Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Боднарюк Віталій Іванович, звернулася до суду із заявленими вимогами, в яких просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем, а саме із [PERSON] 1922 року народження, більше п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті останнього, а саме [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . А також просить встановити факт перебування у шлюбі [PERSON] , яким помер [INFO] із покійною [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [INFO] у с. Круглик, Хотинського (Дністровського) району, Чернівецької області помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на сертифікат РН №946872 на право на земельну частку (пай) розміром 1,0 га.в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Хлібороб». Зазначає, що довідкою Круглицької сільської ради за №812 від 04.12.2020 року [PERSON] протягом шести років до моменту смерті [PERSON] , який проживав за адресою [ADDRESS] та помер [INFO] , здійснювала догляд за ним, проживала в даному номері без реєстрації. Після смерті [PERSON] , із яким заявник [PERSON] проживала однією сім`єю більш ніж п`ять років, вела спільне господарства, мали спільний бюджет, здійснювала догляд за ним, брала участь у витратах пов`язаних із оплатою комунальних послуг, на спільні кошти підтримували належний стан домоволодіння необхідний для проживання в ньому, проводили поточний ремонт. На даний час виникла необхідність в оформленні спадкових прав, і їй необхідно в судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років, щоб вона змогла оформити спадщину після смерті покійного родича [PERSON] . Окрім того, [INFO] в с. Круглик померла [PERSON] [INFO] , і після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на сертифікат РН №946873 на право на земельну частку (пай) розміром 1,0 га. в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Хлібороб». Відповідно до довідки Круглицької сільської ради №811 від 04.12.2020 року підтверджується той факт, що [PERSON] являлася дружиною [PERSON] , яка постійно проживала разом із ним за адресою [ADDRESS] і вели спільно господарство по день смерті. Згідно довідки виконкому Хотинської міської ради №124 від 17.12.2024 року [PERSON] [INFO] постійно проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] до дня її смерті. На момент її смерті в господарстві проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON] . Таким чином покійний [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , оскільки проживав із нею та був зареєстрований на момент її смерті. Відомостей про одруження [PERSON] та [PERSON] не виявлено, проте даний факт підтверджується довідками сільської ради та зможуть підтвердити в судовому засіданні свідки. Відсутність актового запису про одруження покійних [PERSON] та [PERSON] у Державному архіві Чернівецької області, через те, що вони були збережені частково, позбавлена можливості у позасудовому порядку підтвердити факт перебування їх у зареєстрованому шлюбі, що є необхідним їй для реалізації своїх спадкових прав, так як діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 березня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку окремого провадження. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 08.04.2025 року відкладено розгляд даної справи та витребувано із Хотинського відділу ДРАЦС у Дністровському районі належним чином завірену копію актового запису про смерть [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] . 16.04.2025 року на адресу суду надано копію актового запису про смерть№1 від 01.01.2000 року складений виконавчим комітетом Круглицької сільської ради Хотинського району на гр. [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 06.05.2025 року на адресу суду від її представника - адвоката Боднарюка В.І. надійшла заява, в якій просить суд проводити засідання без їхньої участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, та долучити до матеріалів справи письмові пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] .. Представник заінтересованої особи - Хотинської міської ради в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявні заява,в якій просять розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника, заяву підтримують, клопотань та доповнень не мають. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, пояснення свідків, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у селі Круглик Хотинського району Чернівецької області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] виданого 03.04.2001 року (3). Відповідно до копії свідоцтва про смерть виданого Круглицькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області від 23.01.2007 року серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] , про що було зроблено відповідний актовий запис за № 2 (а.с.5). Довідкою №124 від 17.12.2024 року виданої виконкомом Хотинської міської ради Дністровського району Чернівецької області підтверджено, що [PERSON] [INFO] постійно проживала і була зареєстрована за адресою [ADDRESS] до дня її смерті [INFO] , згідно по господарської книги №6 особовий рахунок № [NUMBER] , з 1996 по 2000 роки. На момент смерті в господарстві проживали та були зареєстровані чоловік [PERSON] [INFO] (а.с.6). Згідно довідки № 811 від 04.12.2020 року виданої виконавчим комітетом Круглицької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, [PERSON] являлась дружиною [PERSON] , яка постійно проживала разом із ним за адресою [ADDRESS] і вели спільне господарство по день смерті [INFO] (а.с.7). Згідно довідки № 812 від 04.12.2020 року виданої виконавчим комітетом Круглицької сільської ради Дністровського району Чернівецької області, [PERSON] протягом шести років до моменту смерті [PERSON] , який постійно проживав за адресою [ADDRESS] та помер [INFO] здійснювала догляд та проживала у даному господарстві без реєстрації (а.с.7). Судом досліджені копії сертифікатів на право на земельну частку (пай) видані на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с.8-9,10-11). Як вбачається із довідки виданої Державним архівом Чернівецької області за №840 від 29.12. 2020 року в книзі реєстрації актів про одруження громадян села Круглик Хотинського району за 1942 рік, що частково збереглися відомостей про одруження [PERSON] та [PERSON] не виявлено (а.с.13). З копії актового запису про смерть за №1 від 01.01.2000 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 76 років, місце смерті смт. Кельменці Кельменецького району Чернівецької області (а.с.29). У наданих до суду письмових поясненнях [PERSON] пояснив, що він підтверджує той факт, що дійсно [PERSON] проживала однією сім`єю із [PERSON] більше п`яти років до часу відкриття спадщини, вели спільне господарство. Так як в той час заявник була найближчою родичкою покійного [PERSON] , який приходився братом її покійної матері. Також підтверджує той факт, що [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] . У наданих до суду письмових поясненнях [PERSON] підтвердила той факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю із [PERSON] більше п`яти років до часу відкриття спадщини, вели спільне господарство, їй відомий даний факт так як вона являється далекою родичкою [PERSON] й проживає неподалік і вона з чоловіком часто приходили до них у гості. Також покійний [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] . Застосовані норми права. Мотиви та висновки суду Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо викладення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Згідно роз`яснення п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що до справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення відносяться справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до роз`яснень викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. Згідно з ч. ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до правової позиції викладеної у п. 21 постанови Пленуму Пунктом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судовому практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (Постанова Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 202/5003/16-ц (провадження № 61-44809св18). [PERSON] зазначає у заяві по суті про ведення з [PERSON] спільного господарства, наявність спільного побуту, але при цьому не надає доказів на підтвердження вказаних фактів. Разом із тим, заявницею не доведено доказами реальності відносин із спадкодавцем, які б дали їй право бути віднесеною до осіб четвертої черги спадкування за законом, наявності спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, домовленостей про порядок користування житловим приміщенням. Наявність у [PERSON] документів, які пов`язані із смертю спадкодавця, а саме: свідоцтво про смерть, не є доказами наявності юридичного факту спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків із померлим у відповідності до ст. 1264 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року (справа № 202/5003/16-ц). Аналізуючи письмові пояснення [PERSON] та [PERSON] , як кожен окремо, так і в їх сукупності між собою, суд прийшов до переконання про те, що такі докази, не містять обставини щодо їх спільного проживання виходячи із факту не лише проживання, але і інших вищевказаних обставин, які мають значення для віднесення заявника до четвертої черги спадкоємців у відповідності до ст. 1268 ЦК України. Отже, письмові пояснення показання [PERSON] та [PERSON] , не є достатніми доказами для встановлення обставин проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2019 року (справа № 466/3769/16). Наявні в матеріалах справи довідки сільської ради підтверджують факт проживання без реєстрації заявниці та покійного [PERSON] , за яким вона здійснювала догляд, однак жодним чином не підтверджують наявність обставин їх спільного проживали як одна сім`я зі спадкодавцем, а також те, що вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Також в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази на підтвердження факту перебування покійних [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає що заявлені вимоги [PERSON] є недоведеними належними та допустимим доказами, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог. Розподіл судових витрат. Судові витрати з заінтересованих осіб не стягуються та покладаються на заявника, оскільки заінтересовані особи по справі не вчиняли жодних протиправних дій, що стали підставою заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed