Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

17.02.2025 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 08.10.1999 Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, Україна, актовий запис №\~429. В обґрунтування позову зазначив, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинилися несумісність поглядів на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння, що призвело до розпаду сім`ї. Спільне господарство сторони не ведуть. Подружніх відносин не підтримують, більше десяти років разом не проживають. Подальше спільне життя між ними неможливе. Сім`я розпалася остаточно. У шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає. Спір щодо спільного майна між сторонами на сьогодні відсутній. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.04.2025 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали надіслано сторонам. 15.04.2025 позивач надав заяву, у якій він підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. 09.04.2025 представник відповідача надала заяву, у якій визнала заявлені позовні вимоги і просила задовольнити їх в повному обсязі. Одночасно відповідачу роз`яснено, що у п`ятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття провадження подати на адресу суду заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а у п`ятнадцятиденняий строк відзив на позов. Відповідач у встановлені судом строки відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, у зв`язку з чим згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, представником відповідача заяву, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що 08.10.1999 Корабельним районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, Україна, між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис №\~429 від 08.10.1999 та видане Свідоцтво про шлюб (повторне) серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що під час реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » і виявила бажання після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». З огляду на викладене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved