Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Молнар Тетяна Іванівна, звернулася в суд із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. У позовній заяві просить: змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на підставі рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.02.2022 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 2500 гривень на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) в твердій грошовій сумі, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 07.12.2020 року згідно рішення Виноградівського районного суду шлюб зареєстрований між позивачкою та відповідачем розірвано. Згідно постанови Закарпатського апеляційного суду від 05 травня 2021 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. до досягнення дитиною трьох років. Рішення суду першої інстанції щодо стягнення аліментів на утримання дитини залишено без змін. Рішенням Виноградівського районного суду від 07.12.2020 року вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Виноградівського районного суду від 28.02.2022 року збільшено розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 2500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що розмір аліментів, присуджених до стягнення рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.02.2022 року є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, рівень витрат на дитину постійно зростає, потребує значних витрат, які позивач не має можливості забезпечити за власні кошти та за присудження аліменти. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Косаковський В.О. подав до суду відзив на позовну заяву. Відзив мотивує тим, що у відповідача на утриманні перебуває дитина [PERSON] , [INFO] . Також, відповідач на даний час одружений на [PERSON] , яка є внутрішньо переміщеною особою та яка на даний час перебуває на обліку у центрі зайнятості. Жінка відповідача також має дитину від іншого шлюбу, батько якої має заборгованість по сплаті аліментів, у зв`язку з чим відповідач фактично утримує дружину з її дитиною. Також, на утриманні відповідача перебуває мати [PERSON] , яка є пенсіонеркою та не має працевлаштування. Відповідно до позовної заяви розмір грошового стягнення на думку позивача має становити 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. До матеріалів позовної заяви стороною позивача долучено в якості доказу працевлаштування та покращення матеріального забезпечення відповідача довідку форми 5 щодо проходження військової служби, яка свідчить виключно про проходження, а не про матеріальне забезпечення. Разом з цим, сторона відповідача вважає, що вже встановлений розмір аліментів буде достатнім для гармонійного розвитку дитини. За таких обставин відповідач вважає, що позовна заява не підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.03.2025 року суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами (а.с. 14-15). Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд приймає рішення про задоволення позову виходячи з наступного. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі (а.с.10-12-17). Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 28.02.2022 року у справі № 299/401/22 з [PERSON] стягуються аліменти на користь позивача для утримання [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі 2500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.15-16). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 року, яка ратифікована Постановою ВР України N 789ХІІ (78912) від 27.02.91 року та набула чинності для України 27.09.91 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. ст. 183,184 СК Україниза рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 181,192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відзив представника відповідача на позовні вимоги та докази надані для підтвердження обставин суд приймає до уваги, однак такий відзив не дає суду підстав для відмови у зміні способу присудження стягнення аліментів у мінімальному розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача на його дитину, оскільки вказаний розмір аліментів буде відповідати інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності, розумності. Позивач довела заявлені вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів і суд з нею погодився, оскільки розмір присуджених до стягнення аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини поза як збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дитини, що також потребує додаткових витрат. Враховуючи, що відповідач є молодою та працездатною людиною, перебуває на військовій службі в [INFO] , працює отримує дохід, відповідно з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Згідност. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимогст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним вимогам. Рішення ухвалюється у межах заявлених вимог на підставі пред`явлених доказів.

Outcome: approved