Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідача, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 29428,87 грн., а також судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що підписанням Заяви про приєднання до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування № 372882 від 05 лютого 2019 року відповідач підтвердив Публічну пропозицію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО\~ТОВАРИСТВА «МТБ\~БАНК»(далі за текстом - ПАТ «МТБ БАНК») на укладення Договору про приєднання до Договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування, яка була розміщена на веб-сайті Банку: www.mtb.ua і безумовно приєднався до цього договору. Згідно вказаної Заяви відповідачу відкрито банківський рахунок № [NUMBER] та між сторонами укладено договір № 1 від 05 лютого 2019 року про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок з лімітом санкціонованого овердрафту, який становить не більше 17000,00 грн. на період з 05 лютого 2019 року по 05 лютого 2020 року, включно, з можливою пролонгацією, зі сплатою плату за користування санкціонованим овердрафтом, що є фіксованою, 3,5%, яка нараховується щомісяця. Позивач умови вказаного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем станом на 21 вересня 2023 року виникла заборгованість на загальну суму 29428,87 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно взятих на себе зобов`язань за вказаним договором не виконував позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представниця позивача, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилась, але до суду від неї надійшла заява, в якій просила суд про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, у разі повторної неявки відповідача у судове засідання не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце судового засідання двічі поспіль був повідомленим належним чином, однак у судове засідання повторно не з`явився. Так, судом, відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України, надсилалась судова повістка про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку, однак, згідно з поштовим конвертом з судовою повісткою, що повернулась до суду з довідкою відділення «Укрпошти» з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», свідчить про неможливість вручення відповідачу судової повістки, та відповідно до частини 8 статті 128 ЦПК України, в такому випадку вважається, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином. Клопотання про розгляд справи за його відсутності, відзив до суду не подав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив. У постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність за вказаною адресою, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії, а повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Суд, також, враховує, що складовим елементом права на справедливе судочинство є судовий розгляд справи упродовж розумного строку (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) від 04 листопада 1950 року та рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Світлана Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, пункт 86; «Странніков проти України» від 03 травня 2005 року, пункт 40; «Лещенко і Толюпа проти України» та «Смирнова проти України» від 08 листопада 2005 року, пункт 54, «Антоненков та інші проти України» від 22 листопада 2005 року, пункт 41). Суд зазначає, що відповідно до вимог частини 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд бере до уваги, що учасник справи зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22). Отже, відповідач зобов`язаний добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2022 року в справі № 175/4075/18 (провадження № 61-5401св22), якщо належним чином повідомлені сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач надавав суду доказів неможливості прибути у судове засідання. Суд враховує строки розгляду справи, передбачені законом, дві неявки поспіль відповідача у судове засідання без поважних причин, а також не встановлення наявності поважних причин для його неявки. Також, судом вжито всіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи, забезпечено всі процесуальні права у спосіб, передбачений ЦПК України. Виходячи з вищезазначеної практики ЄСПЛ, беручи до уваги дві неявки поспіль відповідача у судове засідання, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідача, який з 11 жовтня 2023 року, тобто з часу відкриття провадження у справі, до ухвалення даного заочного рішення жодного разу у судове засідання не з`явився, станом розгляду справи не цікавився, тим самим своїм процесуальним обов`язком з`явитись в судове засідання за викликом, знехтував. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідача, який не вчиняє дій щодо участі у розгляді справи. Враховуючи вказані факти, згоду представниці позивача, що викладена у її заяві, щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із зобов`язального права, пов`язані з ухиленням боржника від виконання своїх обов`язків з повернення кредитних коштів кредитору, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05 лютого 2019 року між ПАТ «МТБ БАНК» (а. с. 93-96, 97) та [PERSON] (а. с. 90-91, 92) на підставі заяви № 372882 до договору про видачу та обслуговування особистої платіжної картки, надання санкціонованого овердрафту та послуг дистанційного банківського обслуговування, Анкети-Заяви про надання кредитного ліміту від 05 лютого 2019 року було укладено Договір № 1 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок (далі за текстом Договір), відповідно до умов якого позивач надав, а відповідач отримав санкціонований овердрафт у гривнях для оплати послуг торгівельної і сервісної мережі, одержання готівкових коштів понад залишок коштів\~на його\~картковому рахунку\~в сумарному\~розмірі,\~що не\~перевищує ліміт\~санкціонованого овердрафту,\~який становить\~не більше\~17000,00\~грн.\~з можливістю\~одержання коштів\~у рамках\~відкритого ліміту\~санкціонованого овердрафту,\~на період\~з 05\~лютого 2019\~року по\~05\~лютого 2020\~року включно,\~з автоматичним\~продовженням періоду\~користування на\~тих же\~умовах на\~кожні наступні\~12\~місяців зі сплатою 3,5%, яка нараховується банком щомісяця на суму використаного ліміту овердрафту, вдень закриття розрахункового циклу місяця, в якому були проведенні розрахункові операції (а. с. 9, 10, 22, 23-26, 27, 28, 29-30, 31, 32, 33, 34). Згідно із пунктом 2.2 Договору погашення заборгованості ліміту овердрафту, що виникла в поточний місяць, здійснюється Держателем не пізніше 15 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникла така заборгованість. Розмір щомісячного обов`язкового мінімального платежу складає 5% від використаного ліміту овердрафту на кінець розрахункового циклу попереднього місяця. У будь-якому випадку заборгованість у рамках ліміту санкціонованого овердрафту за цим Договором повинна бути погашена Держателем у повному обсязі до кінця строку надання ліміту санкціонованого овердрафту згідно із пунктом 1.1. цього Договору. Відповідно до пункту 2.3 Договору при виникненні технічного (несанкціонованого) овердрафту на рахунках та/або технічного (несанкціонованого) перевищення ліміту овердрафту на картковому рахунку, Держатель зобов`язується відшкодувати Банку суму заборгованості та нараховану плату за користування овердрафтом відповідно до чинних на дату відшкодування Тарифів Банку, до 15 числа місяця, наступного за місяцем виникнення технічного (несанкціонованого) овердрафту на рахунок та/або технічного (несанкціонованого) перевищення ліміту овердрафту на картковому рахунку. Згідно із підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 Договору відповідач зобов`язався у строки та у розмірі, встановлені пунктом 2.2 Договору, здійснювати погашення заборгованості ліміту овердрафту, і в строки та в розмірі, встановлені пунктом 1.2 Договору, здійснювати оплату за користування санкціонованим овердрафтом. У випадку, якщо сплата заборгованості за лімітом овердрафту не була здійснена у розмірі та в строки, встановлені пунктом 2.2 Договору, ця сума заборгованості вважається простроченою. Плата за користування простроченим санкціонованим/несанкціонованим овердрафтом визначається згідно Тарифів Банку та нараховується з 16 числа місяця наступного за місяцем, в якому виникла така заборгованість. Відповідно до підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Договору позивач зобов`язався надати відповідачу ліміт санкціонованого овердрафту у гривнях, який є відкличним. У разі затримання відповідачем сплати грошових коштів в оплату частини заборгованості за санкціонованим овердрафтом та/або плати щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати повернення заборгованості за санкціонованим овердрафтом, строк сплати якої ще не настав, в повному обсязі (підпункт 3.2.9 пункту 3.2 Договору. Відповідно до підпункту 3.2.10 пункту 3.2 Договору позивач має право вимагати повністю повернути суму кредиту у вигляді овердрафту в будь-який час з попередженням відповідача про таку вимогу за 30 календарних днів. Згідно із пунктом 4.2 Договору збитки, заподіяні позивачу відповідачем внаслідок невиконання положень Договору, підлягають негайному відшкодуванню з боку відповідача на першу вимогу Банку. Відповідно до виписок з рахунку приватного клієнта № 294649-2023/0924 за розрахунковий період з 05 лютого 2019 року по 06 лютого 2019 року, позивач встановив відповідачу санкціонований овердрафт на особистий рахунок відповідача в ПАТ «МТБ Банк» з кредитним лімітом 17000,00 грн. для можливості проведення платежів з використанням платіжної картки (а. с. 48). Судом встановлено, що вказаний договір був укладеним, санкціонований овердрафт\~з лімітом\~17000,00\~грн. був позивачем наданий відповідачу, а також сторони вказаного договору узгодили розмір кредитного ліміту, строк та умови користування та повернення кредитних коштів та інших платежів за користування кредитними коштами. Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою з рахунку приватного клієнта № 294649-2023/0924 за розрахунковий період з 05 лютого 2019 року по 21 вересня 2023 року, випискою по особовому рахунку за період з 05 лютого 2019 року по 21 вересня 2023 року (а. с. 49-67, 69-83). Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин 1, 3 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями частини 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (стаття 612 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У частині 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За правилом статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині 2 статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за Договором № 1 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 05 лютого 2019 року виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак у порушення вимог Договору відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань в установлені Договором строки. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору виникла заборгованість, яка станом на 21 вересня 2023 року складає 29428,87 грн., з яких: 15922, 71 грн. заборгованість за основним боргом (тілом кредиту); 13506,16 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом у вигляді овердрафту та комісіями, а саме: 6332,15 грн. заборгованість запростроченим санкціонованим овердрафтом; 9590,56 грн. заборгованість за простроченим несанкціонованим овердрафтом; 206,64 грн. заборгованість за поточними відсотками за санкціонованим овердрафтом; 4921,39 грн. заборгованість за простроченими відсотками за санкціонованим овердрафтом; 8378,13 грн. заборгованість за комісіями, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості за Договором № 1 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 21 вересня 2023 року (а. с. 68). Позивачем 11 серпня 2022 року за вих. № 01/417-01/07 на адресу відповідача був направлений лист про дострокове погашення заборгованості за Договором № 1 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 05 лютого 2019 року у повному обсязі у строк, вказаний у вимозі, однак зазначена вимога відповідачем була проігнорована у зв`язку з чим позивачем повторно 25 серпня 2022 року за вих. № 01/726-01/07, за вих. № 01/727-01/07 на адресу відповідача були направлені листи про дострокове погашення заборгованості за Договором, які були отримані відповідачем (а. с. 84, 86, 87, 88, 89). Доказів, в розумінні статей 77, 78 ЦПК України, щодо неправильності розрахунку заборгованості за Договором № 1 про надання санкціонованого овердрафту на картковий рахунок від 05 лютого 2019 року відповідачем суду не надано, інший розрахунок заборгованості на іншу дату за вказаним договором суду також не надано, чим не виконані вимоги частини 1 статті 81 ЦПК України, тому вказаний розрахунок в частині заборгованості по тілу кредиту та відсоткам приймається судом як доказ у вирішенні спору. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ПАТ «МТБ БАНК» про стягнення з відповідача заборгованості на загальну суму 29428,87 грн., оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка доводять, що позов обґрунтований, а викладені позивачем в позовній заяві обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та вони не спростовані відповідачем. Згідно зі статтею 141 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки його позов задоволено та понесені витрати підтверджені платіжною інструкцією № 26182518 від 04 вересня 2023 року сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн. (а. с. 1) Також, суд звертає увагу на те, що у зв`язку з недостатньою кількістю в Арцизькому районному суді Одеської області суддів (у період з липня 2017 року по вересень 2021 року кількість суддів у суді зменшилася з 5 до 1; у травні, липні 2024 року призначено 2 суддів), щодо яких мало здійснюватися автоматизований розподіл справ, навантаження на одну суддю, яка тривалий час одна замість п`яти суддів у суді здійснювала правосуддя, виходило за межі фізичних можливостей. В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 року), з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом», зазначено, що на державу покладається обов`язок забезпечувати суддів - всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і, зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу. У пунктах 33, 35 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у статті 6 Конвенції, а також, щоб судді могли ефективно працювати. Отже, у судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал, тому незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, що призвело до надмірного навантаження, яке утворилося на суддю, яка тривалий час одна замість п`яти суддів здійснювала правосуддя в Арцизькому районному суді Одеської області, унеможливило розгляд наявної справи у строки, передбачені ЦПК України.

Outcome: approved