Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. засобами поштового зв`язку звернувся до суду з указаною позовною заявою, отриманою судом 02.04.2025, та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 06.01.2020, станом на 08.01.2025, у загальному розмірі 18305,78 грн, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог представник позивача вказав, що АТ «Універсал Банк» запустив проект - «Monobank», у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам - фізичним особам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковано на офіційному сайті банку https://www.monobank.ua/terms, які є загальнодоступними для ознайомлення. Так, 06.01.2020 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, за умовами якого відповідачу встановлено кредитний ліміт у розмірі 25000,00 грн на відкритий поточний рахунок, платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Відповідач своїм підписом у анкеті-заяві підтвердив згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом із умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, а також іншими витратами, відповідно до умов договору, тим самим допустив порушення виконання покладених на нього зобов`язань. У результаті цього у [PERSON] виникла заборгованість, розмір якої, із урахуванням внесених ним коштів на погашення заборгованості, становить 18305,78 грн та включає: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) у розмірі 18305,78 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал Банк», тому позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03.04.2025 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. На електронну адресу суду від [PERSON] 07.04.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що факту укладення кредитного договору не заперечує. Однак, не погоджується з розміром заборгованості, вимагає виключення нарахованих штрафів та відсотків та зарахування раніше сплачених ним відсотків в рахунок тіла кредиту. Також, просить врахувати істотну зміну обставин, а саме його платоспроможності, у зв`язку з повномасштабною війною в Україні, втратою доходів, виїзду за кордон і перебуванням у статусі тимчасово переміщеної особи. До відзиву надано текст скарги [PERSON] на дії АТ «А-Банк» щодо порушення прав споживача, Закону України «Про захист персональних даних», а також незаконного обмеження права на звернення, текст досудової заяви (остаточної претензії) [PERSON] до АТ «Універсал Банк» щодо порушення прав споживача, навмисного блокування офіційної комунікації та ігнорування законних вимог, текст скарги [PERSON] до головного офісу А-Банка, текст офіційної заяви (остаточної досудової претензії) [PERSON] до АТ «А-Банк», скрін-шот спілкування у месенджері. Оскільки відповідач перебуває за межами України, просив здійснювати офіційну комунікацію виключно через його електронну пошту або за поштовою адресою місця реєстрації. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, у тексті позову зазначив, що просить справу розглядати за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, до суду не з`явився, надав відзив. Із огляду на те, що судом вживалися заходи для забезпечення участі сторін у судовому засіданні, реалізації останніми їх процесуальних прав під час розгляду вказаної справи, визначених ЦПК України, із метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути її за відсутності учасників процесу, що не суперечить ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та відповідачем визнається, що [PERSON] 06.01.2020 підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у якій зазначено, що ця анкета-заява разом з умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», тарифами банку, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві, а також, що він ознайомився та погодився з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення. До анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, позивачем надано умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», витяг із тарифів банку та паспорт споживчого кредиту Чорної картки Monobank, де зазначені основні умови кредитування та наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. [PERSON] 06.01.2020 в АТ «Універсал Банк» відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , зі строком дії до 08/28, тобто до 31.08.2028. Відповідно до\~довідки АТ «Універсал Банк», за договором від 06.01.2020, укладеним із [PERSON] , за карткою [NUMBER] встановлено кредитний ліміт у розмірі 35000,00 грн, який неодноразово змінювався, а саме. зменшено до 30000,00 грн 03.02.2022, збільшено до 35000,00 грн 08.02.2022, зменшено до 32200,00 грн 22.04.2022, зменшено до 31400, 00 грн 26.05.2022, зменшено до 30000, 00 грн 30.06.2022, зменшено до 29000,00 грн 22.07.2022, зменшено до 27200,00 грн 18.11.2022, зменшено до 26000,00 грн 16.12.2022, зменшено до 25100,00 грн 25.12.2022, зменшено до 24400,00 грн 29.09.2023, зменшено до 23700,00 грн 06.10.2023, зменшено до 23600,00 грн 06.10.2023, зменшено до 23400,00 грн 06.22.2023, збільшено до 23500,00 грн 06.11.2023, зменшено до 22800,00 грн 12.12.2023, зменшено до 22000,00 грн 29.02.2023, зменшено до 21000,00 грн 26.03.2024, зменшено до 20000,00 грн 26.03.2024, зменшено до 17000,00 грн 12.05.2024, зменшено до 16000,00 грн 11.06.2024. Як слідує з виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості, активно користуватися кредитним коштами відповідач почав з 09.02.2020, витрачаючи кошти для розрахунку за товари та послуги, переказу на карту та знятті готівки, а також поповнення готівкою своєї картки, востаннє 03.08.2024 на суму 322,21 грн. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 06.01.2020 станом на 08.01.2025 склала у загальному розмірі 18305,78 грн, що включає загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) у розмірі 18305,78 грн. При цьому, у поясненнях до виписки про рух коштів на рахунках, представник позивача зазначає, що відповідачем повністю використано кредитний ліміт у розмірі 35000,00 грн та овердрафт (мінус по картці) в розмірі 16694,22 грн. Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір у межах заявлених вимог із дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Анкета-заява до договору про надання банківських послуг від 06.01.2020, містить текст про ознайомлення та погодження споживача з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами та паспортом споживчого кредиту Як видно з розрахунку заборгованості та довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, зі свого боку позивач свої зобов`язання, передбачені цим договором, виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого ліміту. Відповідач користувався кредитними коштами, частково погашаючи заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних розмірах. Надані докази,\~а саме\~анкета-заява\~до договору\~про надання\~банківських послуг від 06.01.2020, умови і правила надання банківських послуг, тарифи та паспорт споживчого кредиту, довідка про\~розмір встановленого\~кредитного ліміту, розрахунок\~заборгованості суд вважає належними доказами, оскільки вони обґрунтовують вимоги в межах заявлених позовних вимог, де враховано період порушення боржником умов договору, часткове погашення ним заборгованості та наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором. Щодо вимоги відповідача про здійснення перерахунку заборгованості з виключенням нарахованих штрафів і відсотків, заявленої ним у відзиві, суд зауважує, що згідно з наданими банком розрахунками, заборгованість [PERSON] за договором від 06.01.2020 станом на 08.01.2025 складає 18305,78 грн, що складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Нарахування відсотків та штрафів позивачем не здійснювалось. Також, судом не беруться до уваги надані до відзиву тексти скарги на дії АТ «А-Банк» щодо порушення прав споживача, Закону України «Про захист персональних даних», а також незаконного обмеження права на звернення, текст скарги [PERSON] до головного офісу А-Банка, текст офіційної заяви (остаточної досудової претензії) [PERSON] до АТ «А-Банк», як такі що не стосуються предмету спору, а саме укладеного з АТ «Універсал Банк»\~договору. Наданий до відзиву скрін-шот спілкування у месенджері не містить відомостей про дату та осіб, що здійснювали листування. Текст досудової заяви (остаточної претензії) [PERSON] до АТ «Універсал Банк» щодо порушення прав споживача, навмисного блокування офіційної комунікації та ігнорування законних вимог, не містить відомостей про його направлення позивачеві. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача. Не погоджуючись з позовними вимогами, на підтвердження обґрунтувань підстав, вказаних у відзиві, [PERSON] жодного доказу на зміну своєї платоспроможності, виїзду за кордон, перебування у статусі тимчасово переміщеної особи та будь-якого контр розрахунку заборгованості не надав. Суд враховує, що на момент укладення вказаного договору, січень 2020 року, та упродовж більше ніж 5 років із дня його укладення, [PERSON] не заявляв вимог щодо зміни умов кредитування через істотну зміну обставин, а користувався кредитними коштами, частково сплачуючи суму заборгованості, тим самим погоджувався з умовами кредитування. Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2019 у справі № 526/405/13 вказав, що факт не вчинення жодних дій, щодо розірвання кредитних договорів, або визнання їх недійсними тривалий час, а також користуванням кредитними коштами та сплати відповідачем у рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами - є нічим іншим як визнання вище наведених кредитних договорів такими, що укладені з досягненням всіх істотних умов, а також підтвердженням отриманням всіх благ, передбачених кредитним договором За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк» із стягненням з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за договором про надання\~банківських послуг\~«Monobank» від 06.01.2020 станом на 08.01.2025 у загальному розмірі 18305,78 грн, що складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) у розмірі 18305,78 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 3028,00 грн у рахунок відшкодування судового збору.

Outcome: approved