Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] , через свого представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Кам`янської міської ради про стягнення моральної шкоди, яка завдана незаконним притягненням до адміністративної відповідальності. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.10.2022 року інспектором з благоустрою міста Шевченко О.П. було складено протокол у справі про адміністративне порушення № 11, відповідно до якого [PERSON] звинувачена у тому, що постійно утримує прилеглу до свого домоволодіння територію у неналежному санітарному стані, прив`язує там худобу (козу) для випасання, утворює купи сміття. Договір на вивіз ТПВ відсутній, що є порушенням ст. 152 КУпАП. Відповідно до постанови від 22.11.2022 адміністративної комісії при виконавчому комітетові Кам`янської міської ради [PERSON] визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1360,00 грн. Не погоджуючись із указаною постановою, 02.12.2022 [PERSON] звернулася до Кам`янського районного суду Черкаської області з відповідною позовною заявою. За результатами розгляду справи № 696/943/22 Кам`янським районним судом Черкаської області ухвалено рішення від 29.12.2022 року відповідно до резолютивної частини якої позовні вимоги [PERSON] задоволені, постанову адміністративної комісії № 13/2022 від 22.11.2022 про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] скасовано та справу про адміністративне правопорушення закрито. Позивачка вважає, що оскільки справу про адміністративне правопорушення було закрито, то своїми діями посадові особи, які ініціювали та здійснювали вказане провадження спричинили їй моральну шкоду, яку вона оцінює в 30000 грн., у зв`язку з чим вона просить суд стягнути ці кошти з виконавчого комітету Кам`янської міської ради, Кам`янської міської ради. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 04.03.2025 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 04.03.2025 було витребувано у канцелярії Кам`янського районного суду Черкаської області матеріали судової справи за позовом [PERSON] №696/943/22. Позивачка [PERSON] , її представник адвокат Сухомудренко Б.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю та просили задовольнити з підстав зазначених в заяві. Позивачка додатково пояснила, що внаслідок незаконних дій відповідача зазнала приниження з боку органів місцевого самоврядування функція яких захищати громадян. Упродовж трьох місяців, до поки тривав розгляд справи, погіршилися відносини з сусідами, відчувала осуд жителів міста, життя кардинально змінилося. Зазначила, що договір про вивезення побутових відходів не заключала, оскільки вважає, що від її життєдіяльності суттєвих відходів не утворюється, а ті що є вона утилізує самостійно на своїй земельній ділянці. Претензії до неї були лише з боку однієї сусідки, і це, на її думку, не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності. Також пояснила, що, під час звернення до суду за захистом своїх прав, матеріальних витрат не понесла, так як скористалася безоплатною правовою допомогою. Представник відповідача Журіда А. О. в судовому засіданні підтримав відзив на позовну заяву, який оформлений через електронний суд як письмові пояснення, та просив відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачкою не доведено, що відповідачем було завдано моральну шкоду позивачці. Зазначив, що постанову про накладення адміністративного стягнення на [PERSON] було скасовано через процесуальні питання, а не в зв`язку з відсутністю вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення. Перевіривши доводи позовної заяви та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Заслухавши позивачку, представників сторін, дослідивши матеріали даної справи, адміністративної справи єдиний унікальний номер 696/943/22, та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 05 жовтня 2022 року інспектором з благоустрою міста Шевченко О.П. складено протокол про адміністративне правопорушення № 11 від 05.10.2022, з якого вбачається, що [PERSON] постійно утримує прилеглу до свого домоволодіння територію у неналежному санітарному стані, прив`язує там худобу (кози) для випасання, утворює купи сміття. Договір на вивіз ТПВ відсутній, що є порушенням ст. 152 КУпАП. 22 листопада 2022 року винесено постанову про адміністративне правопорушення №13/2022, якою [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП і притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 1360 гривень, за те, що [PERSON] утримує в неналежному стані прилеглу до її домоволодіння територію, прив`язує худобу (кози), внаслідок чого утворилася купа сміття. Договір на вивіз твердих побутових відходів відсутній. Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 29.12.2022 по справі №696/943/22 скасовано постанову №13/2022 від 22.11.2022 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП, з процесуальних підстав, а сааме, відповідач не надав суду доказів в підтвердження факту роз`яснення позивачці її прав та повідомлення останної про дату, час та місце розгляду справи. Рішення суду сторонами не оскаржувалося, набрало законної сили 10.01.2023. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить з наступного. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Загальною підставою відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди. Протиправна поведінка може виявлятися у прийнятті особою неправомірного рішення або у неправомірній поведінці. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. Відповідальність настає лише за вини заподіювача шкоди. Тобто, відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє особу від відповідальності. У той же час, спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173, 1174 ЦК України. Згідно з частиною першою статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Статтею 1174 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Таким чином, зазначені підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює як зазначені органи, так і їх посадових чи службових осіб, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування. При цьому, з урахуванням положень пункту 10 частини другої статті 16, статей 21, 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана зазначеними органами чи (та) особами відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування лише у випадках визнання зазначених рішень незаконними та їх подальшого скасування або визнання дій або бездіяльності таких органів чи (та) осіб незаконними. Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу; наявність шкоди; причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Викладене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18). Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 виклала висновок про те, що … [застосовуючи положення статей 1173, 1174 ЦК України суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування]. Постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20 містить висновки, що … [зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини]. У постанові від 30 листопада 2021 року у справі № 296/9400/20 Верховний Суд виклав висновок про те, що … [сам по собі факт того, що судовим рішенням визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області у наданні [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у користування земельної ділянки, не свідчить про наявність заподіяння шкоди позивачу]. Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Правовою підставою для цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб органу державної влади. Як було встановлено судом, рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 29.12.2022 у справі №696/943/22 скасовано постанову №13/2022 від 22.11.2022 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП. Однак, згідно вказаного рішення суду, дана постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради Черкаської області скасована судом з тих підстав, що була винесена на засіданні комісії зазначеного органу без належного повідомлення позивачки та у зв`язку з порушенням інших процесуальних питань. Водночас, в даному судовому засіданні позивачка визнала факт того, що не укладає договір про вивіз твердих побутових відходів зі свого домоволодіння, яке фактично зберігає різними способами на території власного домоволодіння, про що по факту і було звернення її сусідки. Позивачкою не доведено перед судом, що внаслідок неправомірних дій виконавчим комітетом Кам`янської міської ради їй завдано моральної шкоди, належних та допустимих доказів позивачкою не надано. Також відсутні належні та допустимі докази причинного зв`язку між діями будь-якого конкретного працівника та спричиненням позивачці шкоди. Позивачкою не наведено конкретних фактів пережитих принижень, які б об`єктивно існували, а також зміни укладу її життя внаслідок цього, хоча з часу ухвалення спірної постанови минуло більше двох років. Варто зазначити, що посилання в позовній заяві на ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є безпідставним, оскільки відшкодування моральної згідно даного Закону можливе у разі вчинення незаконних дій саме зазначеними органами, а не органом місцевого самоврядування. Доцільність застосування практики ЄСПЛ, на яку посилається сторона позивачки можлива у разі накладення на особу адміністративного стягнення у вигляді арешту. Враховуючи вищенаведене, судом не здобуто об`єктивних доказів переконливого характеру, які б свідчили про те, що відповідач спричинив моральну шкоду позивачці а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed