Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

17 вересня 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказано, що відповідач з вересня 2014 року самоусунувся від виконання батьківських обов`язків і свідомо ухиляється від виховання дитини, нехтує обов`язком по утриманню дитини. Не цікавиться сином, його здоров`ям та розвитком, не приїздить до нього, не вітає зі святами та днями народження, не телефонує, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, не дбає про його здоров`я, добровільно не надає матеріальну допомогу. 18 вересня 2024 року позивачка [PERSON] подала заяву про виклик і допит свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою судді від 23 вересня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання. 04 листопада 2024 року представник третьої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування Наталія Попсуєва подала заяву про розгляд справи за її відсутності. 16 грудня 2024 року представник позивачки [PERSON] адвокат Гречиха С.Ю. подав заяву про виклик і допит свідків: [PERSON] , [PERSON] 17 грудня 2024 року від органу опіки надійшов висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON] . Ухвалою суду від 17 грудня 2024 року закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. Викликано в судове засідання свідків зі сторони позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 16 січня 2025 року представник третьої особи Районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування Шустер О.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою суду від 08 травня 2025 року прийнято відмову позивача від допиту свідків [PERSON] , [PERSON] . Відповідач [PERSON] про розгляд справ повідомлявся за місцем реєстрації і шляхом публікації оголошень на сайті суду, однак відзив на позов, заяв по суті справи чи заяв з процесуальних питань не надав, до суду повторно не з`явився, у зв`язку з чим суд ухвалив провести розгляд справи за його відсутності, в порядку заочного провадження. В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що просить позбавити [PERSON] батьківських прав, оскільки він не виконує моральних, фізичних, фінансових обов`язків, не спілкується з дитиною, нехтує правами. Так, сторони жили разом 3,5-4 роки, десь з 2010 року до осені 2013 року, коли після «Майдану» [PERSON] перестав з`являтись вдома, у нього з`явились інші інтереси політика, друзі, політичні угрупування. З початком АТО [PERSON] зник із Запоріжжя, зі слів матері поїхав в Крим, а потім в АТО. Зараз служить в російській армії. В 2017 році позивачка подала позови про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, оскільки [PERSON] не допомагав утримувати дитину. [PERSON] з 2013 року життям дитини не цікавиться, може писати раз на пів року в «Телеграм». Представник позивачки адвокат Гречиха С.Ю. наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на самоусуненні батька від виховання, утримання і забезпечення дитини. Наполягав, що батько умисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є двоюрідною сестрою позивачки [PERSON] . Знає [PERSON] з травня 2010 року. Вона часто приходила в гості до родини [PERSON] , десь раз на місяць. При цьому [PERSON] вдома бачила не багато, той був або на роботі, або з друзями. Коли був дома, у 80 відсотків випадків був в стані алкогольного сп`яніння. Останній раз бачила його восени 2013 року. Де він зараз конкретно не знає. [PERSON] з того часу сама піклується про сина, а відповідач їй жодним чином не допомагає. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] і [PERSON] вона навчалась у одному класі, і товаришували з того часу. З позивачкою 1го по 11й клас, з відповідачем з 1го по 9й. В 2010 році Патамани одружились і у них народився син [PERSON] . Вона живе поруч, і часто буває у них в гостях. Після народження дитини, [PERSON] до нього не проявляв інтересу, майже весь час він був на роботі, а після розважався з друзями. Вдома його майже не бачила, а коли був, то в стані алкогольного сп`яніння. Із сином [PERSON] не гуляв, час не проводив. Десь у 2013-2014 році [PERSON] зник (кулись переїхав). Свідок продовжила спілкуватись з [PERSON] , дитиною, а також батьками сторін. Щоб останні років десять, після 2014 року, [PERSON] з`являвся у житті дитини і приймав в ній участь, їй не відомо. Аби з`явився, вона би знала, але він десь на непідконтрольній території України, і краще, що подалі від дитини. Поїхати було усвідомлене рішення [PERSON] . З того часу, наскільки їй відомо, [PERSON] нічим не допомагає і батьківських обов`язків не виконує. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 2003 року проживає по сусідству з [PERSON] , по [ADDRESS] . Вона бачила [PERSON] з моменту одруження, який прожив з позивачкою роки три, а потім, десь з кінця 2013 року 2014 рік, зник, і вона жодного разу його не бачила. Коли [PERSON] поїхав, то сказали, що він десь в росії. Вихованням дитини з того часу (з 2014 року) займалась лише [PERSON] ( [PERSON] ), якій допомагали батьки. Школа, дитячий садок, секції, всім займалась лише позивачка. З дитиною вона досить часто зустрічається, розмовляє, але про батька бесіду не заводе. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачку і відповідача знає більше тридцяти років, вони товаришували з першого класу школи. Кожного тижня розмовляли по телефону і часто бували вдома. На думку свідка, роль [PERSON] як батька не склалася. Коли з`явився малий [PERSON] , дитиною завжди займалась лише [PERSON] . Натомість [PERSON] був за комп`ютером, завжди мав інші справи, проекти, друзів, громадську організацію. Спочатку думали, що він не знає, що робити з маленькою дитиною, але коли син підростав, поведінка відповідача не змінювалась. Протягом сумісного життя з позивачкою, [PERSON] був десь окремо, в нього була мета, а дитина була не так важлива і не на часі. Після певних подій, [PERSON] пішов від родини, і в 2014 році виїхав з України. Для [PERSON] це був удар, і вона довго сподівалась, що він одумається. В ті часи [PERSON] телефонував свідку, але був сильно п`яний. Вона передзвонила трохи пізніше, казала, що дитина хворіє, потрібні гроші, казала зателефонувати [PERSON] , і підтримати її хоча б морально. Але той відповідав, що йому дзвонити, вже так вийшло. Тоді рік-два вона намагалась созвонюватись, а потім припинила. [PERSON] , після того як розійшлись, дитину до себе не брав, не гуляв. Казав, що зараз це не на першому місці. Можливо потім. [PERSON] ніколи не відводив дитину до садочка, школи, не приймав участь у лікуванні, не відвідував, аліменти не платив, матеріально не допомагав. Знає, оскільки спілкувалась з позивачкою і позичала їй гроші. В судовому засіданні була з`ясована думка дитини [PERSON] , який розповів, що живе з мамою, бабусею, молодшим братом і вітчимом у приватному будинку. Коли бачив свого батька [PERSON] не пам`ятає. В школу, лікарні батько його не возив. Життям цікавиться рідко по телефону 1-2 рази на місяць. Ставиться він до [PERSON] нейтрально як до знайомого. Не впевнений, що зможе його впізнати в-живу. [PERSON] йому не допомагає. Зараз, з вітчимом і братом він відчуває себе добре. Вітчим зробив для нього за чотири роки більше, ніж батько за все життя. Мати ніколи не перешкоджала батьку бачитись з ним, він сам так вирішив. Позов мами підтримує. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2010 року по 30 січня 2018 року (заочне рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 28 грудня 2017 року у справі ЄУН №337/4873/17 Провадження №2/337/2072/17). 10 грудня 2010 року у вказаному шлюбі народився [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1281). [PERSON] є дитиною з інвалідністю (посвідчення серії [NUMBER] ), та потребує підвищеної уваги. Судовим наказом Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2017 року с праві ЄУН №337/4871/17, Провадження №2-н/337/906/2017 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05.12.2017 року і до повноліття дитини. За виконавчим провадженням, відкритим за виконавчим листом №337/4871/17, згідно розрахунку, заборгованість станом на 01.01.2024 року складає 221265,63 гривень. Відповідно до відповідей з навчальних закладів: Заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №94 «Перлина» ЗМР, Запорізька гімназія №86 ЗМР, Запорізька спеціалізована школа-інтернат ІІ-ІІ ступенів «Козацький ліцей» ЗОР, які відвідував [PERSON] , батьківські обов`язки щодо дитини завжди виконувала лише мати [PERSON] , натомість батька [PERSON] жодного разу не бачили. До медичного закладу, де [PERSON] знаходився на лікуванні в 2019, 2022, 2023 роках КНП «Клініка «Сімейний лікар» Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, зверталася лише мати дитини ( [PERSON] ). 17 червня 2024 року кандидат психологічних наук, доцент, завідуюча кафедрою психології Запорізького національного університету [PERSON] провела психологічне обстеження [PERSON] , і надала висновок спеціаліста-психолога, згідно якого дитині поряд з матір`ю і вітчимом психологічно благополучно та комфортно, до них дитина виявляю емоційну і психологічну прихильність (близькість). Основну роль у житті [PERSON] відіграє мати. Свого батька [PERSON] майже не знає, так як той покинув родину, коли [PERSON] був зовсім малий (близько 3х років), і тривалий час не приймав участь у його житті. [PERSON] легко переносить розлуку з батьком, обурений та засуджує його поведінку. Дитина несвідомо виключила батька зі своїх переживань і зі свого життя, «переконавши» себе, що батька у нього немає. З урахуванням проведеного дослідження, психолог прийшов до висновку, що позбавлення батька батьківських прав у даному випадку є доцільним. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ч.4 ст. 155 Сімейного Кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється він виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно висновку Комісії з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району від 05 грудня 2024 року, протокол №24/4, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За таких\~обставин,\~оскільки було\~встановлено,\~що дитина\~ [PERSON] \~потребує піклування,\~підвищеної турботи,\~а відповідач [PERSON] протягом тривалого часу, більше 10 років, прийняв усвідомлене рішення покинути дитину, життям сина не цікавиться, матеріально не допомагає, аліменти не сплачує, від виховання та лікування самоусунувся і ухиляється, сина не відвідує, час з ним не проводить, не піклується про фізичний і духовний розвиток, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується.

Outcome: approved