Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

26.03.2025 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом через систему «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 15.06.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №16064-06/2024 в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті https://starfin.com.ua та підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору відповідач отримала кредит в сумі 7000 грн строком на 120 днів, до 13.10.2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% на день. Згідно з п.1.6 Кредитного договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5167-80хх-хххх-7704 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Видача кредиту відповідачу була здійснена онлайн, через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua. Факт перерахування коштів підтверджується квитанцією про зарахування №425864855 від 15.06.2024 року. В подальшому, 30.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ. ЕН. ГРУП» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено Договір факторингу №30102024, відповідно до умов якого, право вимоги, зокрема за Договором №16064-06/2024 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ. ЕН. ГРУП». Відповідач належним чином не виконала свої зобов`язання за договором, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 30450 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом 7000 грн, заборгованості за нарахованими процентами 9450 грн, заборгованості за пенею (штрафами) 14000 грн. Вважаючи свої права порушеними, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму заборгованості, а також судові витрати в сумі 9422,40 грн, з яких 2422,40 грн. судовий збір та 7000 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 07.04.2025 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила проводити розгляд справи без участі представника позивача /а.с.2-7/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином /а.с.53/. Тому суд визнає причини неявки відповідача в судове засідання неповажними, і тому, відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, справа розглянута у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~ статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. 15.06.2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] в електронному вигляді було укладено Договір про надання фінансового кредиту №16064-06/2024, за умовами якого Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором, строком на 120 днів, з датою погашення кредиту 12.10.2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5% на день /а.с.12-16, 17-18/. Згідно з п.1.6 Договору, Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5167-80хх-хххх-7704 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Порядок укладення договору визначений п.2 Договору. Згідно з п.2.1 Договору, перед укладенням цього Договору Товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію Клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, одним із наступних способів: - Отримання через систему BankID НБУ ідентифікаційних даних; - Отримання ідентифікаційних даних та фінансового номера телефону з бюро кредитних історій (за умови, що джерелом таких даних є банк) та коректно введена особою, верифікація якої здійснюється, otp-пароля, надісланого установою на той фінансовий номер телефону, та фотофіксації особи із використанням методу розпізнавання реальності особи та особи з власним ідентифікаційним документом, а саме сторінки/сторони, що містить фото власника, з подальшим накладенням КЕП уповноваженим працівником установи та кваліфікованої електронної позначки часу на отриманий електронний документ, що містить фото. Видача кредиту Клієнту-фізичній особі здійснюється онлайн, використовуючи мережу Інтернет, тобто через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua (п.2.2 Договору). Згідно з п.3.1 Договору, за користування кредитом Товариством нараховуються виключно проценти. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок нарахування платежів за прострочення Клієнтом виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за цим договором передбачено п.5.3 цього Договору. Відповідно до п.5.3 Договору, у випадку прострочення Клієнтом сплати процентів відповідно до термінів, встановлених у Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: в розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після терміну сплати, встановленого в Графіку платежу, за відповідний розрахунковий (платіжний) період та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. У випадку прострочення Клієнтом сплати тіла кредиту відповідно до терміну, встановленого в Графіку платежів, Товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу: у розмірі 100% від суми простроченої заборгованості на наступний день після\~ терміну сплати, встановленого в графіку платежу, з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством України. У випадку, коли сума кредиту не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати розміру подвійної суми кредиту. У випадку, коли сума кредиту перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, неустойка не може перевищувати половини суми кредиту. (п.5.3.1 Договору). Згідно з п.п.4.4.2, 4.4.4 договору, Клієнт зобов`язаний своєчасно повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом в порядку, встановленому Договором, а також виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором. Факт перерахування відповідачу кредитних коштів в сумі 7000 грн 15.06.2024 року на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , зазначену відповідачем у кредитному договорі та заявці-анкеті на отримання фінансового кредиту /а.с.10-11, 12-16/, підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» про успішність відповідної операції, номер транзакції в системі iPay.ua 425864855, а також квитанцією про зарахування №425864855 від 15.06.2024 року /а.с.20, зворот а.с.20/. Згідно графіку платежів, відповідач зобов`язалася здійснити 4 платежі на погашення кредиту, а саме: 14.07.2024 року, 13.08.2024 року та 12.09.2024 року по 3150 грн (проценти за 30 днів користування кредитом) та 12.10.2024 року в сумі 10150 грн (7000 грн тіло кредиту та 3150 грн проценти за 30 днів користування кредитом), що разом складає 19600 грн, з яких 7000 грн тіло кредиту та 12600 грн відсотки за користування кредитом /а.с.18/. Як вбачається з розрахунку заборгованості /а.с.21/, відповідач здійснила лише 1 платіж на погашення заборгованості за кредитом, а саме 14.07.2024 року в сумі 3150 грн. Платежі, які відповідач була зобов`язана здійснити 13.08.2024 року та 12.09.2024 року в сумі по 3150 грн кожен, відповідачем здійснено не було, у зв`язку з чим, відповідно до вимог п.5.3 Договору, на наступний день після терміну сплати, а саме 14.08.2024 року та 13.09.2024 року кредитодавцем нараховано штрафи у розмірах несплачених платежів, а саме по 3150 грн. Аналогічна ситуація і з останнім платежем, який відповідач зобов`язана була здійснити в сумі 10150 грн. При цьому, кредитодавцем враховано обмеження закону щодо нарахування неустойки (штрафу, пені). Так відповідно до ч.3 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування», сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Аналогічні положення містить і п.5.3 кредитного договору. Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з 01 квітня 2024 року мінімальну заробітну плату встановлено в розмірі 8000 грн. За умовами укладеного між сторонами кредитного договору, відповідачу надано кредит у розмірі 7000 грн, тобто в розмірі, який не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, тому розмір неустойки (штрафу, пені) за вказаним договором не може перевищувати розміру подвійної суми, отриманої відповідачем за цим договором, а саме 14000 грн. Тому, після несплати відповідачем останнього визначеного графіком платежу у сумі 10150 грн, оскільки за несплату попередніх платежів відповідачу вже було нараховано штраф в загальній сумі 6300 грн, то з урахуванням вимог ч.3 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування», з метою недопущення перевищення розміром штрафу розміру подвійної суми, отриманої позичальником за вказаним договором, кредитодавцем нараховано штраф в сумі 7700 грн, тобто в розмірі, меншому, ніж прострочений платіж, після чого загальний розмір нарахованої пені склав 14000 грн. Таким чином, станом на 30.10.2024 року, розмір заборгованості відповідача склав 30450 грн, з них: заборгованість за кредитом 7000 грн, заборгованість за відсотками за користування кредитом 9450 грн, заборгованість за штрафом (пенею) 14000 грн /а.с.21-22/. 30.10.2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» та ТОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір факторингу №30102024, згідно з умовами якого ТОВ «Стар Файненс Груп» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» право грошової вимоги за договорами, в тому числі і за кредитним договором №16064-06/2024, укладеним з відповідачем [PERSON] /а.с. 30-37, 38, 39/. Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта)\~ за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного\~ кредитора у\~ зобов`язанні\~ в\~ обсязі\~ і\~ на\~ умовах,\~ що\~ існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у\~ зобов`язанні\~ здійснюється\~ без\~ згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно витягу з Акту приймання-передачі прав №1 від 30.10.2024 року до Договору факторингу №30102024 від 30.10.2024 року, до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №16064-06/2024 до відповідача на загальну суму 30450 грн /а.с.39/. 31.10.2024 року ТОВ «Стар Файненс Груп» листом повідомило відповідача про відступлення прав вимоги позивачу та необхідність погашення заборгованості за кредитним договором на рахунки позивача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» /а.с.40/. 06.03.2025 року представником позивача на адресу відповідача було надіслано Вимогу про повернення заборгованості за Договором про споживчий кредит №16064-06/2024 від 15.06.2024 року в загальному розмірі 30450 грн протягом 7 днів з дня отримання вказаної вимоги /а.с.24, 25/. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно п.4.4.2, п.4.4.4 Договору №16064-06/2024 про надання фінансового кредиту, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти в строки та в порядку, що встановлені договором. Так як відповідач не виконала свої зобов`язання в строк, встановлений кредитним договором, то суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за кредитним договором, набув право вимоги до відповідача, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість відповідача за кредитним договором, задовольнивши позов в повному обсязі. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову, на відповідача. Так як позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Судом встановлено, що 26.05.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» уклало з адвокатом Колесніковою Іриною Олександрівною Договір про надання правової допомоги №010-25, за умовами якого адвокат Колеснікова І.О. зобов`язалася надавати Клієнту правову допомогу з питань захисту прав і представлення інтересів Клієнта у цивільних справах щодо стягнення коштів з боржників згідно Реєстру боржників, який додається до даного договору, а Клієнт зобов`язується виплатити Адвокату за надані юридичні послуги гонорар, а також відшкодувати фактичні витрати Адвоката, пов`язані з виконанням доручення Клієнта /а.с.41, 8, 9/. Згідно з п.3.1 Договору про надання правової допомоги, за послуги щодо надання правової допомоги Клієнт виплачує Адвокату гонорар у наступному розмірі: - 7000 грн складання позовної заяви про стягнення заборгованості з боржника Замовника; - 8000 грн складання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції; - 9000 грн складання касаційної скарги; - 3000 грн складання відповіді на відзив на позовну заяву, заперечень та додаткових пояснень; - 1000 грн складання та надсилання адвокатського запиту. При цьому, згідно з п.п.3.2, 3.3 Договору про надання правової допомоги, Клієнт оплачує Адвокату послуги шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Адвоката протягом 10 днів з дня прийняття рішення суду першої інстанції. За домовленістю Сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу. Як вбачається з Акту прийому-передачі наданих послуг та Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Колесніковою І.О. на виконання умов Договору про надання правової допомоги №010-25 від 26.02.2025 року, адвокатом надано позивачу правову допомогу у виді підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] (4 год), вартість якої складає 7000 грн /а.с.42, 43/. Вищевказані витрати на правову допомогу, суд визнає судовими витратами на професійну правничу допомогу, які були необхідними для забезпечення розгляду вказаної справи, а також співмірними зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значенням справи для сторони, а тому вказані витрати підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, матеріалами справи доведено розмір понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Тому, оскільки позов задоволено повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Таким чином, загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача складає: 9422,40 грн, з них: судові витрати по сплаті судового збору 2422,40 грн., судові витрати на професійну правничу допомогу 7000 грн.

Outcome: approved