Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

08 листопада 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час позивач з відповідачем проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують, а дитина проживає з позивачем. Відповідач не піклується та не приймає участі в її утриманні та вихованні, хоча має змогу піклуватися, оскільки є фізично здоровою та не має на утриманні інших дітей чи перестарілих батьків. Коштів, необхідних для нормального розвитку дитини, позивачу не вистачає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини доходів (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 1-2). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 листопада 2024 року дану цивільну справу для розгляду розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с.6-14). Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.7-8). 04 грудня 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Челій-Пушкар О.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якій позовні вимоги визнає частково, просила визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5\~000,00 грн. Вказала, що з березня 2022 року відповідач не проживає із сім`єю, оскільки проходить службу у Збройних силах України. Поряд з цим відповідач повністю утримує свою дочку та позивача, ним здійснюються перекази коштів на рахунок позивача для придбання продуктів харчування, одягу, ліків, оплати за додаткові навчання дитини, тощо. [PERSON] декілька разів приїжджав зі служби у короткочасні відпустки додому, поведінка дружини змушувала його звертатися до органів поліції, оскільки [PERSON] зловживала алкогольними напоями, не займалася доглядом неповнолітньої дитини. Працівниками поліції складено відповідні протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1, 2 ст.184, ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідач не ухиляється від обов`язку утримувати дитину, навпаки повністю забезпечує як дитину, так і дружину, самостійно здійснює оплату за всі комунальні послуги. За таких обстави просить визначити розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 5\~000,00 грн (а.с.13-15). Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах, викладених у позові, просила позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнала частково, просила визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5\~000,00 грн. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 5). Відповідачем перераховувалися кошти за оплату комунальних послуг (а.с.16-21, 61-70, 82-84) [PERSON] перераховувалися кошти на рахунок [PERSON] на утримання дочки [PERSON] (а.с.22-33, 71-74,85). Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області розглядалися справи про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] (а.с.34-40, 57-60). Відповідач є військовослужбовцем, що підтверджується копією посвідчення від 16 травня 2023 року (а.с.41). [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується копією довідки від 16 листопада 2024 року (а.с.46). Позивач працює на посаді продавця непродовольчих товарів ДП «ЛПП Україна» АТ «ЛПП» з 12 червня 2024 року (а.с.81). Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя\~статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України,\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення дитиною повноліття і являє собою як моральний, так і правовий обов`язок батьків. Сам факт народження дитини покладає на батьків обов`язки, зокрема, щодо її утримання. Відповідно до вимог\~частини першої статті 191 Сімейного кодексу України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров`я відповідача, те, що у нього на утриманні, окрім дочки [PERSON] , [INFO] , інших неповнолітніх дітей немає, рівень необхідного утримання дитини, рівень забезпеченості відповідача, отримання відповідачем щомісячно доходів, отже має можливість та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу. У зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 (однієї чверті) доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 08 листопада 2024 року, і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі, оскільки відповідач має можливість надавати позивачу на утримання дитини аліменти саме у такому розмірі. Усі інші пояснення учасників справи, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. З частини шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України\~вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про стягнення аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 1211,20 грн з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 51 Конституції України, статей 141, 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved