Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

13 березня 2025 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра» про стягнення моральної шкоди в розмірі 80400,00 гривень. В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2024 року [PERSON] визнано винним у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження та спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України. В результаті даного злочину загинув син позивача - [PERSON] . Вироком суду, окрім призначеного покарання, стягнуто з [PERSON] на користь позивача 419 600 гривень за рахунок спричиненої моральної шкоди. Цивільна відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПАТ«Страхова компанія «Саламандра». На підставі положень ст. 27.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач звернулась до страхової компанії для виплати решти моральної шкоди згідно лімітів відповідальності (12 мінімальних заробітних плат), однак заява залишилась без відповіді. З урахуванням наведеного, позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра" 80 400 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 14 березня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача - адвокат Маркело В.О. подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить до наступних висновків. Судом встановлено, що Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України за наступних обставин: 07 березня 2023 року о 18 годині 35 хвилин керуючи технічно справним автомобілем «FORD FIESTA», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] в районі електричної опори №74 на проспекті Слобожанському передньою частиною керованого ним автомобілю допустив наїзд на задню частину автомобіля ВАЗ- 21063, реєстраційний номер [NUMBER] , який був нерухомий та стояв в попутному напрямку. Внаслідок ДТП пасажиру автомобіля «FORD FIESTA», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, які призвели до його смерті [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , мати - [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про одруження [NUMBER] [PERSON] 16.05.2003 року одружилась з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Вироком суду [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. Стягнуто з [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] 16 200 гривень за рахунок спричиненої майнової шкоди, та 20 000 гривень за рахунок спричиненої моральної шкоди; на користь цивільного позивача [PERSON] 419 600 гривень за рахунок спричиненої моральної шкоди; на користь потерпілого [PERSON] 150 000 за рахунок спричиненої моральної шкоди. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 серпня 2024 року вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2024 року, ухвалений стосовно [PERSON] був змінений в частині призначеного покарання, а саме на підставі ст. 75 КК України він звільнений від призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2(два) роки. В іншій частині вирок суду залишений без змін. Цивільна відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Саламандра» згідно полісу №213071630. 30.03.2023 р. Позивачем направлено на адресу Відповідача повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку. 04.11.2024 р. Позивачем на адресу Відповідача направлено Заяву про виплату страхового відшкодування в частині моральної шкоди в розмірі 80400 грн. Відповідачем не було надано відповідей на звернення Позивача. Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон №1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб (частина третя статті 23 ЦК України). Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України). Частиною другою статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до статті 6 Закону №1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 23.1 статті 23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Статтею 27 Закону №1961-IV визначено порядок здійснення та розміри страхових виплат за шкоду, пов`язану зі смертю потерпілого. Відповідно до п. 27.2. статті 27 Закону №1961-IV (в редакції чинній на момент ДТП) страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. У разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема, особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності (частина перша статті 1200 ЦК України). Відповідно до п. 27.3. Закону №1961-IV страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Встановлено, що Позивач внаслідок ДТП втратила сина - [PERSON] . З урахуванням характеру й обсягу моральних страждань та переживань, понесених внаслідок загибелі сина, істотних вимушених змін у житті позивача, зусиль, необхідних для відновлення нормального стану, суд вважає, що заподіяна моральна шкода в загальному обсязі 500 000 грн. відповідає принципами розумності та справедливості. Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 березня 2024 року з [PERSON] стягнуто на користь Позивача 419600 гривень моральної шкоди. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач є особою, яка за законом має право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю її сина, судом відповідно до вимог пункту 27.3. статті 27 Закону №1961-IV розраховано, що виходячи з розміру мінімальної заробітної плати на час дорожньо-транспортної пригоди (Стаття 8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік») загальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 80400,00 грн. (6 700,00 х 12 = 80 400,00 грн.), яке підлягає виплаті позивачу. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved