Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором за №18624-12/2023 від 11 грудня 2023 року в розмірі 24 000 грн, за кредитним договором за №07950-12/2023 від 05 грудня 2023 року в розмірі 10 647 грн, за кредитним договором за №13641-11/2023 від 10 листопада 2023 року в розмірі 28 050 грн, за кредитним договором за №12817-11/2023 від 22 листопада 2023 року в розмірі 50 000 грн. В обґрунтування вимог позивач вказав, що 11 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за №18624-12/2023. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору за №18624-12/2023, відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності та платності, який зобов`язався повернути та сплатити проценти за його користування. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу за №29042024, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №18624-12/2023 від 11 грудня 2023 року в розмірі 24\~000 грн, з яких: 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 18 000 грн сума заборгованості за відсотками, перейшло до позивача. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість, яку позивач просить стягнути. 05 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за №07950-12/2023. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору за №07950-12/2023, відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності та платності, який зобов`язався повернути та сплатити проценти за його користування. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу за №29042024, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №18624-12/2023 від 11 грудня 2023 року в розмірі 10 647 грн, з яких: 2280 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 8367 грн сума заборгованості за відсотками, перейшло до позивача. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість, яку позивач просить стягнути. 10 листопада 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за №13641-11/2023. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору за №13641-11/2023, відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності та платності, який зобов`язався повернути та сплатити проценти за його користування. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Аванс кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу за №29042024, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №13641-11/2023 від 10 листопада 2023 року в розмірі 28 050 грн, з яких: 6000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 22 050 грн сума заборгованості за відсотками, перейшло до позивача. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість, яку позивач просить стягнути. 22 листопада 2023 року між ТОВ «Стар файненс груп» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір за №12817-11/2023. Вказаний кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до умов кредитного договору за №12817-11/2023, відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності та платності, який зобов`язався повернути та сплатити проценти за його користування. 29 квітня 2024 року між ТОВ «Стар файненс груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу за №29042024-1, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за кредитним договором №12817-11/2023 від 22 листопада 2023 року в розмірі 50 000 грн, з яких: 10 000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 40 000 грн сума заборгованості за відсотками, перейшло до позивача. Однак, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість, яку позивач просить стягнути. Зазначає,\~що відповідач\~ [PERSON] \~взяті на\~себе зобов`язання\~щодо повернення\~кредитів та\~інших платежів\~за їх\~користування не\~виконав,\~суми кредитів\~в повному\~обсязі не\~повернув,\~внаслідок чого\~виникли заборгованості\~за кредитними договорами, які підлягають стягненню з відповідача в користь позивача. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов. 05 листопада 2024 року ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Братасюка В.М. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження із викликом сторін. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2025 року справу прийнято до провадження. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання, враховуючи ціну позову, вирішено перейти до розгляду справи в порядку загального позовного провадженя. Закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений належним чином. В позовні заяві просив про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення рекомендованого повідомлення за його зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті Судова влада України. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки та відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 11 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання договору про надання фінансового кредиту за №18634-12/2023 (далі - Договір) за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором номер пароля W3804. Згідно з умовами п. п. 1.1, 1.2, 1.4.1, 1.6 Договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 11 грудня 2023 року. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 08 квітня 2024 року. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-ххх-8228. Паспортом споживчого кредиту до договору про надання фінансового кредиту за №18634-12/2023 від 11 грудня 2023 року, передбачено розмір надання кредиту, строк надання, проценту ставку та інші умови, які зазначені в кредитному договорі. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит за №18634-12/2023 від 11 грудня 2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30 вересня 2024 року становить 24 000 грн, з яких: 6000 грн заборгованість за тілом кредиту та 18 000 грн заборгованість за відсотками. 05 грудня 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання договору про надання фінансового кредиту за №07950-12/2023 (далі - Договір) за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором номер пароля W8712. Згідно з умовами п. п. 1.1, 1.2, 1.4.1, 1.6 Договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 05 грудня 2023 року. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 28 листопада 2024 року. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-ххх-8228. Паспортом споживчого кредиту до договору про надання фінансового кредиту за №07950-12/2023 від 05 грудня 2023 року, передбачено розмір надання кредиту, строк надання, проценту ставку та інші умови, які зазначені в кредитному договорі. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит за №07950-12/2023 від 05 грудня 2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30 вересня 2024 року становить 10 647 грн, з яких: 2280 грн заборгованість за тілом кредиту та 8367 грн заборгованість за відсотками. 10 листопада 2023 року між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання договору про надання фінансового кредиту за №13641-11/2023 (далі - Договір) за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором номер пароля W2291. Згідно з умовами п. п. 1.1, 1.2, 1.4.1, 1.6 Договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 10 листопада 2023 року. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 03 листопада 2024 року. Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту. Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-ххх-8228. Паспортом споживчого кредиту до договору про надання фінансового кредиту за №13641-11/2023 від 05 грудня 2023 року, передбачено розмір надання кредиту, строк надання, проценту ставку та інші умови, які зазначені в кредитному договорі. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором про споживчий кредит за №13641-11/2023 від 10 листопада 2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30 вересня 2024 року становить 28 050 грн, з яких: 6000 грн заборгованість за тілом кредиту та 20 050 грн заборгованість за відсотками. 29 квітня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «Аванс кредит» (Клієнт) укладено договір факторингу за №29042024. Відповідно до положень п. 1.1 договору, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно з положеннями п. 1.2. вказаного договору, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. В силу положень п. 3.4 договору факторингу, Фактор сплачує Клієнту 100% ціни продажу, до 30 квітня 2024 року (включно) шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Клієнта. З акту прийому-передачі реєстру боржників від 29 квітня 2024 року та витягу з реєстру боржників від 29 квітня 2024 року вбачається, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача за кредитними договорами: №13641-11/2023 від 10 листопада 2023 року на суму 28 050 грн, з яких: 6000 грн заборгованість за тілом кредиту та 20 050 грн заборгованість за відсотками, №07950-12/2023 від 05 грудня 2023 року, на суму 10 647 грн, з яких: 2280 грн заборгованість за тілом кредиту та 8367 грн заборгованість за відсотками та №18634-12/2023 від 11 грудня 2023 року на суму 24 000 грн, з яких: 6000 грн заборгованість за тілом кредиту та 18 000 грн заборгованість за відсотками. 22 листопада 2023 року між ТОВ «Стар файненс груп» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання договору про надання фінансового кредиту за №12817-11/2023 за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором номер пароля W1054. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, Товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 10 000 грн на умовах строкові, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1.). Кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту 22 листопада 2023 року, дата погашення кредиту 15 листопада 2024 року (п. 1.2.). Процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 Договору (п. 1.4.). Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-ххх-8228 (п.1.4). Цей Договір складений в 2 примірниках українською мовою, по одному для кожної сторони, що мають однакову юридичну силу. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання клієнтом зобов`язань за ним (п. 6.1.). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором за №12817-11/2023 від 22 листопада 2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30 вересня 2024 року становить 50 000 грн, з яких: 10 000 грн заборгованість за тілом кредиту та 40 000 грн заборгованість за відсотками. 29 квітня 2024 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «ФК «Стар файненс груп» (Клієнт) укладено договір факторингу за №29042024-1. Відповідно до положень п. 1.1 договору, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, суми грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. Згідно з положеннями п. 1.2. вказаного договору, перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. З акту прийому-передачі реєстру боржників від 29 квітня 2024 року та витягу з реєстру боржників від 29 квітня 2024 року вбачається, що до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором за №12817-11/2023 на суму 50 000 грн, з яких: 10 000 грн заборгованість за тілом кредиту та 40 000 грн заборгованість за відсотками. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з вимогами статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Судом першої інстанції вірно визначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з вимогами статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до вимог статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Крім того, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Вирішуючи питання стягнення заборгованості за договорами кредиту №18624-12/2023 від 11 грудня 2023 року, №07950-12/2023 від 05 грудня 2023 року, №13641-11/2023 від 10 листопада 2023 року, №12817-11/2023 від 22 листопада 2023 року, суд виходить із такого. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові ВС від 30 серпня 2023 року у справі № 753/20537/18). Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (подібні висновки містить постанова Верховного Суду від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 20 травня 2022 року у справі №\~336/4796/18, від 30\~червня 2023\~року в справі №\~274/7221/19). На підтвердження факту видачі кредиту за вказаними вище кредитними договорами №18624-12/2023 від 11 грудня 2023 року, №07950-12/2023 від 05 грудня 2023 року, №13641-11/2023 від 10 листопада 2023 року, №12817-11/2023 від 22 листопада 2023 року, позивачем надано копії кредитним договорів, договори факторингу та додатки до них, розрахунки заборгованості (а.с. 10). Оцінивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували існування у позичальника заборгованості за укладеними кредитними договорами, факту виплати йому кредитних коштів, зокрема первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», виписки з особових рахунків клієнта тощо. Щодо розрахунків заборгованості, які надані на підтвердження суми боргу за кожним із кредитних договорів, то таких розрахунків недостатньо для висновку щодо отримання відповідачем кредитних коштів та порушення останнім обов`язку щодо їх повернення. Відповідний розрахунок заборгованості є одностороннім документом позивача, сам по собі не є належним доказом з огляду на вимоги частини першої статті 77 ЦПК України, не містить посилань на картковий чи інший банківський рахунок, яким користувався відповідач. Такий висновок також узгоджується з постановою Верховного Суду від 22 грудня 2021 року у справі № 759/10277/20. У частині першій статті 517 ЦК України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Відповідно до вимог частин третьої та четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. У своїй заяві представник ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просив розглянути справу при їх відсутності, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. Таким чином, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», звертаючись до суду з даним позовом, повинен був отримати від первинного кредитора, у даному випадку первинні документи, які підтверджують перерахування на рахунок відповідача чи видачу йому коштів за договором позики, а також розміру заборгованості за ним. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також досліджені у справі докази, суд, оцінивши їх з точки зору достатності для встановлення фактичних обставин, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги, дійшов висновку про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості за договорами кредиту 18624-12/2023 від 11 грудня 2023 року, №07950-12/2023 від 05 грудня 2023 року, №13641-11/2023 від 10 листопада 2023 року, №12817-11/2023 від 22 листопада 2023 року, за недоведеністю заявлених вимог. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК УКраїни та те, що у позові відмовлено, підстав для розподілу судових витрат не має. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed