Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся з позовом в суд, у якому просив стягнути з відповідача ЛКП «Вулецьке» на користь [PERSON] 75356 грн. 53 коп. майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 5500 грн. витрат понесених у зв`язку із проведенням експертного автотоварознавчого дослідження, 1211 грн. 20 коп. сплаченого судового збору та 18000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Мотивував позовні вимоги тим, що 17.07.2024 року на перехресті 536 км автодороги «Київ-Чоп» та Миклашів-Підбірці в напрямку до м. Львів-Винники відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фіат» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «Шевроле» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а власник автомобіля марки «Шевроле» номерний знак [NUMBER] [PERSON] зазнала матеріальних збитків. У зв`язку з відсутністю травмованих осіб, а також враховуючи те, що учасники пригоди досягнули згоди щодо обставин скоєння ДТП, складено Електронний Європротокол, згідно якого [PERSON] визнав вину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Вказав, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Фіат» номерний знак [NUMBER] була застрахована в ПрАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР 215784469. [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою на виплату відшкодування, внаслідок чого останнє виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 80000 грн. 17.09.2024 року позивач повідомила ПрАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» та [PERSON] про огляд пошкодженого транспортного засобу марки «Шевроле» номерний знак [NUMBER] 20.09.2024 року експертом [PERSON] з метою визначення розміру матеріального збитку. Відповідно до висновку експерта №22655, складеного 07.10.2024 року судовим експертом Холодцовим Д.В., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Шевроле» номерний знак [NUMBER] в цінах на дату ДТП становила 176881 грн. 24 коп. Зауважив, що [PERSON] вчинив дорожньо-транспортну пригоду перебуваючи у трудових відносинах з ЛКП «Вулецьке» під час виконання посадових обов`язків. Таким чином, шкода, завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується роботодавцем. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 13 березня 2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 31 березня 2025 року від представника відповідача ЛКП «Вулецьке» Костик О.І. надійшли відзив на позовну заяву та клопотання із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, останнє з яких залишено без задоволення ухвалою від 14 квітня 2025 року. Мотивував відзив на позовну заяву тим, що дорожньо-транспортна пригода відбулась 17.07.2024 року, натомість до судового експерта позивач звернулась лише 20.09.2024 року та відповідно до звіту від 07.10.2024 року, огляд транспортного засобу проводився візуально, у присутності замовника. Про огляд автомобіля експертом відповідач не повідомлявся, а відтак був позбавлений можливості бути присутнім при ньому, висловити свої зауваження, згоду чи незгоду із пошкодженнями автомобіля. Вказав, що із визначеною експертом вартістю відновлювального ремонту автомобіля марки «Шевроле» номерний знак [NUMBER] він не погоджується, вважає таку значно завищеною. Крім цього, в матеріалах справи відсутні відомості про розмір фактичних витрат, пов`язаних з проведенням ремонтних робіт автомобіля в результаті його пошкодження у ДТП, а також немає належних та допустимих доказів відносно того, де автомобіль всі ці дні з часу дорожньо-транспортної пригоди до часу огляду знаходився і у кого перебував. З огляду на вказане, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 18 квітня 2025 року представником позивача [PERSON] [PERSON] подано відповідь на відзив, згідно мотивів якого вказав, що експертиза може проводитися до звернення особи до суду з відповідним позовом, однак, вона повинна стосуватися безпосередньо обставин, явищ, речей тощо, які безпосередньо стануть предметом судового дослідження. Крім цього, відповідач не заперечує факт перебування із [PERSON] у трудових відносинах. 28 квітня 2025 року представником відповідача ЛКП «Вулецьке» Костик О.І. подано заперечення на відповідь на відзив, згідно мотивів якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що позивачем не доведено проведення ремонтних робіт транспортного засобу, який зазнав пошкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 17.07.2024, а відтак різниця між вартістю відновлювального ремонту і страховою виплатою, не може бути більшою ніж встановлено висновком експерта № 22655 від 07.10.2024 року в частині визначення вартості відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, а саме: 14851,38 грн. (94851 грн. 38 коп. - 80000 грн.) = 14851 грн. 38 коп. 30 квітня 2025 року представником відповідача ЛКП «Вулецьке» Костик О.І. подано клопотання про зменшення розміру адвокатських витрат. Вказав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18000 грн. є завищеним та необґрунтованим оскільки справа слухається у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, для представника позивача дана справа є типовою, а тому заявлені стороною позивача витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи, не відповідають критерію реальності витрат та розумності їх розміру. З огляду на вказане, просив зменшити розмір стягнення витрат на надання правничої допомоги у відповідності до ст. 137 ЦПК України. 08 травня 2025 року від представника відповідача ЛКП «Вулецьке» Костик О.І. надійшло клопотання, згідно мотивів якого просив поновити строк для його подання та призначити у справі додаткову судову транспортно-товарознавчу експертизу із переліком запитань, викладених у такому. Вказав, що у висновку дослідження судового експерта Холодцов Д.В. враховані не підтверджені та не підписані на фотографіях деформації і пошкодження, а також існують арифметичні помилки на суму 25000 грн. - 30000 грн., що викликає сумнів у об`єктивності висновку. Ухвалою від 08 травня 2025 року клопотання представника відповідача ЛКП «Вулецьке» Костик О.І. про призначення додаткової судової транспортно-товарознавчої експертизи залишено без розгляду. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 17 липня 2024 року о 07 год. 40 хв. за координатами: 49.840277927, 24.167042607 на перехресті536 км автодороги «Київ-Чоп» та Миклашів-Підбірці в напрямку до м. Львів-Винники відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фіат» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу марки «Шевроле» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . З Електронного Європротоколу від 17 липня 2024 року вбачається, що [PERSON] визнав провину у скоєному ДТП, внаслідок порушення ним знаку переваги руху або червоного світла. Враховуючи викладене, винуватість [PERSON] у ДТП, внаслідок якої позивачу завдано майнову шкоду, доведена наведеними вище доказами. Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 18 грудня 2018 року встановлено, що власником автомобіля марки «Шевроле» номерний знак [NUMBER] є [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 06 липня 2022 року, власником автомобіля марки «Фіат» номерний знак [NUMBER] є ЛКП «Вулецьке». З відповіді ПрАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» від 10 жовтня 2024 року позивачу [PERSON] повідомлено, що згідно заяви від 17 липня 2024 року за договором (полісом) № ЕР-215784469 (дата події 17.07.2024 року) прийнято рішення та здійснена виплата страхового відшкодування у розмірі 80000 грн. Із протоколу засідання комісії із службової перевірки обставин ДТП, що трапилась 17 липня 2024 року о 07 год. 40 хв., комісією встановлено, що згідно пояснення [PERSON] , який 17 липня 2024 року о 07 год. 40 хв. виконував обов`язки водія підприємства та керував транспортним засобом марки «Фіат» номерний знак [NUMBER] , який зареєстрований за ЛКП «Вулецьке», у службових цілях з метою доставки матеріалів, відбулась ДТП. На місці дорожньо-транспортної пригоди за взаємною згодою учасників складено Електронний Європротокол. Оскільки автомобіль марки «Фіат» номерний знак [NUMBER] зазнав пошкоджень, [PERSON] зобов`язався провести ремонт такого власним коштом. Як вбачається з наказу ЛКП «Вулецьке» № 134-к від 12 липня 2024 року, на час відпустки [PERSON] , за період з 15 липня 2024 року по 11 серпня 2024 року, обов`язки водія автомобіля марки «Фіат» номерний знак [NUMBER] покладено на електрозварювальника [PERSON] . З матеріалів цивільної справи вбачається, що представником [PERSON] скеровано на електронну адресу ПрАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС» та в особисті повідомлення у мессенджері «Viber» [PERSON] повідомлення про огляд 20 вересня 2024 року пошкодженого транспортного засобу марки «Шевроле» номерний знак [NUMBER] з метою визначення розміру матеріального збитку. У відповідності до висновку № 22655, який складений 07 жовтня 2024 року судовим експертом Холодцов Д.В. для подальшого подання до суду, встановлено наступні вартісні показники. Ринкова вартість автомобіля марки «Шевроле» номерний знак [NUMBER] на момент ДТП без врахування пошкоджень становила 196390 грн. Вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу з врахуванням ПДВ станом на 17 липня 2024 року складала 176881 грн. 24 коп. (ПДВ 21524 грн. 71 коп.) Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Шевроле» номерний знак [NUMBER] з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, без врахування ПДВ станом на 17 липня 2024 року становила 94851 грн. 38 коп. Щодо заперечень сторони відповідача в частині присутності у висновку № 22655, який складений 07 жовтня 2024 року судовим експертом Холодцов Д.В., арифметичних помилок, а також відсутності їх повідомлення про огляд транспортного засобу, слід вказати, що про огляд автомобіля марки «Шевроле» номерний знак [NUMBER] був повідомлений працівник ЛКП «Вулецьке» [PERSON] , який безпосередньо вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а також ПрАТ «СК «ІНТЕР-ПОЛІС». Крім цього, сторона відповідача покликаючись на наявність арифметичних помилок не надає доказів їх існування, а лише зазначає про приблизну суму, яка варіюється між 25000 грн. та 30000 грн. Крім цього, представник відповідача [PERSON] не був позбавлений можливості реалізувати своє право, визначене у ч. 3 ст. 102 ЦПК України, яка передбачає, що висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За п. 9.4 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Пунктом 33.2 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Порядок використання та відшкодування по Європротоколу регламентується Законами України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування». Європротокол це спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол» Європротоколом можна скористатися при умовах коли відсутні травмовані (загиблі) люди, водії-учасники ДТП мають поліси автоцивільної відповідальності, наявна згода водіїв транспортних засобів - учасників ДТП щодо її обставин, у водіїв відсутні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Якщо водії скористались Європротоколом, то вони мають право залишити місце ДТП, звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ Національної поліції України про настання ДТП, звільняються від адміністративної відповідальності, передбаченої за спричинення ДТП, повинні не пізніше трьох робочих днів з дати ДТП звернутись зі своїм примірником заповненого Європротоколу до страховика, з яким укладали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В силу ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У травні 2022 року збільшено ліміт страхової виплати за Європротоколом та з 01 липня 2022 року відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 108 від 30.05.2022 року, такий ліміт становить 80000 грн. Стаття 1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу вимог ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. У постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. В матеріалах цивільної справи наявні належні та допустимі докази на підтвердження спричинення [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди під час перебування у трудових відносинах із ЛКП «Вулецьке» при виконанні ним посадових обов`язків. З огляду на вказане, завдана позивачу майнова шкода у розмірі 75356 грн. 53 коп. (176 881 грн. 24 коп. - 21524 грн. 71 коп. - 80000 грн.), підлягатиме стягненню на її користь з відповідача. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що мотиви, якими представник позивача обґрунтовував позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити і стягнути з відповідача ЛКП «Вулецьке» на користь [PERSON] відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 75356 грн. 53 коп. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат слід зазначити наступне. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 1, 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. З долучених до позовної заяви договору про надання професійної правничої допомоги № 2Б/0088 від 13 вересня 2024 року, додатку № 2 до нього та детального опису робіт (наданих послуг), виконаних для надання професійної правничої допомоги від 11 березня 2025 року, вбачається, що розмір понесених позивачем витрат у з`язку із розглядом даної цивільної справи становить 18000 грн. та складається з послуг, а саме зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції кількістю 30 хв., вартістю 1500 грн.; опрацювання законодавчої бази, що регулює відносини між позивачем та відповідачем. Аналіз судової практики, кількістю 30 хв., вартістю 1500 грн.; збір необхідних доказів для підтвердження правової позиції. Формування правової позиції по веденню справи та вибір стратегії. Подання адвокатських запитів а також претензій (вимоги) про врегулювання спору в досудовому порядку кількістю 2 год., вартістю 6000 грн.; підготовка та подання позовної заяви, клопотання кількістю 2 год., вартістю 6000 грн.; ведення справи у суді і підготовка інших необхідних процесуальних документів кількістю 1 год., вартістю 3000 грн. Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України"). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20). Так, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справах № 922/3436/20, № 910/7586/19, № 910/16803/19. Верховний Суд у своїй постанові від 28 червня 2023 року по справі № 369/576/22 зазначив, що суд може з власної ініціативи зменшити розмір витрат на правничу допомогу, застосувавши критерії, визначені у ч.ч. 3, 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України. При цьому це не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони про зменшення розміру таких витрат. Дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши заперечення сторони відповідача, суд вважає, що деякі види робіт мають не обґрунтовано завищену вартість. Спірні правовідносини між сторонами у справі виникли щодо стягнення заборгованості в загальному розмірі 75356 грн. 53 коп. Суд констатує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, відноситься до категорії малозначних справ, судова практика щодо яких є сталою і передбачуваною. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а відтак заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18000 грн. є завищеними порівняно з вартістю послуг з правничої допомоги в таких категоріях спору, оскільки матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви, а враховуючи усталену практику дана справа є не складною. При цьому, адвокатом зовсім не мотивована необхідність витрачання значного часу на аналіз документів, які знаходяться в матеріалах справи, ступінь складності та новизни правових питань, досліджених адвокатом. Отже,

Outcome: approved