Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] , посилаючись на те, що вона з відповідачем є батьками повнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що [PERSON] на даний час навчається у Державному університеті інтелектуальних технологій і зв`язку на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на його утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в учбовому закладі не надає, а утримання та навчання потребує значних матеріальних витрат, позивач звернулась з позовом до суду. Відповідно до уточнення позову позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує вчитися, у твердій грошовій сумі в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 15 червня 2024 року та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати за навчання, які відповідно до п. 4.2. Договору про надання освітніх послуг №24/395 від 14.08.2024 року, укладеного між Державним університетом інтелектуальних технологій і зв`язку та [PERSON] складають: 2024/2025 навчальний рік 26200 (двадцять шість тисяч двісті) гривень; 2025/2026 навчальний рік 29719 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень; 2026/2027 навчальний рік 29719 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень; 2027/2028 навчальний рік 29719 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень; допустити стягнення аліментів у частині суми платежу за один місяць негайно. Позивач в судове засідання з`явилася разом із представником [PERSON] , позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, в судове засідання з`явилася представник відповідача [PERSON] , заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - [PERSON] в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , змінив ім`я 08 серпня 2020 року на Тамерлан. [PERSON] , [INFO] , є здобувачем 1-го року навчання Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку; наказом від 28.08.2024 року №01-08-172 зарахований з 01.09.2024 року на 1 рік навчання денної форми здобуття освіти (термін навчання 3 роки 10 місяців) першого (бакалаврського) рівню вищої освіти за спеціальністю 075 Маркетинг, за кошти фізичних та/або юридичних осіб, термін закінчення навчання 30.06.2028 року, що підтверджується довідкою №11-33/314 від 04.09.2024 року. Відповідно до п.4.2. Договору про надання освітніх послуг №24/395 від 14.08.2024 року, укладеного між Державним університетом інтелектуальних технологій і зв`язку та [PERSON] загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 115357 (сто п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят сім) гривень без ПДВ. Вартість навчання згідно наказу №01-02-109 від 24.06.2024 року за роками становить: 2024/2025 навчальний рік 26200 (двадцять шість тисяч двісті) гривень; 2025/2026 навчальний рік 29719 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень; 2026/2027 навчальний рік 29719 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень; 2027/2028 навчальний рік 29719 (двадцять дев`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з\~ст.\~200\~СК України\~Суд визначає\~розмір аліментів\~на повнолітніх\~дочку,\~сина у\~твердій грошовій\~сумі і\~(або)\~у частці\~від заробітку\~(доходу)\~платника аліментів\~з урахуванням\~обставин,\~зазначених у\~статті\~182\~цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до\~п.\~20\~Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України від\~15.05.2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~обов`язок\~батьків утримувати\~повнолітніх дочку,\~сина,\~які продовжують\~навчатися після\~досягнення повноліття\~(незалежно\~від форми\~ навчання),\~ виникає\~за обов`язкової\~сукупності таких\~юридичних фактів:\~досягнення дочкою,\~сином віку,\~ який\~перевищує 18,\~але є\~меншим 23\~років;\~продовження ними\~навчання;\~потреба у\~зв`язку\~з цим\~у матеріальній\~допомозі;\~наявність у\~батьків можливості\~надавати таку\~допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Аналіз ст.ст. 199, 200СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з сином [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-Прохоровський Квартал» №0231 від 28.10.2024 року, актом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бона Віта-Прохоровський Квартал» з підписами мешканців. Відповідач у відзиві на позов вказує, що на теперішній час він не працює, не має доходів, звільнився з представництва Датської Ради у справах біженців, про що свідчить відповідний наказ про звільнення від 29.08.2024 року №680/к/тр за ст. 38 КЗОТ, що унеможливлює сплату ним аліментів та оплату будь-яких додаткових витрат; він має ще одну неповнолітню дитину, яка знаходиться на його утриманні [PERSON] , 2018 року народження; він має матір [PERSON] , яка є пенсіонером, тобто непрацездатною особою, яку згідно ст. 202 СК України він повинен утримувати як повнолітній син, однак суду не надано жодних доказів утримання відповідачем неповнолітньої дитини [PERSON] та матері [PERSON] . На виконання ухвали суду від 12.11.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком, розмір пенсії [PERSON] з березня 2024 року складає 10434 (десять тисяч чотириста тридцять чотири) гривні 02 (дві) копійки. Відповідно до\~статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік»\~з 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028\~(три\~тисячі\~двадцять\~вісім) гривень; осіб, які втратили працездатність, - 2361 (дві тисячі триста шістдесят одна) гривня. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, однак не досягнув віку двадцяти трьох років, продовжує навчання на першому курсі денної форми навчання Державного університету інтелектуальних технологій і зв`язку і доказів отримання ним доходу суду не подано. Суд вважає, що відповідач є особою працездатного віку, стан його здоров`я є задовільним, оскільки доказів про зворотнє не надано та в судовому засіданні таких не здобуто, тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання сина, який досяг повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Аналізуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме: з 04.09.2024 року та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою, оскільки такий розмір буде достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та відповідатиме реаліям сьогодення. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1/2 витрат по сплаті вартості навчання, які відповідно до п. 4.2. Договору про надання освітніх послуг №24/395 від 14.08.2024 року, укладеного між Державним університетом інтелектуальних технологій і зв`язку та [PERSON] складають: 2024/2025 навчальний рік 13100 (тринадцять тисяч сто) гривень; 2025/2026 навчальний рік - 14859 (чотирнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок; 2026/2027 навчальний рік - 14859 (чотирнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок; 2027/2028 навчальний рік - 14859 (чотирнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (постанова від 17 жовтня 2014 року№10) вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому із відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок. На підставі викладеного та

Outcome: partial