Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

19.03.2025 року до Сокирянського районного суду Чернівецької області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Сокирянська міська рада Дністровського району Чернівецької області, про встановлення факту заявник з просить суд встановити факт, що його матір [PERSON] , яка померла [INFO] у відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.08.2024 року, виданого Виконавчим комітетом Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, народилась [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] зроблено запис за № 30 про народження [PERSON] [INFO] , батьками зазначено [PERSON] - батько, [PERSON] -мати. Згідно свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 26 грудня 1972 року [PERSON] визнаний батьком дитини [PERSON] ( [INFO] ) у громадянки [PERSON] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя від 13 серпня 2024 року за № 00046484080 вбачається, що виконавчим комітетом Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області складено актовий запис за № 03 про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище: « [PERSON] ». Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відносно [PERSON] в графі «Відомості про матір зазначено [PERSON] [INFO] , національність молдованка». Водночас згідно архівної виписки з запису акту про реєстрацію народження виданої Республіка Молдова 08 червня 1949 року за № 57 зареєстровано факт народження « [PERSON] [INFO] в с. Клокушна, Окницького району, Республіка Молдова». Відтак у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 13.08.2024 року виданого Виконавчим комітетом Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області зроблено актовий запис за № 16 про смерть [PERSON] (яка народилася [INFO] в Республіці Молдова Окницький район село Клокушна та померла [INFO] ). Заявником під час подачі документів до нотаріуса для переоформлення спадкових прав після смерті матері, зокрема отримання правоустановчих документів на майновий сертифікат виданого на [PERSON] , в усній формі нотаріусом відмовлено з підстав розбіжності в даті народження згідно архівної виписки із запису акту про народження та даті народження матері вказаної у свідоцтві про смерть останньої. Оскільки виправити даний факт в позасудовому порядку неможливо через наявність розбіжностей в документах. А тому, виникла необхідність встановити юридичний факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] народилася [INFO] . Підтвердження даного юридичного факту необхідне для оформлення спадкових прав після смерті матері, здійснити які на даний час позбавлений можливості внаслідок зазначених вище розбіжностей в документах, відтак звернення до суду з даною заявою є єдиним правовим засобом поновлення порушених його прав та інтересів. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав заяву за змістом якої просив розгляд заяви проводити за його відсутності, вимоги заяви підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, щодо задоволення заяви не заперечив. Відповідно до ч.1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши усі докази наявні в матеріалах справи, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає заяву підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.12.1972 року, [PERSON] народився [INFO] у с.Гвіздівці, Сокирянського району, Чернівецької області, батьками зазначено [PERSON] - батько, [PERSON] мати, про що зроблено відповідний актовий запис №30. Згідно свідоцтва про встановлення батьківства серії [NUMBER] від 26 грудня 1972 року [PERSON] визнаний батьком дитини [PERSON] ( [INFO] ) у громадянки [PERSON] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя від 13 серпня 2024 року за № 00046484080 вбачається, що виконавчим комітетом Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області складено актовий запис за № 03 про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище: « [PERSON] ». Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження відносно [PERSON] в графі «Відомості про матір зазначено [PERSON] [INFO] , національність молдованка». Згідно архівної виписки з запису акту про реєстрацію народження виданої Республіка Молдова 08 червня 1949 року за № 57 зареєстровано факт народження « [PERSON] [INFO] в с. Клокушна, Окницького району, Республіка Молдова». У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 13.08.2024 року виданого Виконавчим комітетом Гвіздовецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області зроблено актовий запис за № 16 про смерть [PERSON] (яка народилася [INFO] в Республіці Молдова Окницький район село Клокушна та померла [INFO] ). Відповідно до ч. 1ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Однією із закріплених у наведеній нормі гарантій справедливого судочинства є доступ до суду, що передбачає можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Забезпечення такого права в національному законодавстві випливає із положень Конституції України. Згідно з ч.1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України,\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року, викладених у п. 1 постанови № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі N?363/214/17-ц від 22.08.2018 прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до абз.2 п.3, п.11Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» від 07.07.1995 року, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків). Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Приймаючи вищевикладене в цілому, проаналізувавши фактичні обставини справи, за результатами дослідження наявних у справі доказів, суд вважає обґрунтованими доводи заявника та підтвердженим факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] народилася [INFO] . Судом встановлено, що встановлення неправильності у свідоцтві про смерть в частині зазначення дати народження матері заявника, породжує для останнього юридичні наслідки, і необхідне для оформлення спадкових прав після смерті матері, здійснити які на даний час позбавлений можливості внаслідок зазначених вище розбіжностей в документах, відтак звернення до суду з даною заявою є єдиним правовим засобом поновлення порушених його прав та інтересів. При викладених обставинах, суд вважає, що заява заявника є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved