Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до Лисянського районного суду Черкаської області суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 22037000569492 від 09 лютого 2022 року в розмірі 23367,32 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що 09 лютого 2022 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22037000569492, у відповідності до якого відповідач отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування зі строком користування до 09 лютого 2023 року. Відповідач власним підписом підтвердив факт взятого на себе відповідного зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування кредитними коштами та комісії, що передбачена кредитним договором. 28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 28/03/2024, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. Внаслідок неналежного виконання умов вказаного договору у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № 22037000569492 від 09 лютого 2022 року в розмірі 23367,32 грн., з яких: 13600,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 0,22 грн. - заборгованість по відсоткам; 9767,10 грн. - заборгованість по комісії. Ухвалою судді Лисянського районного суду Черкаської області від 17 лютого 2025 року цивільну справу № 700/139/25 передано за територіальною підсудністю до Кам`янського районного суду Черкаської області. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 11 березня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження, з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи позивач повідомлений судом належним чином. У позовній заяві представник позивача Дорошенко М.А. просила провести розгляд даної справи без її участі, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку\~ст. 128 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Відповідач в установлений ч. 7\~ст. 178 ЦПК України\~строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178\~ЦПК України. \~ \~ \~ \~За відсутності сторін суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в заочному порядку, передбаченому гл. 11 розд. III ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. \~ \~ \~ \~Суд, в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 09 лютого 2022 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22037000569492, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 13600,00 грн., строком кредитування 12 місяців, кінцева дата повернення кредиту - 09 лютого 2023 року, із нарахуванням процентів за користування у розмірі 0,001% річних на строкову заборгованість, 56,00% річних на прострочену заборгованість (а.с. 51-55). 28 березня 2024 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу № 28/03/24, відповідно до якого АТ «Банк Кредит Дніпро» відступило на користь ТОВ «Цикл Фінанс» права вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за договором № 22037000569492 від 09 лютого 2022 року, укладеним між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] (а.с. 29-35). Із додатку № 1 до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс», вбачається, що сторони затвердили форму реєстру боржників (а.с. 36-37). Водночас із додатку № 2 до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс», вбачається, що сторони погодили форму акту приймання-передачі реєстру боржників (а.с. 38, 44). Як вбачається із додатку № 3 до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс», сторони погодили форму акту приймання-передачі прав грошових вимог (а.с. 39, 45). Окрім того, із додатку № 1 до акту приймання-передачі прав грошових вимоги за договором факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс», вбачається, що сторони погодили перелік прав грошових вимог, переданих відповідно до договору факторингу (а.с. 40). Водночас із додатку № 4 до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс», вбачається, що сторони погодили форму акту приймання-передачі документації (а.с. 41). Згідно з додатком № 5 до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року, укладеного між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс», вбачається, що сторони затвердили форму повідомлення боржників про відступлення прав вимоги (а.с. 42). З виписки по особовому рахунку за період з 09 лютого 2022 року по 27 березня 2024 року вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами (а.с. 19). Із витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28/03/24 від 28 березня 2024 року вбачається, що [PERSON] за кредитним договором № 22037000569492 від 09 лютого 2022 року має заборгованість 23367,32 грн., в тому числі заборгованість по тілу кредиту 13600,00 грн.; заборгованість по відсотках 0,22 грн.; заборгованість по комісії 9767,10 грн. (а.с. 22). 03 січня 2025 року на адресу [PERSON] була направлена адвокатська вимога про сплату кредитної заборгованості в сумі 23367,22 грн. (а.с. 16-17). Таким чином,\~дані спірні\~правовідносини виникли\~з кредитного\~договору й\~договору факторингу\~і позивач\~доводить,\~що має\~місце неналежне\~виконання \~позичальником взятих\~на себе\~зобов`язань.\~ \~ \~ \~ \~ \~ Так, за змістом ст.ст. 626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054\~ЦК України). Згідно із\~ ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За п. 1 ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Таким чином, право вимоги за кредитним договором № 22037000569492 від 09 лютого 2022 року, укладеним між первісним кредитором АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Цикл Фінанс». Отже, підписавши кредитний договір № 22037000569492 від 09 лютого 2022 року, [PERSON] добровільно погодив умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. Оскільки ТОВ «ФК «Цикл Фінанс» є правонаступником всіх прав та зобов`язань АТ «Банк Кредит Дніпро», відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав та жодних доказів на спростування розрахунку заборгованості не надав, суд, оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Цикл Фінанс» заборгованість за договором № 22037000569492 від 09 лютого 2022 року в сумі 23367,32 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 13600,00 грн., заборгованості по відсоткам 0,22 грн., заборгованості по\~комісії \~9767,10\~грн. Щодо стягнення з відповідача витрат в сумі 6000,00 грн. за надання професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2\~ст.\~137\~ЦПК України витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави.\~За результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, 02 січня 2025 року між ТОВ «Цикл Фінас» та адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною укладено договір про надання правової допомоги № 43453613, відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу (правничу допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених цим договором; деталі предмету договору встановлюються додатковими угодами (а.с. 24-28). Із додаткової угоди № 22037000569492 до договору № 43453613 про надання правової допомоги від 02 січня 2025 року, укладеної між ТОВ «Цикл Фінас» та адвокатом Дорошенко Мариною Анатоліївною, вбачається, що сторони погодили розширити розділ «1.Предмет договору» та доповнили його новим пунктом: «1.2. Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] ...», а також доповнили новим пунктом розділ «4.Порядок здійснення розрахунків» (а.с. 43). Відповідно до акту № 22037000569492 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 27 січня 2025 року, що підписаний сторонами договору, адвокатом наведено перелік виконаних робіт з урахуванням витраченого часу на суму 6000,00 грн., які оплачено відповідно до платіжної інструкції № 8588 від 27 січня 2025 року (а.с. 18, 48). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі \~ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року в справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року в справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved