Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

В жовтні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 23 серпня 2022 року [PERSON] передала у власність (позику) [PERSON] 33 674,00 доларів США, а Відповідач отримав від Позивача позику в розмірі 33674,00 доларів США і зобов`язувався повернути до 30.09.2024 року, що підтверджено власноруч написаною розпискою Відповідача. 24 серпня 2022 року між нею та Відповідачем був укладений письмовий договір позики, відповідно до якого Позикодавець ( [PERSON] ) передає у власність Позичальнику ( [PERSON] ) власні грошові кошти в розмір 33674,00 доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві суму позики на умовах цього договору. Відповідно до п.2.1. договору підписанням цього договору та відповідної розписки Позичальник підтверджує отримання суми Позики в повному обсязі. Відповідно до п.2.2. позика надається в готівковій формі в доларах США. Відповідно до розписки від 23.08.2022 року та п.3.1. договору позики від 24.08.2022 року Позичальник повинен повернути суму позики в розмірі 33674 доларів США 30 вересня 2024 року. Станом на 9 жовтня 2024 року позика Відповідачем Позивачу не повернута в повному обсязі в розмірі 33674 доларів США. З врахуванням наведеного, позивач просить: стягнути з відповідача на її користь суму боргу за договором позики в розмірі 33674,00 доларів США та витрати на судовий збір в розмірі 13 865,47грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задоволити з підстав зазначених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення суду не заперечила. Суду також додатково пояснила, що письмовий договір позики було підписано також 23.08.2022 року, однак в ньому було допущено описку в даті його укладення та помилково вказано, що його було укладено 24.08.2022 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2022 року [PERSON] взяв у позику у [PERSON] 33674,00 доларів США (тридцять три тисячі шістсот сімдесят чотири доларів США 00 центів), і зобов`язувався повернути її до 30.09.2024 року, що підтверджено власноруч написаною розпискою Відповідача. Також сторони підписали письмовий Договір позики від 24.08.2022 року, відповідно до якого Позикодавець ( [PERSON] ) передає у власність Позичальнику ( [PERSON] ) власні грошові кошти в розмір 33674,00 доларів США, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві суму позики на умовах цього договору. Відповідно до п.2.1. договору підписанням цього договору та відповідної розписки Позичальник підтверджує отримання суми Позики в повному обсязі. Відповідно до п.2.2. позика надається в готівковій формі в доларах США. Відповідно до розписки від 23.08.2022 року та п.3.1. договору позики від 24.08.2022 року Позичальник повинен повернути суму позики в розмірі 33674 доларів США - 30 вересня 2024 року. До 30.09.2024 р. та після звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення коштів, [PERSON] не повернув позивачу кошти. Стаття 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стороною відповідача не було надано суду доказів на підтвердження належного виконання своїх зобов`язань за договором позики, укладеним з позивачем. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача, слід стягнути 33674 доларів США заборгованості за договором позики від 23.08.2022 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 13865,47грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved