, займався підприємницькою діяльністю, мав бізнес, кафе. В 2013 році він купував автомобіль та позичив у [PERSON] близько 7 тис. доларів США.А в 2014 році [PERSON] зателефонував йому та попросив повернути борг, оскільки вони збирались купувати салон. Коли [PERSON] купили квартиру, він з кумом на прохання [PERSON] в 2016-2017 році робили там ремонт: теплу підлогу, стяжку, штукатурку. Тоді обоє з подружжя [PERSON] працювали. Коли будували добудову він консультував [PERSON] , давав інструменти, бетонозмішувач. Він був на відкритті салону, тоді ремонт був повністю завершений. За роботи з ремонту з ними розраховувався [PERSON] , щодо добудови з ним спілкувався теж виключно [PERSON] . [PERSON] їздить на автомобілі Volkswagen T4, авто було в аварії, але коли саме, він не пам`ятає. Свідок [PERSON] , показав, що всередині квартири ремонт робили його друзі, пізніше, влітку 2019 року він разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] будували добудову до квартири, починаючи з фундаменту, стяжки, клали плитку, робили стелю. Він має досвід в будівництві з 2005 року, і може стверджувати, що будівництво велось із якісних матеріалів. За наслідком будівництва, площа квартири суттєво збільшилась майже вдвічі. Закінчили будівництво восени 2019 року. Джерело походження коштів на будівництво йому не відомо, однак він знає, що [PERSON] приватний підприємець, має кафе. Він привозив матеріали, розраховувався. [PERSON] походить з нормальної забезпеченої сім`ї, Після відкриття салону, в ньому дороблялись дрібниці, він робив кутки, тоді в салоні працювала [PERSON] та сестра відповідача [PERSON] . Свідок [PERSON] показав, що знає [PERSON] з 2013 року. Познайомились в кафе [PERSON] . Він займається ремонтами та будівництвом, в спірній квартирі робили чистовий ремонт, а прибудову будували з нуля, крім фундаменту. Матеріали привозив [PERSON] , він розраховувався. Будівництво прибудови закінчили в середині осені 2019 року. Після закінчення робіт один раз їх викликали доробити якісь дрібниці, салон працював. Будівельні роботи велись за усним договором з [PERSON] , який казав, що салон для його дружини, вона теж приходила, разом з [PERSON] дивились,казали, що і як робити. Одного разу він з ними обома їздив в м. Вінницю, де подружжя разом обирали шпалери. Цемент, плитку, пісок привозив [PERSON] . Він бачив [PERSON] в нетверезому стані. Свідок [PERSON] , сестра первісного відповідача, зазначила, що [PERSON] почав працювати з часу навчання. Працював майстром лісу, потім в РФ, в м. Зеленограді, де встановлював пластикові вікна, він був бригадиром. На заробітках перебував десь 6 місяців. Зароблені кошти пересилав в м. Вінницю, де вона їх отримувала, переводила в долари США і відвозила батькам на зберігання. Він пересилав кошти три чи чотири рази в сумах близько 2 тис. доларів США. Сторони познайомились, почали жити разом, [PERSON] тоді працювала в салоні «Сакура», а вона в школі, тоді брат з дружиною запропонували їй працювати в салоні, вона погодилась і близько восьми років (до 2020 року) працювала у [PERSON] , спочатку в салоні «Сакура», а згодом вони купили квартиру, і побудували салон «Колібрі». Поки сторони жили разом, вона з ними тісно спілкувалась. Вони жили в орендованій квартирі, разом купили спірну квартиру, зробили там ремонт, певний час здавали її в оренду, потім побудували салон. Заробляли в сім`ї [PERSON] обоє. Потрібно було швидко зробити ремонт, щоб салон працював, тому [PERSON] організував бригаду. Будівництвом займався здебільшого він бо він чоловік. Відкриття салону було 01 жовтня 2019 року, хотіли зробити 20 вересня - в день народження [PERSON] , але не встигли. На час відкриття в салоні все було готове, з 02 жовтня 2019 року салон працював, приходили клієнти. Причин розірвання шлюбу вона не знає, іноді бачила брата в нетверезому стані. Їх матері квартиру допоміг купити рідний брат. Докази, відхилені судом. Суд не приймає наданий [PERSON] висновок експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 1525/21-21 від 12 березня 2021 року, здійсненої на замовлення [PERSON] (а.с. 124-138,Т. 1),оскільки він не відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України, так як в ньому не зазначено, що його підготовлено для подання до суду. Також суд не приймає наданий [PERSON] звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки та звіт про незалежну оцінку квартири з добудовою після реконструкції під перукарню, (а.с. 140-156 , 157-171 Т. 1), оскільки вони не відповідають вимогам ст. ст. 102, 106 ЦПК України. Такі висновки суду відповідають правовій позиції ВП ВС, викладеній у пп. 65-68, 70-71 Постанови від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18. Крім того суд не бере до уваги надані [PERSON] роздруківки із сайту з мережі Інтернет щодо пропозицій по продажу земельних ділянок (а.с. 202-203 Т. 1, а.с. 182 Т. 2), як неналежні, оскільки вони всупереч вимогам ст. 77 ЦПК України не містять інформацію щодо предмета доказування, зокрема спірної земельної ділянки. Висновки суду. І. Щодо первісного позову [PERSON] про визнання за нею право особистої приватної власності на квартиру. Згідно із ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Види майна, які є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, визначено в ст. 57 СК України, зокрема згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Тобто, статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Заінтересована особа може довести, що майно придбане нею у шлюбі, але за її особисті кошти. У цьому разі презумпція права спільної сумісної власності на це майно буде спростована. Якщо ж заява одного з подружжя, про те, що річ була куплена на її особисті кошти, не буде належним чином підтверджена, презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишиться непохитною. Таким чином, тягар доказування у справах цієї категорії покладено на того із подружжя, хто заперечує проти визнання майна об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Така позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 22 січня 2020 року у справі № 711/2302/18. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1,6 ст.81 ЦПК України). Докази у справі відповідно до положень ст.\~89\~ЦПК України оцінюються, окрім іншого, за принципом їх достатності і взаємного зв`язку у їх сукупності. З огляду на те, що сторони визнають те, що спірна квартира була придбана за 17 тис. доларів США, вказана обставина не підлягає доказуванню. На підтвердження джерела набуття спірної квартири [PERSON] надано: -докази реєстрації її як ФОП з 2008 року; -докази отримання нею доходу за період з 2010 року по 2014 рік в розмірі 304 888,00 грн; -свідчення сестри позивача [PERSON] , щодо того, що їх з первісним позивачем батько заробляв за кордоном та давав їм гроші; -свідчення матері первісного позивача [PERSON] щодо того, що вона дала [PERSON] 3 тис. доларів США на купівлю квартири. Разом з тим, суд враховує те, що сторони визнають ту обставину, що спільно проживати та вести спільне господарство почали з кінця 2013 року, [PERSON] до реєстрації шлюбу також працював, отримував доходи (що підтверджується даними про його доходи, дозволом на роботу), мав заощадження, (що підтверджується показами свідка [PERSON] ), безпосередньо перед купівлею квартири повернув кошти в розмірі близько 7 тис. доларів США, які позивач свідкові [PERSON] , зазначивши, що вони потрібні для купівлі салону. Доказів перебування [PERSON] в скрутному матеріальному становищі на час купівлі квартири суду не надано. Суд бере до уваги також те, що при оформленні договору купівлі продажу квартири, [PERSON] надав письмову згоду на придбання її дружиною, при цьому в договорі купівлі-продажу [PERSON] своїм підписом засвідчила як наявність такої згоди, так і обізнаність зі змістом ст. ст. 368-372 ЦК України, ст. ст. 57, 60-63, 65, 72, 74, 92, 97 СК України. Згідно висновків, Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 03 червня 2024 року у справі № 712/3590/22, наявність письмової згоди одного з подружжя на укладення іншим із подружжя договору купівлі-продажу майна, зафіксованої у такому договорі, свідчить про придбання майна за спільні кошти у спільну сумісну власність, оскільки згода іншого подружжя на набуття майна підтверджує придбання такого майна за спільні кошти подружжя. У разі, якщо інший з подружжя надав згоду на розпорядження майном (коштами) для набуття майна в спільну сумісну власність і така згода зафіксована безпосередньо у договорі купівлі-продажу майна, який вчинено іншим з подружжя, то суд не може своїм рішенням підміняти домовленість подружжя про набуття майна в спільну сумісну власність. При цьому за день до оформлення купівлі спірної квартири, сторонами було придбано земельну ділянку, яку було оформлено на [PERSON] , при вчиненні правочину [PERSON] було надано згоду на його укладення, що ставить під обґрунтований сумнів твердження первісного позивача про її необізнаність з процедурою купівлі-продажу нерухомості та нерозуміння значення саме письмової згоди [PERSON] від 19 вересня 2014 року. За наведених обставин, суду не надано достатніх доказів на підтвердження тієї обставини, що спірна квартира була куплена на особисті кошти [PERSON] , відтак її позов про визнання майна особистою приватною власністю задоволенню не підлягає. ІІ. Щодо вимог зустрічного позову та позову [PERSON] про поділ майна подружжя. Відповідно до\~ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.\~69\~СК України,\~дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно із ст.71СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.71СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною 2 статті 184 ЦК України передбачено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Судом встановлено, що сторонами в шлюбі було придбано: -однокімнатну квартиру [ADDRESS] (презумпцію спільності права власності подружжя на яку первісним позивачем не спростовано), здійснено добудову до неї; -земельну ділянку, площею 0,0800 га, кадастровий номер 0510900000:00:005:0981, розташовану в [ADDRESS] , становить 243 944 грн.; -транспортний засіб марки «Volkswagen Transporter», 2001 року випуску, вартістю 243\~274 грн. При цьому факт закінчення будівництва добудови до квартири в період шлюбу підтверджується довідкою КП «Архітектурно-планувальна майстерня» від 18 січня 2023 року, показами як свідків за сторони [PERSON] : [PERSON] щодо того, що сторони будували добудову разом; [PERSON] щодо того, що в лютому 2020 року салон працював; [PERSON] , щодо того, що сторони спільно будували прибудову, вклались в один рік:, так і свідками [PERSON] ,, [PERSON] , [PERSON] , які безпосередньо приймали участь у ремонті та будівництві, яке було закінчено восени 2019 року; [PERSON] , щодо того, що з дня відкриття салону 01 жовтня 2019 року салон працював. При цьому суд зауважує, що [PERSON] не надано доказів здійснення нею особисто будівельних чи будь-яких інших робіт, придбання будівельних матеріалів після розірвання шлюбу з [PERSON] . Таким чином в ході судового розгляду встановлено, що будівництво добудови фактично закінчене в жовтні 2019 року, з того часу салон експлуатується за своїм функціональним призначенням. Суд зазначає, що зволікання [PERSON] з прийняттям об`єкта нерухомості в експлуатацію і оформленням права власності відбувалося з волі первісного позивача, декларація про готовність об`єкта до експлуатації із зазначенням дати завершення реконструкції після розірвання шлюбу подана замовником ( [PERSON] ), що позбавляє позивача за зустрічним позовом можливості реалізувати своє право на поділ набутого за час шлюбу майна. З огляду на зазначене, судом встановлено наявність правових підстав для визнання спірної квартири з добудовою спільною сумісною власністю сторін із визначенням їх часток у праві спільної сумісної власності. Вказані висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 18 серпня 2021 року у справі № 359/3859/17, 20 лютого 2020 року у справі № 496/6067/15-ц, 30 серпня 2021 року у справі № 355/1060/16. Таким чином, враховуючи, наявність спільного майна земельної ділянки та автомобіля, які є неподільними речами, відсутність доказів пошкодження автомобіля у шлюбі, орієнтовну рівність вартості вказаного майна, те, що автомобіль перебував і перебуває в користуванні [PERSON] , суд вважає за доцільне поділити вказане майно між учасниками справи та виділити у власність кожного окремі об`єкти рухомого та нерухомого майна. Таким чином, необхідно виділити: -у приватну власність [PERSON] автомобіль "Volkswagen Transporter",2001 р. в.; -у приватну власність [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0800 га, кадастровий номер 0510900000:00:005:0981. Також, враховуючи, що вартість автомобіля марки "Volkswagen\~Transporter",2001\~р.\~в.; складає 243\~274\~грн., а вартість земельної ділянки, площею 0,0800 га, кадастровий номер 0510900000:00:005:0981, становить 243 944 грн, з [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] різниця в сумі 670 грн. З огляду на те, що варіанти поділу спірної квартири з добудовою суду не надані, вартість вказаного нерухомого майна колишнім подружжям не погоджена, а докази дійсної його вартості на час розгляду справи не надані, крім того жодна із сторін про поділ квартири з добудовою в натурі не просить, вирішуючи спір у межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд вбачає підстави для визнання квартири [ADDRESS] з добудовою об`єктом спільної сумісної власності подружжя в ідеальних частках по , кожного із сторін у праві спільної сумісної власності на квартиру з добудовою і визнання за позивачем права на частки у праві спільної сумісної власності на вказане нерухоме майно. За наведених обставин справи, визначення часток у праві спільної власності є можливим і доцільним, з метою досягнення визначеності сторін у цих правовідносинах, навіть без реального поділу спірної квартири. Така позиція суду відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 15 квітня 2020 року у справі №565/495/18. Таким чином зустрічний позов представника [PERSON] адвоката Мишковської Т. М. до [PERSON] підлягає задоволенню, позов [PERSON] від 01 жовтня 2021 року про поділ спільного майна подружжя в натурі - підлягає задоволенню частково. Розподіл судових витрат. Судові витрати у справі підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. ст. 137, 139, 141 ЦПК України. Так, з огляду на відмову в задоволенні позову [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю, судові витрати первісного позивача, які складаються із судового збору, в розмірі 3 886 грн. 90 коп. (а. с. 77 Т. 1), та витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 5000 грн (а. с. 73-76 Т. 1), покладаються на позивача. З [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати за зустрічним позовом, який задоволений судом, що складаються з судового збору, в розмірі 6175 грн. ( а.с. 91 Т. 1), та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи від 07 листопада 2023 року, в розмірі 10\~324 грн. 80 коп. (а. с. 240 Т. 4). З огляду на те, що позов [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя в натурі задоволено частково, з [PERSON] на користь [PERSON] пропорційно розміру її задоволених вимог (1/4) підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору, в розмірі 6810 грн (а. с. 210 Т. 2), що становить 1702 грн. 50 коп.; витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 12000 грн (а. с. 205-207 Т. 2), що становить 3000 грн.; та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи від 12 вересня 2024 року, в розмірі 4543 грн. 70 коп. (а. с. 179 Т. 5) та 14539 грн. 84 коп. (а. с. 181 Т. 5), а всього 19083 грн. 54 коп., що становить 4\~770 грн. 90 коп. На підставі ч. 10 ст. 141 ЦПК України, суд зобов`язує [PERSON] , на яку в цілому покладено суму судових витрат в розмірі 16\~499 грн. сплатити [PERSON] , на якого покладено суму судових витрат в розмірі 9\~473 грн. 40 коп., різницю, яка складає 7025 грн. 60 коп. Сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Питання розподілу судових витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу буде розглянуто в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 60, 61, 69, 70, 71 СК України,

Outcome: approved