Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Спільне життя не склалось з причин суперечок та конфліктів, що у подальшому привело до неможливості умов спільного мешкання. Позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог, у судовому засіданні повідомила, що вона уклала шлюб з відповідачем у 1991 році, у подальшому вони разом мешкали у її батьків до 1995 року, після чого відповідач покинув Україну, у подальшому у 1997 році він повернувся до України, проте і тоді стосунки вже були розірвані, у подальшому відповідач покинув територію України і до сьогодні більше не приїздив, а позивачка в свою чергу відмовилася виїжджати до Сірії. Наразі сторони спілкуються телефоном. Під час останніх свідкувань відповідач повідомив, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та направив копію свого паспорту, де зазначено час перетину кордону України. Представник позивачки у судовому засіданні також просив розірвати шлюб. Вказав, що сторони не мешкають однією родиною, не ведуть спільне господарство, перебування в офіційному шлюбі, суперечить інтересам позивачки. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 03 вересня 1991 року, виданого відділом РАГС виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів м. Харкова УСРС, сторони вступили в шлюб 26 квітня 1991 року. Вказане свідоцтво про шлюб легалізоване у консульському відділі Міністерства закордонних справ Української СРСР 12 листопада 1991 року за номером 20721. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають суттєве значення. Згідно ст. 12 Європейської Конвенції по правам людини чоловіки та жінки, які досягли шлюбного віку, мають право вступати в шлюб и створювати сім"ю у відповідності з національним законодавством, яке регулює здійснення цього права. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права та обов`язки у шлюбі та сім`ї. Вжиті заходи, щодо примирення подружжя були марними, сторони не примирились, в зв`язку з цим суд приходить до висновку, що даний шлюб повинен бути розірвано. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved