Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

До Суворовського районного суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України, від імені та в інтересах якого діє адвокат Лисенко Микола Петрович, до [PERSON] про стягнення з відповідача в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.09.2023р. у розмірі 106837,88 грн., пов`язаних з регламентною виплатою. В обґрунтування позову МТСБУ вказувало на те, що в результаті ДТП, яка трапилася 08.09.2023 року з вини [PERSON] , був пошкоджений автомобіль «Toyota Corolla» р/н [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . На дату скоєння цієї пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Зазначена шкода потерпілій особі не була відшкодована винуватцем ДТП. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування, на підставі пп.«а» п.41.1 ст.41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до позивача, який здійснив виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 106837,88 грн. та здійснено оплату витрат на збір документів та визначення розміру шкоди в сумі 1450,00 грн На час звернення до суду в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ. Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 06.03.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Відповідно до\~Закону України\~від 26\~лютого 2025\~року №\~4273-IX\~«Про внесення\~змін до\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів»» щодо\~зміни найменування\~місцевих загальних\~судів,\~з 25\~квітня 2025\~року Суворовський\~районний суд\~міста Одеси\~перейменовано на\~Пересипський районний\~суд міста\~Одеси. Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно з відповіддю з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області та з Департаменту надання адміністративних послуг ОЛдеської міської ради встановлено, що інформація про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] на території м.Одеси та Одеської області відсутня, тому відповідач повідомлявся відповідно до вимог ч.11ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, крім того, кореспонденція з суду направлялась ще на останню відому адресу в м.Одесі. За наслідком викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, однак не повідомив суд про причини неявки, а відтак не з`явився без поважних причин, не скориставшись процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву. При викладених підставах, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України,\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України, суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом було встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. 08 вересня 2023 року о 07 годині 30 хвилин [PERSON] , керуючи т.з. марки «Hyundai», н/з [NUMBER] , біля буд.№ 15 по вул. Наливна в м. Одесі, в порушення вимог п.16.12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, при виїзді на перехрестя з вул. Отамана Чепіги, не надав перевагу т.з. марки «Toyota» н/з [NUMBER] який рухвся з правого боку, під керуванням [PERSON] , чим завдав транспортним засобам механічні пошкодження. Постановою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 12.10.2023 року відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави. На момент\~настання ДТП\~цивільно-правова\~відповідальність [PERSON] \~не була\~застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 11.09.2023р. [PERSON] , власник автомобіля марки «Toyota Corolla» р/н [NUMBER] , звернулась до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 08.09.2023р.з вимогою про відшкодування оціненої шкоди відповідно до ст.35 та п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до Звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного та завданого власнику колісного транспортного засобу, вих №95945 від 19.10.2023р., складеного оцінювачем [PERSON] вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу- автомобіля «Toyota Corolla» р/н [NUMBER] , станом на 10.05.2023р. склала 117511,13 грн. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER] . власником транспортного засобу «Toyota Corolla» р/н [NUMBER] , є [PERSON] . Отже,\~в результаті\~дій відповідача,\~які стали\~причиною дорожньо-транспортної\~пригоди,\~завдано матеріальну\~шкоду автомобілю «Toyota Corolla» р/н [NUMBER] . Так як зазначена шкода [PERSON] не була відшкодована потерпілій особі, та оскільки на момент ДТП відповідач не мав договору цивільно-правової відповідальності, то водій пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування 11.09.2023р. повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та звернувся з відповідною заявою. На підставі наказу по справі №95945 водію та власнику транспортного засобу [PERSON] 02.11.2023р. було виплачене визначено страхове відшкодування у розмірі 106837,884 грн згідно платіжної інструкції №977401. Крім того, позивачем також сплачено вартість послуг аварійного комісара по справі №95945 яка склала 1450,00 грн. (платіжна інструкці №977091 від 25.10.2023р. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з нормами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з нормою ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до п.п. "а" п.41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Отже, згідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Ст.1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.993 ЦК України). Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті страхового відшкодування в розмірі 106837,88 грн. та витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1450,00 грн.. Відповідно до вимог ч.1 ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved