Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

короткий зміст позовних вимог. У позовній заяві, що подана через систему «Електронний суд» 20.02.2025 представник позивача зазначив, що 25.09.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») та [PERSON] за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1277-8261. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» взяло на себе зобов`язання надати [PERSON] кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - \~ \~ \~ \~сума кредиту 13 300 грн, - \~ \~ \~ \~строк кредитування - 300 днів, - \~ \~ \~ \~базовий період - 14 днів, - \~ \~ \~ \~комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту; - \~ \~ \~ \~знижена % ставка 1,20 % в день, - \~ \~ \~ \~стандартна % ставка 1,50 % в день. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитним договором. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме, отримавши кредитні кошти відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин. Станом на 13.01.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №1277-8261 від 25.09.2023 становить 70 860,39 грн, що складається з: - прострочена заборгованість за кредитом 13 300,00 грн, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 56 498,40 грн. - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 1\~061,99 грн. Разом з тим, кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме: часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 7 527,80 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 63 332,59 грн. Враховуючи викладене, в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просить суд стягнути з відповідача частину заборгованості, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 13 300,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 50 032,59 грн, а також понесені судові витрати по справі. Крім того, 12.03.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем [PERSON] подано зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про захист прав споживача шляхом визнання недійсними окремих умов кредитного договору. Вимоги зустрічного позову мотивовані тим, що 25.09.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1277-8261. 25.09.2023 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було здійснено успішний переказ коштів в розмірі 13\~300 грн на карту клієнта ( [NUMBER] , ID платежу 2083219821). \~ \~ \~ \~У п. 4.6 зазначено, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Зниженою ставкою). Звернувшись з позовом до суду, позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача 56\~498, 40 грн простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Представник позивача за зустрічним позовом адвокат Голівський В.В. зазначає, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. При цьому споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника (п.22 ч.1 ст. 1 цього Закону). Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 №15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини 8 статті 18, частини 3 статті 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини 4 статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг), дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Згідно із ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 18 «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. А відтак представник позивача за зустрічним позовом просить визнати недійсними п.4.6. Договору про відкриття кредитної лінії №1277-8261 від 25.09.2023. Процесуальні дії у справі. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2025 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П (а.с. 50). З метою визначення підсудності суддею здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру та Погребищенської міської ради про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] (а.с. 51-52). 28.02.2025 судом отримана відповідь, відповідно до якої за відомостями Реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 53). Ухвалою суду від 28.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін (а.с. 54). 12.03.2025 через систему «Електронний суд» подано зустрічну позовну заяву (а.с. 61-66) та відзив на позовну заяву (а.с. 67-71). Ухвалою суду від 13.03.2025 задоволено клопотання представника відповідача- адвоката Голівського В.В. про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 75). Ухвалою суду від 20.03.2025 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" про захист прав споживача шляхом визнання недійсними окремих умов кредитного договору та об`єднано в одне провадження вимоги за зустрічним позовом з первісним позовом. Розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження (а.с. 79). 28.03.2025 на адресу суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву про захист прав споживачів та визнання умов договору недійними (а.с. 84-121). 28.03.2025 на адресу суду надійшли додаткові пояснення на відзив (а.с. 123-134). Ухвалою суду від 10.04.2025 закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 139). Аргументи учасників справи та позиція суду. Представником відповідача за первісним позовом адвокатом Голівським В.В. 12.03.2025 через систему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначає наступне. Відповідачем частково визнаються позовні вимоги, зокрема прострочена заборгованість за кредитом у сумі 13 300,00 грн, однак позовні вимоги в частині нарахування відсотків за користування кредитом та комісії заперечуються. Зокрема, представник відповідача вважає, що умови договору, а саме п. 4.6 щодо встановлення процентів за користування кредитом у розмірі 1,50%в день (стандартна процентна ставка) від суми несвоєчасно виконаних зобов`язань за кожен день прострочки, що становить реальну ручну процентну ставку 27\~113% є несправедливими у розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», суперечать принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації ( понад 50% вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором. Щодо нарахування позивачем комісії, то зауважує, що відповідно до абзацу 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 28.03.2025 на адресу суду надійшов відзив на зустрічну позовну заяву від представника позивача за первісним позовом. Свої заперечення він мотивує тим, що №1277-8261 від 25.09.2023 між сторонами визнається відповідачем, тому відповідно до ст.. 82 ЦПК України дані обставини не підлягають доказуванню. Також зазначає, що договір про відкриття кредитної лінії №1277-8261 від 25.09.2023 є вже 6 Договором укладеним між сторонами, попередні договори позичальником виконано в повному обсязі, а відтак [PERSON] достовірно відома інформація про істотні умови договору. Щодо безпідставності визнання п. 4.6. Договору недійсним, то зазначає, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» дотримано вимоги ст. 1048, 10561 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування суми кредитом, що була надана (проінформована, доведена до відома) позивачу за зустрічним позовом , оскільки останні не заперечується укладення договору на вищезазначених умовах. Також представ позивача за первісним позовом зазначає, що норма закону, зокрема п.5 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» має місце щодо застосування до вимог про нарахування пені (відповідальності за невиконання грошового зобов`язання), а не до всіх умов Договору, якк це зазначає позивач за зустрічним позовом. Також зазначає, що представником відповідача за первісним позовом безпідставно ототожнено проценти за користування кредитом т (п. 4.6 Договору) із розрахунком реальної річної процентної ставки (п. 4.10 Договору). 28.03.2025 на адресу суду надійшли додаткові пояснення на відзив відповідача на первісний позов, відповідно до якого представник позивача за первісним позовом просив задовольнити вимоги первісного позову. Представник позивача за первісним позовом адвокат Савісько В.В. в судовому засіданні вимоги первісної позовної заяви підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, заперечував проти задоволення вимог зустрічного позову на підставах, що викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву. Представник відповідача за первісним позовом адвокат Голівський В.В. заперечував проти задовлення первісного позову та наполягав на задовленні вимог зустрічного позову. Короткий зміст фактичних обставин справи. 25.09.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») та [PERSON] за допомогою веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1277-8261 (а.с. 10-16). На офіційному веб-сайті «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (navse.in.ua), у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: договір кредиту (примірний договір на момент укладення); правила надання грошових коштів у кредит (діючі на момент укладення договору); згода на обробку персональних даних; публічна інформація; положення про конфіденційність. Крім того на веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розміщена довідкова інформація з надання розгорнутої інформації щодо порядку та умов надання послуг. Відповідачу було надано наступний одноразовий ідентифікатор А7428 для підписання кредитного договору №1277-8261 від 25.09.2023, підтвердження ознайомлення з правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 13 300 грн, строк кредитування - 300 днів, базовий період - 14 днів, комісія за видачу кредиту 15 % від суми кредиту; знижена % ставка 1,20 % в день, стандартна % ставка 1,50 % в день. Згідно довідки про перерахування суми кредиту №1277-8261 від 25.09.2023 [PERSON] перераховано 25.09.2023 кошти в сумі 13 300,00 грн. на платіжну картку [NUMBER] (а.с. 42). Вказаний факт також підтверджується листом КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів (а.с. 30-33). Відповідач належним чином не виконувала свої зобов`язання щодо погашення кредиту, процентів, а тому станом на 13.01.2025 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №1277-8261 від 25.09.2023 становить 70 860,39 грн (а.с. 34-37), що складається з: - прострочена заборгованість за кредитом 13 300,00 грн, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами 56 498,40 грн. - прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту 1 061,99 грн. Разом з тим, кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме: часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 7 527,80 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 63 332,59 грн. Враховуючи викладене, в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №1277-8261 від 25.09.2023 становить 63\~332,59 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом 13 300,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 50 032,59 грн. Разом із позовною заявою, крім згаданого кредитного договору №1277-8261 від 25.09.2023, позивач подав до суду такі документи: паспорт споживчого кредиту (а.с. 24, на звороті - 26), лист ПриватБанку про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay (а.с. 30-33), довідку про перерахування суми кредиту №1277-8261 від 25.09.2023 (а.с. 42), розрахунок заборгованості за кредитним договором(а.с. 34-37). 18.04.2024 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , що видане Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради 18.04.2024. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 60). Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §1,2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування». Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. В силу статей 525 і 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставиться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Отже, сума наданої позики, розмір процентів, порядок їх нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, вказане положення закону передбачає альтернативні дії, які свідчать про підписання електронного договору, серед яких його підписання одноразовим ідентифікатором. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Оскільки кредитний договір підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразового ідентифікатора, тому він укладений з додержанням письмової форми, визначеної законом та з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію». Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. В силу ч. 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідач [PERSON] своїх зобов`язань, передбачених електронним договором про відкриття кредитної лінії №1277-8261 від 25.09.2023 щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків, не виконала, внаслідок чого, з урахуванням застосування до позичальника програми лояльності, за нею утворилась заборгованість в розмірі 63\~332, 59 грн,а саме: прострочена заборгованість за кредитом 13 300,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 50 032,59 грн. Відтак, первісний позов ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі, як обґрунтовані та доведені, стягнувши з відповідача на користь позивача вказані суми заборгованості. Щодо вимог зустрічного позову, то суд приходить до наступних висновків. Позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсним пункт 4.6 Договору про відкриття кредитної лінії №1277-8261 від 25.09.2023, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] . У п. 4.6 зазначено, що нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Зниженою ставкою). Відповідно до ч.2 ст. 10561 ЦК Українирозмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» дотримано вимоги ст. 1048, ч.2 ст. 10561 ЦК України щодо встановлення розміру процентів за користування суми кредитом, була надана (проінформована, доведена до відома) позивачу за зустрічним позовом, оскільки останньою не заперечується (визнається) укладення договору на вищезазначених умовах. У зустрічній позовній заяві представник позивача за зустрічним позовом вказує, що п. 4.6 Договору суперечить нормам п.5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», де зазначено, що є несправедливою умовою договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Однак суд\~зауважує,\~що вказана\~ норма\~закону (п.5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів») має місце щодо застосування до вимог про нарахування пені (відповідальності за невиконання грошового зобов`язання), а не до всіх умов договору, як це зазначає представник позивача за зустрічним позовом. Вищезазначене узгоджується з правовою позицією, що викладена у Постанові Верховного Суду від 09.09.2020 по справі 732/672/19 де вказано, що «судом було зазначено про відсутність підстав, передбачених пунктом 5 частиною третьою статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо недійсності кредитного договору чи окремих його пунктів, оскільки максимальний розмір\~пені, нарахований кредитодавцем, не перевищує 50 відсотків від суми кредиту». Крім того, суд зауважує, що представником позивача за зустрічним позовом безпідставно ототожнено проценти за користування кредитом (п. 4.6 Договору) із розрахунком реальної річної процентної ставки (п. 4.10 Договору). Проценти за користування кредитом містять правове регулювання у нормах ст. 1048, 10561 ЦК України, тоді як розрахунок реальної річної процентної ставки, яка передбачена згідно зі ст.. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» та розрахунок якої здійснюється відповідно до Постанови Правління Національного Банку України №16 від 11.02.2021 «Про затвердження правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит». Таким чином, реальна річна процентна ставка є певним показником, який розраховується відповідно до вимог Національного банку і має відображатися у споживчих кредитних договорах, проте цей показник не має прямого відношення до суми процентів за користування кредитом, які позичальник сплачує за кредитним договором. Також суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 15 ЗУ «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, однак [PERSON] правом споживача відмовитись в односторонньому порядку протягом 14 днів не скористалася та продовжувала користуватися кредитом на погоджених сторонами умовах. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог зустрічного позову, а відтак відмовляє у його задоволенні. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем за первісним позовом судових витрат підтверджується платіжною інструкцією №46292 від 14.02.2025 про сплату судового збору в сумі 2 422, 40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги первісного позову задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом суму понесених судових витрат в розмірі 2 422, 40 грн. При подачі зустрічного позову позивач за зустрічним позовом була звільнена від сплати судового збору, оскільки у ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» зазначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved