Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 14 лютого 2019 року шлюбу між сторонами із передбачених ст.ст.110, 112 СК України підстав. Вимоги обґрунтовано тим, що подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на сімейне життя, між подружжям немає взаємопорозуміння, поваги, бажання проживати разом та будувати сімейні відносини. Вважає, що збереження шлюбу та подальше проживання суперечитиме інтересам сім`ї та унеможливлює примирення. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 16 січня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали без вручення за закінченням терміну зберігання, ухвалою від 05 березня 2025 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. У позовній заяві представник позивача просила проводити розгляд справи за її та позивача відсутності. Відповідач в канцелярію суду подав заяву про розгля справи у його відсутності, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 14 лютого 2019 року у Любомльському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом №12. Від даного шлюбу у сторін народилась дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, а навпаки визнані, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідження змісту позовних вимог та їх обґрунтування приводить суд до висновку, що вони відповідають положенням ч.1 ст.24, ст.112 СК України. Враховуючи вказані положення матеріального та процесуального закону, зміст позовних вимог та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, встановлено підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивачка заявила вимогу про залишення шлюбного прізвища у рішенні суду має бути зазначено про вибір прізвища після розірвання шлюбу. Отже, після розірвання шлюбу позивачці слід залишити надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved