Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 01.04.2025 до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона з 28.09.2024 перебуває з [PERSON] у шлюбі, у якому в них [INFO] народився син [PERSON] . Зазначає, що на даний час відповідач ухиляється від покладених на нього обов`язків по утриманню дитини, не надає будь-якого матеріального утримання, жодним чином не приймає участі у вихованні дитини. Зазначає, що на даний момент з відповідача вже стягуються аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу, при цьому розмір аліментів повинен забезпечувати рівний рівень утримання для всіх дітей. Позивачка стверджує, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому звернулася до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 08.04.2025 позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 10.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та витребувано у відповідача довідку про доходи, отримані в 2025 році. 10 квітня 2025 року відповідач надіслав до суду відзив, в якому не заперечив свого батьківства та визнав необхідність у фінансовому забезпечені дитини. Водночас зазначив, що вважає розмір аліментів, зазначений в позовній заяві, таким, що потребує коригування з огляду на ті обставини, що він вже сплачує аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , від іншого шлюбу в розмірі частини заробітку. Крім того, на виконання ухвали суду від 10.04.2025 відповідач надіслав до суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 279 ЦПК України з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просять позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд взяти до уваги його згоду на встановлення однакового розміру аліментів для обох його неповнолітніх дітей. Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами 28.09.2024 відділом держаної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомир Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1567, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.09.2024 (а.с.4). Від спільного шлюбу [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 06.02.2025 Ємільчинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.4 на звороті). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Позивач надав суду докази того, що згідно судового наказу Ємільчинського районного суду Житомирської області від 20.02.2023 по справі № 277/204/23 з нього стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] , починаючи стягнення з 20.02.2023 року. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] працює та отримує дохід у ГУНП в Житомирській області, який становить 37322,96 грн щомісяця. Враховуючи те, що відповідач не надав доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання сина, та наявність обов`язку, а також можливості утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому суд доходить до висновку про необхідність в задоволенні позову. Суд зауважує, що задоволення позовних вимог в повному обсязі не призведе до порушення прав відповідача, оскільки в такому випадку загальний розмір усіх відрахувань під час виплати заробітної плати та інших доходів не перевищуватиме 70 відсотків. Таким чином, з огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Разом з тим, суд роз`яснює відповідачу, що в частина перша статті 192 СК України встановлює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, відповідач має право на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів задля забезпечення можливості надати кожному зі своїх дітей право на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує те, що позивач при зверненні до суду з вимогою про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відтак з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved