Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Позивачем, [PERSON] , пред`явлено до суду позов до відповідача, [PERSON] про стягнення грошових коштів, в якому позивач просив: «1. Відкрити провадження у справі. 2. Стягнути з [PERSON] (РНОКГІП невідомо) на його, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) користь грошові кошти в сумі 118422 грн. 3. Стягнути з [PERSON] на його користь сплачений ним судовий збір в сумі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 (сім тисяч)». В обґрунтування своєї вимоги у позовній заяві позивач зазначив про те, що 21 березня 2024 року [PERSON] , відповідач по справі отримав від нього в позику грошові кошти в сумі 118 422 гривень, які зобов`язався повернути до 01 жовтня 2024 року, про що ним власноручно була написана розписка про отримання грошових коштів. Відповідач після настання строку повернення позики тобто після 01 жовтня 2024 року, перестав виходити на зв`язок, коли позивач телефонує, або скидає або не бере слухавку. Станом на 17 грудня 2024 року заборгованість відповідача становить 118 422 гривні, які не повернуті до цього часу, внаслідок чого він порушив взяті на себе зобов`язання. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Статтею 545 ЦКУ визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. На адресу відповідача 17 липня 2024 року була направлена вимога про повернення суми заборгованості, яку він особисто отримав 19 липня 2024 року, проте в добровільному порядку відповідач суму позики не повернув. Зазначені позивачем обставини підтверджуються доданими до заяви документами. Ухвалою судді від 14 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, а справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, доручив представляти свої інтереси в суді адвокату Потаповій Стіжані Михайлівні. У судове засідання представник позивача - адвокат Потапова Сніжана Михайлівна не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду подала письмове клопотання, згідно даних якого просила розглянути справу без участі позивача та його представника за наявними документами, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, судові повістки про виклик, які направлялася на адресу місця проживання відповідача, повернуті до суду з поштовими повідомленнями з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, про поважні причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, тому суд вважає за необхідне розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю за наступних встановлених судом обставин. У справі встановлено, що 21 березня 2024 року [PERSON] , відповідач по справі отримав від позивача в позику грошові кошти в сумі 118\~422 (сто вісімнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 00 копійок, які зобов`язався повернути до 01 жовтня 2024 року, про що відповідачем власноручно була написана розписка про отримання грошових коштів. Відповідач після настання строку повернення позики, тобто після 01 жовтня 2024 року, перестав виходити на зв`язок, коли позивач телефонує, або скидає або не бере слухавку. Станом на 17 грудня 2024 року заборгованість відповідача становить 118\~422 (сто вісімнадцять тисяч чотириста двадцять дві) гривні 00 копійок, які не повернуті до цього часу, внаслідок чого відповідач порушив взяті на себе зобов`язання. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язання повинно виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. На адресу відповідача 17 липня 2024 року була направлена вимога про повернення суми заборгованості, яку він особисто отримав 19 липня 2024 року, проте в добровільному порядку відповідач суму позики не повернув. Таким чином позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. Через те, що позов підлягає повному задоволенню, відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату судового збору, що підтверджується квитанцією від 17 грудня 2024 року, у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок (а. с. 1), та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок (без врахування оплати участі адвоката в судових засіданнях (1000 (одна тисяча) гривень), тому що справа розглядалась у письмовому провадженні без участі учасників справи), що підтверджується копією квитанції серії 03 ААВ від 17 грудня 2024 року про сплату коштів за надання правової допомоги (а. с. 4), актом виконаних робіт від 17 грудня 2024 року (а. с. 8), копією Договору про надання правової допомоги від 17 грудня 2024 року (а. с. 9).

Outcome: approved