Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюбу, зареєстрований 12 липня 2020 року у Костопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №74, а також просить стягнуть судові витрати з відповідача. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, остання звернулася до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 липня 2020 року у Костопільському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №74, що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.5) Від подружнього життя сторони мають сина: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с.6) Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, мають різні погляди на сімейне життя, між ними відсутня взаємопорозуміння та повага, сторони не бажають надалі перебувати у зареєстрованому шлюбі, а тому примирення є неможливим. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При поданні позову позивачкою сплачено 1211,20 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №2 від 31.03.2025 (а.с.4). Таким чином, позивачці з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., а з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved