Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (далі - ТОВ «Факторинг Партнерс») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.11.2020 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] у електронному вигляді укладено Договір № 427246, за умовами якого первісний кредитор надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту 31 250 грн., строк кредиту - 1095 днів з кінцевим терміном повернення 26.11.2023 року. Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти у порядку, передбаченому умовами договору.\~ 31.01.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Слон Кредит» уклали договір надання послуги з факторингу № 31012025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 427246 від 26.11.2020 року, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] . Зазначає, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 45180,74 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 23631,39 грн., заборгованості за нарахованими процентами 21549,35 грн. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 45180,74 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 23631,39 грн., заборгованості за нарахованими процентами 21549,35 грн. та понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 10 квітня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, просить суд позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце розгляду справи. Відзиву та будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи. За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 611, 651, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Судом встановлено, що 26.11.2020 року ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 427246,\~в електронній формі з використанням відповідачем електронного підпису з одноразовим ідентифікатором «Х812» (а.с. 46-47,61-62). Згідно умов кредитного договору, [PERSON] було надано кредит в сумі 31 250 грн., строк кредиту - 1095 днів з кінцевим терміном повернення 26.11.2023 року, на платіжну карту № [NUMBER] (а.с. 46). Згідно з п.1.5. Договору, тип процентної ставки\~фіксований. За користування кредитом нараховуються проценти за процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить: - за перший день користування кредитом\~25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня й до кінця строку надання кредиту 85,00% річних. Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Слон Кредит» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в розмірі 25000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] , відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується довідкою про перерахування коштів від ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 05.02.2025 року (а.с. 20). Отже, судом встановлено, що первісний кредитор свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав грошові кошти у розмірі встановленому договором. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 427246 від 26.11.2020 р., заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Слон Кредит» становить 45180,74 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 23631,39 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 21549,35 грн (а.с. 22-23). 31.01.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» та ТОВ «Слон Кредит» уклали договір надання послуги з факторингу № 31012025, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним договором № 427246 від 26.11.2020 року, що укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] (а.с. 24-45). Відповідно до реєстру боржників за кредитними договорами, укладеними між позичальником та ТОВ «Слон Кредит» до договору факторингу №31012025 від 31.01.2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 45180,74 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 23631,39 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 21549,35 грн. (а.с. 43-45). У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, та у зв`язку із цим, станом на 19.03.2025 р. у останньої утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 45180,74 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 23631,39 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 21549,35 грн. (а.с. 23). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Отже, [PERSON] істотно порушила умови кредитного договору, ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України не повернув суму простроченого кредиту, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позов слід задовольнити. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за кредитним договором № 427246 від 26.11.2020 року в розмірі 45180,74 грн з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 23631,39 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 21549,35 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2\~ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в 13000 грн. підтверджується договором про надання правничої допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року,прйс-листом АО «Лігал Ассістанс», заявкою на надання юридичної допомоги № 758 від 01.02.2025 року, витягом з акту № 5 про надання юридичної допомоги від 28.02.2025 року (а.с. 55-59). Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. А тому, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 2000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору, а також витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Outcome: approved