Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у період 2007 - 2019 років із відповідачем перебувала у шлюбі, мають троє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Рівненського районного суду Рінвенської області від 18.11.2019 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. За час перебування в шлюбі відповідач зловживав спиртним, у присутності малолітніх дітей влаштовував сварки та різного роду конфлікти, не займався їх вихованням та утриманням, чинив домашнє насильство. Після розірвання шлюбу вона з дітьми стала проживати окремо та відповідач свідомо самоусунувся від виховання дітей, жодної участі в їх житті не приймає, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, стан здоров`я, не цікавиться їх навчанням, не забезпечує матеріально, аліменти не сплачує, дітей не відвідує та не спілкується з ними. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. При цьому пояснила, що за час спільного проживання відповідач на грунті зловживання алкоголем неодноразово вчиняв відносно неї домашнє насильство у присутності дітей, ображав, погрожував, бив. Діти його бояться та втратили з ним емоційний зв`язок. Близько двох років відповідач дітей не відвідував, з ними не спілкувався, ніякої участі в їх житті не приймав, матеріальної допомоги на їх утримання не надавав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, відзиву на позов не подав. Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Клеванської селищної ради та Служби у справах дітей Головинської сільської ради Рівненської області у судове засідання не з`явилися, просили розгляд справи здійснювати у їх відсутності. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши думку неповнолітньої [PERSON] та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що у період 2007 - 2019 років сторони перебували у шлюбі, мають троє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У свідоцтвах про народження неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] матір`ю вказана [PERSON] , позивач у справі, батьком - [PERSON] , відповідач у справі. Із постанови державного виконавця Костопільського РВ ДВС від 09.02.2021 р. вбачається, що стягувачу [PERSON] за її заявою повернуто виконавчий документ - судовий наказ Рівненського районного суду Рівненської області № 570/3380/19 від 22.10.2019 р. про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , заборгованість за аліментами станом на 01.02.2021 р. складає 92818 грн. 96 коп. Також встановлено, що відповідач 25.10.2018 року та 30.10.2018 року притягувався до адімністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства щодо позивача. 03.03.2023 року позивач зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03.03.2023 р.). Відповідно до ч. 1 - ч. 5 ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків. Із довідки Клеванської селищної ради № 0137/09-01/24 від 14.01.2025 р. вбачається, що неповнолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проживають разом із матір`ю [PERSON] , її чоловіком [PERSON] у с. Углище Рівненського району та перебувають на її утриманні. Із характеристик Опорного закладу «Жобринський ліцей» Клеванської селищної ради вбачається, що неповнолітні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] навчаються у вказаному навчальному закладі, активну участь у їх вихованні та навчанні приймає матір та вітчим. Батько жодного разу навчальний заклад не відвідував, успіхами дітей не цікавився. Судом встановлено, що більше п`яти років діти проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні. Відповідач близько двох років їх не відвідував, з ними не спілкувався, не цікавився станом їх здоров`я, навчанням, духовним розвитком, оптребами, матеріально не забезпечував. У ході судового розгляду знайшло своє підтвердження те, що відповідач [PERSON] свідомо, з власної ініціативи, самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо виховання своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору про позбавлення батьківських прав. Малолітня [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з батьком [PERSON] не спілкується близько двох років та не має такого бажання. За час проживання в сім`ї батько зловживав спиртним, ображав матір, не піклувався про дітей, не цікавився їх потребами. Із висновків органу опіки та піклування - служби у справах дітей Клеванської селищної ради № 73 від 24.04.2025р., Головинської сільської ради Рівненської області від 29.04.2025 р. вбачається, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не цікавиться їх навчанням. Дітей не відвідує та не спілкується з ними, матеріально не забезпечує. Вважають за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Таким чином встановлено, що відповідач свідомо систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх неповнолітніх дітей. Така поведінка відповідача свідчить про нехтування ним своїми батьківськими обов`язками та змінити її неможливо. Винна поведінка відповідача порушує законні права та інтереси дітей на гармонійний духовний розвиток та виховання. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року, справа № 520/8264/19, висловлено правову позицію, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо один із батьків значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією. Оскільки відповідач фактично з 2019 року належним чином не виконував свої батьківські обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей суд вважає, що є правильним застосування до нього крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав. При розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без поважних причин, залишивши їх без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті, суд при поновленні батьківських прав перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Враховуючи те, що позивач при зверненні до суду за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав сплатила судовий збір 968 грн. 96 коп., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені витрати зі сплати судового збору у вказаному розмірі. На підставі наведеного та

Outcome: approved