Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, посилаючись на те, що 26 лютого 2005 року між позивачем та [PERSON] укладено шлюб. 07 лютого 2007 року шлюб з відповідачем було розірвано. Від спільного шлюбу ми маємо повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається на 1 курсі Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» факультету архітектури, будівництва, денної форми навчання на бюджетній основі. Зазначає, що син є повнолітнім, проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Так як він навчається на денній формі навчання, то не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Чоловік працює, у зв`язку з чим має змогу утримувати спільну дитину чи не працює, проте має мінливий заробіток (тимчасовий підробіток). Відповідач має заборгованість по ВП №7915083 станом на 06.10.2024: 18 572,93 грн., впродовж майже 2023 року не надсилав аліментів (за винятком 3 місяців в 2023 році) на спільного сина, тим самим позивач з сином знаходились у скрутному становищі під час повномасштабної війни. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, сплачує лише багаторічний борг за виконавчим провадженням. Тому позивач просить суд: Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. 05.05.2025 року відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд позовні вимоги [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~сина,\~який продовжує\~навчання залишити без розгляду на підставі наступного. Зазначає, що позивачем не надано суттєвих доказів, що дитина не має можливості утримувати себе і сім`я позивача не може утримувати дитину під час навчання, або потребує саме його фінансової допомоги, зазначає, що його фінансове навантаження - утримання двох неповнолітніх дітей, дружину та матері-пенсіонерки. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] , не з`явився, проти позовних вимог заперечує, посилаючись на підстави зазначені у відзиві на позовну заяву. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року відкрито провадження по справі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , батьком є [PERSON] та матір`ю є [PERSON] , що встановлено відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] є особою, яка досягла вісімнадцятирічного віку (повноліття), що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] виданий 12.01.2021 року. Згідно довідки Міністерства освіти та науки України Національний технічний університет «Дніпровська політехніка» від 23.09.2025 року, № 16-42/771 повнолітній син сторін [PERSON] , [INFO] зараховано на стаціонарну (денну) форму навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201 СК України). Статтею 199 СК України\~передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання;\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сімейним кодексом України\~передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає повнолітній син/дочка. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Суд звертає увагу, що, відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно\~ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту проживання разом з повнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , зважаючи на наступне. Відповідно до наданих позивачем суду письмових доказів, повнолітній син сторін [PERSON] , 01 вересня 2024 року зараховано до Національного технічного університету «Дніпровська політехніка»\~на стаціонарну (денну) форму навчання з терміном навчання із 01.09.2024 року по 30.06.2028 року. Наведені факти підтверджуються, зокрема, довідкою Міністерства освіти та науки України Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 23.09.2025 року, № 16-42/771. Позивачем не наведено доводів, які б дозволяли зробити висновок про наявність виняткових обставин, що пояснювали б навчання за денною формою повнолітнього [PERSON] , [INFO] з одночасним проживанням із матір`ю (наприклад, дистанційне навчання, його період тощо). З урахуванням викладеного, позивач не довів наявність підстав для стягнення, саме на її користь аліментів з відповідача на утримання повнолітнього сина у зв`язку з навчанням останнього. Суд звертає увагу, що повнолітній [PERSON] за наявності підстав, не позбавлений можливості на захист своїх прав та законний інтересів звернутись до будь-кого із батьків з позовом про стягнення аліментів на своє утримання, у зв`язку із навчанням, але не більше ніж до досягнення 23-х років. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04). В силу\~ст. 141 ЦПК України, з урахуванням відмови у задоволенні позову, судові вирати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави, оскільки позивач був звільнений на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від його сплати при подачі позову до суду.

Outcome: dismissed