Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

28 серпня 2024 року представник [PERSON] адвокат Суткова Рена Агабєковна через ЄСІСТ звернулася до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради, який надійшов до суду 30.08.2024, у якому просить: - визнати незаконним та скасувати наказ директора Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради від 29 липня 2024 року № 311-ос про звільнення [PERSON] , заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради, на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України; - поновити [PERSON] на роботі на посаді заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради з 30 липня 2024 року; - стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради на користь [PERSON] , середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30 липня 2024 року по день ухвалення судового рішення; - стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу, попередній (орієнтовний) розмір якої складає 20000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що [PERSON] , працювала в (КНП СМБЛ), починаючи з 05.02.2020 року на посаді начальника інформаційно-аналітичного центру; з 01.09.2020 року по 29.07.2024 року на посаді заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління. 16.05.2024 року в другій половині дня, перебуваючи на робочому місці із ознаками хвороби, температурою, позивач домовився із сімейним лікарем про проведення огляду, у зв`язку з чим було відкрито лікарняний, про що було повідомлено керівника. Вже перед виходом з роботи до лікаря, працівник юридичного відділу намагався вручити позивачеві документ, нібито повідомлення про наступне звільнення позивача, на що позивач відмовився від отримання будь яких документів у зв`язку із поганим самопочуттям та перебуванням в цей день на лікарняному. У подальшому, вказане повідомлення так й не було вручене позивачеві, в тому числі засобами мобільного зв`язку. Перебуваючи на лікарняному, за допомогою месенджера «WhatsApp» позивачу надійшло повідомлення від 26.07.2024 про скорочення посади «заступник генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату», яку обіймала позивач, та про розірвання трудового договору з 29.07.2024 у зв`язку з внесенням змін в організацію виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скороченням чисельності й штату працівників, на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Одночасно запропоновано обійняти посади, згідно переліку, а саме здебільшого посади лікарів. Наказом директора КНП СМБЛ від 29.07.2024 року № 311-ос [PERSON] , заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління, 29.07.2024 звільнено у зв`язку з внесенням змін в організацію виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скороченням чисельності й штату працівників, на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати, ст. 44 КЗпП України. З підстав відсутності будь-якої інформації щодо скорочення штату працівників на підприємстві, в тому числі не ознайомлення особисто позивача із наказом про скорочення працівників, первинним повідомленням про наступне вивільнення у зв`язку із скороченням чисельності й штату працівників, позивач дізнався, що до штатного розпису підприємства було введено 4 посади заступників директора, серед яких є посада заступника директора з організаційно-методичної роботи. Всіх угодних керівникові працівників було переведено на посади ще до 01.05.2024. На посаду заступника директора з організаційно-методичної роботи, яка повністю ідентична тій, яку займала позивач, було прийнято на роботу нового працівника, яка не мала досвіду роботи на цьому підприємстві. При цьому, єдиним працівником, якого було звільнено у зв`язку із скороченням штату, був позивач. Вивчивши матеріали, що знаходяться в публічному доступі, а саме на офіційній вебсторінці Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області за посиланням: https://sed-rada.gov.ua/, та документів, які отримані у відповідь на адвокатські запити щодо відповідного скорочення штату працівників, позивачу стало відомо наступне. Розпорядженням начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації від 17 квітня 2024 року № 328ВА призначено з 18 квітня 2024 року заступника генерального директора з загальних питань КНП СМБЛ Панова Ігоря Вікторовича виконуючим обов`язки генерального директора КНП СМБЛ. Розпорядженням начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації від 22 квітня 2024 року № 334ВА визначено одноособовим виконавчим органом управління КНП СМБЛ директора КНП СМЛ (замість генерального директора), затверджено статут КНП СМБЛ в новій редакції. Згідно пункту 7.2 нової редакції статуту КНП СМБЛ, поточне керівництво (оперативне управління) підприємством здійснює керівник підприємства директор. В свою чергу, генеральний директор підприємства безпосередньо підпорядковується директору підприємства. Директор підприємства визначає функціональні обов`язки генерального директора. Того ж дня, розпорядженням начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації від 22 квітня 2024 року № 334ВА [PERSON] призначено директором КНП СМБЛ в порядку переведення з посади заступника генерального директора з загальних питань КНП СМБЛ з 23 квітня 2024 року. А вже в редакції статуту КНП СМБЛ, затвердженого розпорядженням начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації від 03 липня 2024 року № 533ВА, згадування про генерального директора підприємства відсутні. Тоді як, згідно редакції статуту КНП СМБЛ, затвердженого розпорядженням начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації ще від 19 березня 2024 року № 252ВА, єдиним одноособовим керівником підприємства був генеральний директор. Тобто, з 19.03.2024 поточне керівництво підприємством здійснювалося Генеральним директором. З 22.04.2024 Директором з підпорядкуванням генерального директора директору. З 03.07.2024 тільки Директором. Тим часом, наказом директора КНП СМБЛ від 29.04.2024 року № 38 «Про скорочення штатних одиниць» вирішено скоротити наступні штатні одиниці: з 01.07.2024 генеральний директор 1 штатна одиниця; з 01.08.2024 - заступник генерального директора з кадрових питань 1 штатна одиниця; заступник генерального директора з технічних питань 1 штатна одиниця; заступник генерального директора з організаційно-методичної роботи 1 штатна одиниця. Вивести зі штатного розпису: Підрозділ: Апарат управління з 01.05.2024 - заступник генерального директора з загальних питань 1 штатна одиниця. з 01.07.2024 Генеральний директор 1 штатна одиниця. з 01.08.2024 - заступник генерального директора з кадрових питань 1 штатна одиниця; заступник генерального директора з технічних питань 1 штатна одиниця; заступник генерального директора з організаційно-методичної роботи 1 штатна одиниця. з 01.05.2024: Підрозділ: Бухгалтерія провідний бухгалтер (з дипломом магістра) 1 штатна одиниця. Підрозділ: Загальний відділ діловод 1 штатна одиниця. Підрозділ: Відділ кадрів старший інспектор з кадрів 1 штатна одиниця; оператор комп`ютерного набору 1 штатна одиниця. 01.05.2024 ввести до штатного розпису: Підрозділ: Апарат управління - заступник директора з кадрових питань 1 штатна одиниця; заступник директора з економіки та фінансів 1 штатна одиниця; заступник директора з технічних питань 1 штатна одиниця; заступник директора з організаційно-методичної роботи 1 штатна одиниця. Підрозділ: Бухгалтерія провідний бухгалтер 1 штатна одиниця. Підрозділ: Загальний відділ менеджер із зв`язків з громадськістю штатна одиниця. Підрозділ: Відділ кадрів провідний інженер з персоналу та мобілізаційної роботи 1 штатна одиниця. Таким чином, фактично скорочено або виведено зі штатного розпису 9 посад у різний проміжок часу, з яких посада позивача «заступник генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління» скорочена з 01.08.2024, та введено до штатного розпису 7 посад з 01.05.2024, серед яких також є посада заступника директора з організаційно-методичної роботи апарату управління. Тим самим, щодо позивача нібито нічого не змінилось, окрім замість «заступник генерального директора» зазначається «директор» та ця посада була введена до штатного розкладу раніше ніж був виданий наказ по підприємству від 15.05.2024 № 189-ос про наступне вивільнення працівників, а саме конкретно позивача. Наказом директора КНП СМБЛ від 15.05.2024 № 189-ос було доручено попередити про заплановане вивільнення працівників, а саме: [PERSON] , заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління. Доручено повідомлення про наступне вивільнення вручити в строк до 29.05.2024, запропоновувати переведення працівникам, а саме [PERSON] , за їх згодою, на вакантні посади в КНП СМБЛ. У разі відмови від переведення повідомити про звільнення у зв`язку з внесенням змін в організацію виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скороченням чисельності й штату працівників 29.07.2024, на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України. Попередити Державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників підприємства до 28.05.2024. З повідомлення про наступне вивільнення вбачається, що воно було вручене виключно позивачеві. В подальшому, 15.05.2024 та 26.07.2024 КНП СМБЛ було складено повідомлення про наступне вивільнення, а вірніше звільнення 29.07.2024 у зв`язку із скороченням чисельності й штату працівників, та запропоновано в цих повідомленнях посади, які не є рівнозначними тій, яку займала позивач та ті, які в силу професійної компетенції та освіти не може займати позивач (посади лікарів). В той же час, позивач має вищу освіту за спеціальністю «Бухгалтерський облік, контроль та аналіз господарської діяльності» та ступінь вищої освіти магістр за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування», має досвід на підприємстві, що нібито повинно було враховуватися відповідачем при вирішенні питання по працевлаштуванню позивачки, що є обов`язком роботодавця. Втім, посаду заступника директора з організаційно-методичної роботи апарату управління позивачеві так й не запропонували, тобто інформація щодо зайняття посади іншою особою фактично підтвердилась. Надати інформацію щодо працівника, який обіймає цю посаду, а саме ПІБ, новий працівник чи переведений з іншої посади, відповідач відмовився. З огляду на зміни до статуту підприємства відповідача та наказу з основної діяльності підприємства щодо скорочення штатних одиниць, станом на 19.03.2024 поточне керівництво підприємством здійснював керівник Генеральний директор (пункт 7.2 Статуту у відповідній редакції); станом на 22.04.2024 Директор, із підпорядкуванням генерального директора директору підприємства (пункт 7.2 Статуту у відповідній редакції); станом на 03.07.2024, тобто після скорочення посади генерального директора підприємства з 01.07.2024, - Директор (виключено згадування про генерального директора, пункт 7.2 Статуту у відповідній редакції); - Скорочення штату підприємства також обумовлено звільненням генерального директора та осіб, які на думку керівництва були приближені до нього. На це вказує те, що в наказі по підприємству про скорочення працівників, посади виводяться із штатного розкладу (скорочуються) у різний проміжок часу, зокрема посада генерального директора з 01.07.2024, посада заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління, яку обіймала позивачка, - з 01.08.2024, а вводяться нові посади, в тому числі й посада заступника директора з організаційно-методичної роботи апарату управління 1 штатна одиниця, з 01.05.2024, не надавши можливості працівникам, а саме позивачеві, які займають скорочені посади скористатися правом залишення на роботі на рівнозначній посаді або у випадку її відсутності на іншій посаді на цьому підприємстві з урахуванням введення такої ж самої посади до нової організаційної структури підприємства «заступника директора з організаційно-методичної роботи апарату управління». Втім, попри скорочення посади, яку обіймала позивач, з 01.08.2024 позивача звільнено з посади, яка на день звільнення ще існувала. Вказане свідчить про дискримінаційний характер дій відповідача по відношенню до позивача, надаючи перевагу працівникам, які є угодними відповідачу, створюючи штучно нерівні умови для працівників з метою подальшого звільнення, чим порушує права позивача на працю відповідно до законодавства України. При цьому, згідно листа Державного центру зайнятості № 33/10/6756-24 від 20.08.2024, за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи Державної служби зайнятості, наданої Луганським обласним центром зайнятості, форма звітності № 4- ПН «Інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці» від Комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» з 29.04.2024 по 20.08.2024 до служби зайнятості не надходила. Вказане не відповідає пункту 1.5 наказу директора підприємства від 15.05.2024 № 189-ос про попередження Державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників підприємства до 28.05.2024. Окрім цього, відповідно до листа Сєвєродонецької міської організації профспілки працівників охорони здоров`я від 01.08.2024 № б/н [PERSON] є не тільки членом самої профспілки, а й з 06.10.2022 року є членом комітету (виборного органу) профспілки. Головою профспілки повідомлено, що на виконання статті 43 КЗпП України, ч. 2 ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» в частині звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів, на адресу профспілки подання від відповідача про розірвання трудового договору з працівником [PERSON] , заступником генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління, у зв`язку з внесенням змін в організацію виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скороченням чисельності й штату працівників, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, яка обрана до профспілкового органу, не надходило, а тому рішення профспілки щодо надання згоди на розірвання трудового договору не приймалось. А тому, всі дії відповідача з приводу звільнення позивача у зв`язку із скороченням чисельності працівників й штату є непослідовними та протиправними. 24\~вересня 2024\~року відповідачем поданий відзив на позов, у якому просить у позові відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідно до наказу КНП СМБЛ від 29.04.2024 року № 38 Про скорочення штатних одиниць, було вирішено: Скоротити наступні штатні одиниці: з 01.07.2024: - Генеральний директор 1 штатна одиниця. з 01.08.2024: - Заступник генерального директора з кадрових питань 1 штатна одиниця. - Заступник генерального директора з технічних питань 1 штатна одиниця. - Заступник генерального директора з організаційно методичної роботи 1 штатна одиниця. Вивести зі штатного розпису: Підрозділ: Апарат управління з 01.05.2024: - Заступник генерального директора з загальних питань 1 штатна одиниця. з 01.07.2024: - Генеральний директор 1 штатна одиниця. з 01.08.2024: - Заступник генерального директора з кадрових питань 1 штатна одиниця. - Заступник генерального директора з технічних питань 1 штатна одиниця. - Заступник генерального директора з організаційно методичної роботи 1 штатна одиниця. з 01.05.2024: Підрозділ: Бухгалтерія - Провідний бухгалтер (з дипломом магістра) 1 штатна одиниця. Підрозділ: Загальний відділ - Діловод 1 штатна одиниця. Підрозділ: Відділ кадрів - Старший інспектор з кадрів 1 штатна одиниця. - Оператор комп`ютерного набору 1 штатна одиниця. 01.05.2024 ввести до штатного розпису: Підрозділ: Апарат управління - Заступник директора з кадрових питань 1 штатна одиниця. - Заступник директора з економіки та фінансів 1 штатна одиниця. - Заступник директора з технічних питань 1 штатна одиниця. - Заступник директора з організаційно - методичної роботи 1 штатна одиниця. Підрозділ: Бухгалтерія - Провідний бухгалтер 1 штатна одиниця. Підрозділ: Загальний відділ - Менеджер із зв`язків з громадськістю 1 штатна одиниця. Підрозділ: Відділ кадрів - Провідний інженер з персоналу та мобілізаційної роботи 1 штатна одиниця. Окремо, на виконання вимог ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 № 1045-XIV, листом Відповідача від 29.04.2024 року № 29/04/24-1 було повідомлено голову первинної профспілкової організації КНП СМБЛ, що на підставі розпорядження начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації від 16.04.2024 № 323ВА «Про припинення комунального некомерційного підприємства «Український реабілітаційний центр» Сєвєродонецької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради» у другій половині липня 2024 року заплановано провести заходи щодо скорочення штату, шляхом введення та виведення штатних одиниць, та працівників підприємства. В подальшому, наказом по підприємству від 15.05.2024 року № 189-ос Про вивільнення працівників у зв`язку з реорганізацією підприємства, було вирішено: Попередити про заплановане вивільнення працівників підприємства: Апарат Управління: [PERSON] заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи (Позивача по справі). Згідно із п.п. 1-3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, повідомляє державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Повідомлення має містити інформацію про заплановане масове вивільнення працівників, визначену ч. 2 ст. 49-4 цього Кодексу, та проведення консультацій з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Повідомлення обов`язково подається виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику). У разі наявності кількох первинних профспілкових організацій повідомлення надсилається спільному представницькому органу, утвореному ними на засадах пропорційного представництва, а за відсутності такого органу виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику), що об`єднує більшість працівників цього підприємства (установи, організації). На виконання приписів вищезазначеної норми закону, відповідно до розпорядження начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації від 16.04.2024 № 323ВА «Про припинення комунального некомерційного підприємства «Український реабілітаційний центр» Сєвєродонецької міської ради шляхом приєднання до комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради», Статуту комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради (нова редакція), затвердженого розпорядженням начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області від 22.04.2024 № 334-ВА, наказам по підприємству від 29.04.2024 № 38 «Про скорочення штатних одиниць» та від 15.05.2024 № 189-ос «Про вивільнення працівників у зв`язку з реорганізацією підприємства», у зв`язку з реорганізацією підприємства, відповідно до ст. 49-2 КЗпП України відповідач 16.05.2024 повідомив позивача про скорочення його посади заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління та про розірвання трудового договору 29.07.2024 у зв`язку з внесенням змін в організацію виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скороченням чисельності й штату працівників, на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, з виплатою компенсаційних виплат за невикористані дні відпусток та вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати, ст. 44 КЗпП України (далі Повідомлення про скорочення). Одночасно відповідач запропонував позивачу призначення на посаду економіста планово-економічного відділу з окладом 10256 гривень в місяць та у разі прийняття пропозиції про переведення просив Позивача надати заяву до відділу кадрів. У разі відмови просив повідомити про прийняте рішення працівників відділу кадрів та зробити відповідну відмітку в повідомленні. Після повідомлення Позивача 16.05.2024 року про скорочення його посади заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління та про розірвання трудового договору 29.07.2024, позивач самовільно залишив адміністративну будівлю КНП СМБЛ відмовившись від підпису повідомлення про скорочення та отримання його другого примірника, а тому представниками підприємства було складено відповідний Акт. В подальшому, у зв`язку з перебуванням Позивача на лікарняному, 26.07.2024 року за допомогою месенджера WhatsApp, відповідно до наказу по підприємству від 27.06.2024 № 54 «Про застосування спрощеного обміну кадровими документами через засоби телекомунікаційного зв`язку», позивачу було надіслано повідомлення про скорочення від 26.07.2024 року зі списком наявних вакантних посад для працевлаштування в КНП СМБЛ, про що було складено протокол від 29.07.2024, час 16-55, № 2 Про ознайомлення [PERSON] з Повідомленням про заплановане вивільнення з пропозицією переведення на наявні вакантні посади на підприємстві. Повідомлення про скорочення від 15.05.2024 року та 26.07.2024 року з запропонованими вакантними посадами на підприємстві Позивачем були залишені без відповіді. За таких обставин, відповідачем було вжито всіх необхідних (можливих) заходів щодо додержання процедури вивільнення працівників, як того вимагає чинне трудове законодавство. Щодо необхідності пропонування позивачу посади заступника директора з організаційно-методичної роботи апарату управління, зазначив, що позивача 16.05.2024 року було повідомлено про скорочення його посади та на виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України було запропоновано іншу роботу на тому самому підприємстві, а саме, було запропоновано посаду економіста планово-економічного відділу. Що стосується посади заступника директора з організаційно-методичної роботи апарату управління, яку на думку позивача йому мали запропонувати, то станом на дату повідомлення позивача про скорочення його посади заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління, зазначена посада не була вакантна (копія наказу від 09.05.2024 року № 175-ос про прийняття [PERSON] на роботу в апарат управління заступником директора з організаційно-методичної роботи з 10.05.2024 року, додається), а отже в силу приписів ст. 49-2 КЗпП України відповідач її пропонувати позивачу не міг. Щодо необхідності подання до Державного центру зайнятості форми звітності № 4-ПН «Інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці». Так, правові, економічні та організаційні засади реалізації державної політики у сфері зайнятості населення, гарантії держави щодо захисту прав громадян на працю та реалізації їхніх прав на соціальний захист від безробіття визначає Закон України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 № 5067-VI (далі Закон № 5067-VI). Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону № 5067-VI масовим вивільненням з ініціативи роботодавця є протягом одного місяця: 1) вивільнення 10 і більше працівників у роботодавця з чисельністю працівників від 20 до 100; 2) вивільнення 10 і більше відсотків працівників у роботодавця з чисельністю працівників від 101 до 300; 3) вивільнення 30 і більше працівників у роботодавця з чисельністю працівників від 301 до 1000; 4) вивільнення 3 і більше відсотків працівників у роботодавця з чисельністю працівників від 1001 і більше. Оскільки необхідною передумовою подання Відповідачем до Державного центру зайнятості форми звітності № 4-ПН «Інформація про заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці» є відповідність критеріям масового вивільнення, що зазначені в ч. 1 ст. 48 Закону № 5067-VI, відповідна форма звітності № 4-ПН Відповідачем не подавалась з огляду на вимоги вищезазначеної норми закону, оскільки не планувалось масового вивільнення працівників (було вивільнено одного працівника позивача по справі). Щодо розірвання трудового договору з позивачем з ініціативи відповідача на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації, а також припинення трудового договору з домашнім працівником з ініціативи роботодавця), 2 - 5, 7 ст. 40 п. 2 і 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України чи органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового та митного законодавства. Особливості проходження державної служби, служби в органах місцевого самоврядування, особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності в Україні, а також осіб, які працюють за трудовим договором, укладеним з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», визначає Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 № 2136-IX (далі Закон № 2136-IX). Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону № 2136-IX у період дії воєнного стану норми статті 43 Кодексу законів про працю України не застосовуються, крім випадків звільнення працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів. Листом Сєвєродонецької міської організації профспілки працівників охорони здоров`я від 01.08.2024 року, остання повідомила, що позивач з 06.10.2022 року є членом Комітету (виборного органу) Сєвєродонецької міської організації профспілки працівників охорони здоров`я. Частиною 3 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 № 1045-XIV визначено, що звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об`єднання профспілок). Однак, згідно абз. 8 ч. 1 ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України «Про державну службу»; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян. Зазначена норма закону не ставить в залежність розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця без згоди виборного органу первинної профспілкової організації, зокрема з заступником керівника підприємства, його членство в виборному профспілковому органі підприємства, оскільки саме таке членство представника адміністрації в виборному профспілковому органі суперечить загальним засадам та принципам незалежної діяльності профспілок передбачених Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15.09.1999 № 1045-XIV. Враховуючи факт обіймання позивачем посади заступника керівника підприємства, на думку відповідача отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації в силу прямих приписів абз. 8 ч. 1 ст. 43-1 КЗпП України не було необхідним. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 05 вересня 2024 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та наданий час для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. 10 вересня 2025 року ухвалою суду відкрите у справі спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, а також зобов`язано відповідача надати суду належним чином засвідчені копії: наказу про скорочення штатного розпису (обґрунтування скорочення) від 29.04.2024 за № 38; повідомлення про скорочення (попередження про наступне вивільнення); листа з пропозиціями щодо вакантних посад, які з`явилися у роботодавця з моменту повідомлення про вивільнення (за два місяця до звільнення) до моменту звільнення та підтвердження вручення такої пропозиції; посадової інструкції заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління; а також: довідку\~про середній заробіток [PERSON] на момент її звільнення; довідку про нарахування заробітної плати [PERSON] за повний календарний рік, що передував звільненню. 24 вересня 2024 року на виконання ухвали суду від 10.09.2024 рок відповідачем разом з відзивом надані витребувані документи. Ухвалою суду від 05 листопада 2024 року за клопотанням представника позивача витребувано докази. 05 листопада 2024 року постановлено ухвалу про розгляд справи за позовом [PERSON] у загальному позовному провадженні, призначене підготовче провадження. 19 грудня 2024 року на виконання ухвали суду від 05.11.2024 року на адресу суду відповідачем направлені витребувані докази. 12 лютого 2025 року у підготовчому судовому засіданні в порядку ст. 200 ЦПК України постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, викладені у позові та, посилаючись на ті ж підстави, просила задовольнити їх. Представник відповідача в судовому засіданні у позові просила відмовити з підстав, визначених у відзиві, у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що рішенням Сєвєродонецької міської ради №5356 від 10.05.2019 затверджений статут комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради. Відповідно до п.п.1.1 Статуту КНП «СМБЛ» є лікарняним закладом охорони здоров`я\~комунальним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинно (спеціалізованої) медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом. Засновником, власником та органом управління майном підприємства є Сєвєродонецька міська рада (Засновник). Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Засновнику. Органом, за яким закріплено функції управління підприємством, є Сєвєродонецька міська рада, яка організовує медичне обслуговування населення, фінансування підприємства, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням і матеріалами, організовує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування (п.1.5 Статуту). Вищим органом управління підприємства є Сєвєродонецька міська рада (Засновник) (п.п.7.1 Статуту). Поточне керівництво (оперативне управління) підприємством здійснює керівник підприємства\~Генеральний директор, який призначається на посаду та звільняється з неї міським головою м.Сєвєродонецька відповідно до порядку, визначеного законодавством України та відповідним рішенням Сєвєродонецької міської ради, та який відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим МОЗ України. Строк найму, права, обов`язки та відповідальність Генерального директора, умови його матеріального забезпечення та інші умови найму визначаються контрактом (п.7.2 Статуту). Розпорядженням начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району №344 ВА від 22.04.2024 затверджений статут комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради у новій редакції. Засновником підприємства є Сєвєродонецька міська рада. Власником підприємства є Сєвєродонецька міська територіальна громада Сєвєродонецького району Луганської області в особі Сєвєродонецької міської ради. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним власнику (п.п.1.4, 1.5,1.6 Статуту у новій редакції). Вищим органом управління від імені Сєвєродонецької міської територіальної громади є Сєвєродонецька міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області. Органом управління підприємства є Департамент охорони здоров`я та цивільного захисту населення Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області (п.7.1 Статуту у новій редакції). Відповідно до п.7.2 Статуту у новій редакції, поточне керівництво (оперативне управління) підприємством здійснює керівник підприємства\~Директор. Директор призначається на посаду і звільняється з посади міським головою або начальником Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області в порядку, визначеному чинним законодавством України, та який відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим МОЗ України. Строк найму, права, обов`язки і відповідальність директора, умови його матеріального забезпечення та інші умови найму визначаються контрактом. Генеральний директор підприємства безпосередньо підпорядковується директору підприємства. Директор підприємства визначає функціональні обов`язки генерального директора. У Статуті в редакції від 10.05.2019 повноваження генерального директора визначено у п.п.7.5.1-7.5.18. У Статуті в редакції від 22.04.2024 визначено повноваження директора, які за змістом ідентичні повноваженням генерального директора, які були визначені у попередній редакції Статуту (т. 1 а.с. 22-48). Відповідні редакції Статутів містяться на офіційному вебсайті Сєвєродонецької міської військової адміністрації Сєвєродонецького району Луганської області за посиланням https://sed-rada.gov.ua/. Позивач [PERSON] , з 05 лютого 2020 року призначена на посаду начальника інформаційно-аналітичного центру працювала комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради, а з 01 вересня 2020 року призначена на посаду заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління, що вбачається з копії трудової книжки позивача та не заперечується відповідачем (т. 1 а.с. 14-17). Відповідно до наказу директора комунального некомерційного\~підприємства «Сєвєродонецька\~міська багатопрофільна\~лікарня» Сєвєродонецької\~міської радивід 29 квітня 2024 року № 38 Про скорочення штатних одиниць, було вирішено: Скоротити наступні штатні одиниці: з 01.07.2024: - Генеральний директор 1 штатна одиниця. з 01.08.2024: - Заступник генерального директора з кадрових питань 1 штатна одиниця. - Заступник генерального директора з технічних питань 1 штатна одиниця. - Заступник генерального директора з організаційно методичної роботи 1 штатна одиниця. Вивести зі штатного розпису: Підрозділ: Апарат управління з 01.05.2024: - Заступник генерального директора з загальних питань 1 штатна одиниця. з 01.07.2024: - Генеральний директор 1 штатна одиниця. з 01.08.2024: - Заступник генерального директора з кадрових питань 1 штатна одиниця. - Заступник генерального директора з технічних питань 1 штатна одиниця. - Заступник генерального директора з організаційно методичної роботи 1 штатна одиниця. з 01.05.2024: Підрозділ: Бухгалтерія - Провідний бухгалтер (з дипломом магістра) 1 штатна одиниця. Підрозділ: Загальний відділ - Діловод 1 штатна одиниця. Підрозділ: Відділ кадрів - Старший інспектор з кадрів 1 штатна одиниця. - Оператор комп`ютерного набору 1 штатна одиниця. 01.05.2024 ввести до штатного розпису: Підрозділ: Апарат управління - Заступник директора з кадрових питань 1 штатна одиниця. - Заступник директора з економіки та фінансів 1 штатна одиниця. - Заступник директора з технічних питань 1 штатна одиниця. - Заступник директора з організаційно - методичної роботи 1 штатна одиниця. Підрозділ: Бухгалтерія - Провідний бухгалтер 1 штатна одиниця. Підрозділ: Загальний відділ - Менеджер із зв`язків з громадськістю 1 штатна одиниця. Підрозділ: Відділ кадрів - Провідний інженер з персоналу та мобілізаційної роботи 1 штатна одиниця (т. 1 а.с. 52). 29 квітня 2024 року за № 29/04/24-1 директор КНП «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради направило Голові первинної профспілкової організації КНП «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради направлене повідомлення про те, що на підставі розпорядження начальника Сєвєродонецької міської військової адміністрації від 16.04.2024 № 323ВА «Про припинення комунального некомерційного підприємства «Український реабілітаційний центр» Сєвєродонецької міської ради» у другій половині липня 2024 року заплановано провести заходи щодо скорочення штату, шляхом введення та виведення штатних одиниць та працівників підприємства разом із копією зазначеного розпорядження (т. 1 а.с. 97). 15 травня 2024 року наказом директора комунального некомерційного\~підприємства «Сєвєродонецька\~міська багатопрофільна\~лікарня» Сєвєродонецької\~міської радиза № 189-ос «Про вивільнення працівників у зв`язку з реорганізацією підприємства», у зв`язку з реорганізацією підприємства заступнику директора з кадрових питань апарату управління Тарасенку В. наказано: 1.1. Попередити про заплановане вивільнення працівників підприємства: Апарат Управління: [PERSON] заступника директора з організаційно-методичної роботи. 1.2. Підготувати письмові повідомлення працівникам підприємства про заплановане вивільнення. 1.3. Повідомлення про наступне вивільнення вручити працівникам, які підлягають вивільненню, будь-яким доступним способом у строк до 29.05.2024. 1.4. Запропонувати переведення працівникам, зазначеним в п. 1.1. цього наказу, за їх згодою, на вакантні посади на КНП «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради. У разі відмови працівників від переведення повідомити про звільнення у зв`язку з внесенням змін в організацію виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скороченням чисельності й штату працівників 29.07.2024, на підставі п 1 ст. 40 КЗпП України. 1.5. Попередити Державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників підприємства до 28.05.2024 відповідно до чинного законодавства (т. 1 а.с. 53). 15\~травня 2024\~року відповідачем\~складено повідомлення\~ [PERSON] про скорочення посади заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління, яку вона займає та про розірвання трудового договору 29.07.2024 у зв`язку з внесення я змін в організацію виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скороченням чисельності й штату працівників, на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України з виплатою компенсаційних виплат за невикористані дні відпусток та вихідної допомоги. Одночасно адміністрацією запропоновано список наявних вакантних посад для працевлаштування в КПН «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради (т.1 а.с. 99). 16 травня 2024 року за № 1 складений акт комісією відповідача у складі: заступника директора з технічних питань Шелефонтюка Р.В., головного бухгалтера [PERSON] , юрисконсульта загального відділу Воронкіна О.В. про те, що [PERSON] було зачитано вголос Повідомлення про заплановане вивільнення в зв`язку зі скороченням посади заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління, яку вона займає, та надана пропозиція ознайомитися з повідомленням, поставити підпис в повідомленні та отримати другий екземпляр повідомлення, але [PERSON] від підпису в повідомленні відмовилася (т. 1 а.с. 99). 26\~липня 2024\~року відповідачем\~складено повідомлення\~ [PERSON] про скорочення посади заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління, яку вона займає та про розірвання трудового договору 29.07.2024 у зв`язку з внесення я змін в організацію виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скороченням чисельності й штату працівників, на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України з виплатою компенсаційних виплат за невикористані дні відпусток та вихідної допомоги. Одночасно адміністрацією запропоновано список наявних вакантних посад для працевлаштування в КПН «Сєвєродонецька міська\~багатопрофільна лікарня»\~Сєвєродонецької міської\~ради,яке\~направлене за\~допомогою месенджера\~вотсап на\~номер +380501997945,\~про що\~складений відповідний\~протокол (т.1 а.с. 54-59, 100-106). Наказом директора комунального некомерційного\~підприємства «Сєвєродонецька\~міська багатопрофільна\~лікарня» Сєвєродонецької\~міської радивід 29 липня 2024 року № 311-ос [PERSON] , заступника генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління, 29 липня 2024 звільнено у зв`язку з внесенням змін в організацію виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скороченням чисельності й штату працівників, на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати, ст. 44 КЗпП України (т. 1 а.с.20-21, 107). 29.04.2024 за № 29/07/24-1-к [PERSON] відповідачем надані: копія наказу № 311-ос від 29.04.2024; письмове повідомлення про нараховані та виплачені суми при звільнення, трудова книжка (т. 1 а.с.110-111). Відповідно до довідки про середній заробіток, наданої комунальним некомерційним підприємством «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради на виконання ухвали суду про витребування доказів, середньоденний заробіток [PERSON] складає 2448,02 грн (т. 1 а.с. 113). Також на виконання ухвали суду про витребування доказів у справі комунальним некомерційним підприємством «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради, надані затверджені штатні розписи комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради станом на 01 січня 2024 року; 23 квітня 2024 року; зміни до штатного розпису, що вводяться з 01 травня 2024 року; 16 травня 2024; 31 травня 2024 року; 20 червня 2024 року; 08 липня 2024 року; 09 липня 2024 року; 16 липня 2024 року та 01 серпня 2024 року (т. 2 а.с.24-208). Сєвєродонецькою міською організацією профспілки працівників охорони здоров`я від 01.08.2024 № б/н, повідомлено [PERSON] про те, що вона є членом Сєвєродонецької міської організації профспілки працівників охорони здоров`я, а також з 06.10.2022 року є членом комітету (виборного органу) профспілки. Також повідомлено про те, що на адресу профспілки подання від комунального некомерційного підприємства «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської ради про розірвання трудового договору з працівником [PERSON] , заступником генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління, у зв`язку із внесенням змін в організацію виробництва і праці, в тому числі реорганізації, скороченням чисельності й штату працівників, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, не надходило, а тому рішення профспілки щодо надання згоди на розірвання трудового договору не приймалось (т. 1 а.с. 68). До правовідносин, що виникли між сторонами підлягають застосуванню такі норми права. Відповідно до\~статті 43 Конституції України\~кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Частиною першою\~статті 21 КЗпП України\~передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до\~статті 235 КЗпП України\~працівник, звільнений без законної підстави, повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Частина шоста\~статті 43 Конституції України\~гарантує громадянам захист від незаконного звільнення. Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої\~статті 40 КЗпП України). За частиною другою\~статті 40 КЗпП України\~звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. При скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці (частина перша\~статті 42 КЗпП України). Про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи (частини перша третя статті 49-2 КЗпП України). Однією з найважливіших гарантій для працівників при зміні в організації праці, в тому числі ліквідації, реорганізації підприємства, є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті\~40, частини третьої статті\~49-2 КЗпП України\~щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади чи роботу за відповідною професією або спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо та яка з`явилася на підприємстві протягом цього періоду й існувала на день звільнення (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 525/983/21, від 10 січня 2024 року у справі № 333/4779/20). Отже, роботодавець має запропонувати працівнику, якого він вивільняє, всі вакансії, які були (з`явилися) на підприємстві, аж до моменту звільнення (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 лютого 2023 року у справі № 199/4766/21, від 18 жовтня 2023 року у справі № 210/6543/21, від 06 травня 2020 року у справі № 487/2191/17, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 листопада 2022 року у справі № 525/983/21, від 24 червня 2020 року у справі № 742/1209/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2020 року у справі № 466/7604/17). В судовому засіданні встановлено, що з моменту попередження [PERSON] про майбутнє звільнення тобто з 16.05.2024 року по день звільнення на підприємстві КНМ СМБЛ існували вакантні посади чи робота в тому числі і за відповідною професією чи спеціальністю, як і інша вакантна робота, яку [PERSON] може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. На підтвердження своєчасного повідомлення позивача про наступне вивільнення посади, яку вона займає на підприємстві, відповідачем наданий відповідний акт, складений комісією 16 травня 2024 року, з якого вбачається, що вказане повідомлення зачитано позивачеві вголос, в той же час будь-яких належних та допустимих доказів того, що разом із цим повідомленням позивачу [PERSON] запропонована будь-яка робота на підприємстві суду не надано. У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.92 N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів"роз`яснено, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 частини першої статті КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Таким чином, нормативне тлумачення частини першої статті 40, частин першої, третьої статті 49-2 КЗпП України, дає підстави для висновку, що власник або уповноважений ним орган окрім зобов`язання одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які цей працівник може обіймати відповідно до своєї кваліфікації, власник також зобов`язаний попередити такого працівника про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду та які існували на день звільнення. Аналогічна правова позиція висловлена в низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.07.2018 у справі N 816/1232/17, від 20.02.2019 у справі N 819/691/17, від 11.03.2020 у справі N 813/1220/16, від 23.12.2020 у справі N 500/1344/19, від 24.12.2020 у справі N 300/887/19, від 28.01.2021 у справі N 520/7731/19. Суд зауважує, що звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. При цьому закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235, статті 240-1 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі N 819/691/17. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконано вимогу ст. 49-2 КЗпП України та не запропоновано позивачу вільних посад, тобто не дотримано однієї із основних гарантій від незаконного звільнення працівника, передбаченого Кодексом законів про працю України. Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що позивачем доведено порушення відповідачем вимог ст.42 КЗпП України, а саме: не дотримання вимог ст. 49-2 КЗпП України, яке полягало у тому, що позивачу разом із повідомленням 16.05.2024 року не запропоновано іншу роботу на тому самому підприємстві. А тому позовні вимоги [PERSON] про поновлення її на роботі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суд відхиляє посилання позивача на порушення роботодавцем вимог\~ст. 43 КЗпП України,\~ч.2\~ст.5\~Закону України\~«Про організацію\~трудових відносин\~в умовах\~воєнного стану» щодо попереднього отримання згоди виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації через те, що вона є членом Комітету (виборного органу) Севєродонецької міської організації профспілки працівників охорони здоров`я з огляду на наступне. Відповідно до\~вимог\~ст.43-1 КЗпП України\~розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення керівника підприємства (філії, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, його заступників, а також службових осіб митних органів, державних податкових інспекцій, яким присвоєно персональні звання, і службових осіб державної контрольно-ревізійної служби та органів державного контролю за цінами; керівних працівників, яких обирають, затверджують або призначають на посади державні органи, органи місцевого та регіонального самоврядування, а також громадські організації та інші об`єднання громадян. Оскільки позивач [PERSON] є заступником генерального директора з організаційно-методичної роботи апарату управління комунального некомерційного підприємствма «Сєвєродонецька міська багатопрофільна лікарня» Сєвєродонецької міської, то згода профспілкової організації на її звільнення не потрібна. Зазначений висновок також підтверджується постановами Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.08.2023 року по справі № 750/2698/22 (провадження № 61-12160св22), від 03.04.2023 року по справі № 760/26938/20 (провадження № 61-2834св23), від 15.03.2023 року по справі № 947/12999/20 (провадження № 61-11256св22), від 07.12.2022 року по справі № 554/1557/21 (провадження № 61-4439св22), від 08.11.2022 року по справі № 552/5438/21 (провадження № 61-7654св22), від 14.06.2022 року по справі № 465/7570/18 (провадження № 61-11631св21), від 27.04.2022 року по справі № 161/10904/20 (провадження № 61-139св22), від 12.01.2022 року по справі № 480/724/18 (провадження № 61-9548св20), від 06.10.2021 року по справі № 305/1001/18 (провадження № 61-3286св21), від 15.09.2021 року по справі № 759/8432/20 (провадження № 61-2096св21), від 01.09.2021 року по справі № 755/20896/19 (провадження № 61-4222св21), від 16.08.2021 року по справі № 711/11172/18 (провадження № 61-19197св20), від 16.06.2021 року по справі № 490/2556/18 (провадження № 61-5352св21). Відповідно до статті 240-1 КЗпП України, у разі, коли працівника звільнено без законної підстави або з порушенням встановленого порядку, але поновлення його на попередній роботі неможливе внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язує ліквідаційну комісію або власника (орган, уповноважений управляти майном ліквідованого підприємства, установи, організації, а у відповідних випадках - правонаступника), виплатити працівникові заробітну плату за весь час вимушеного прогулу. Одночасно орган, який розглядає трудовий спір, визнає працівника таким, якого було звільнено за пунктом 1статті 40 цього Кодексу. На такого працівника поширюються пільги і компенсації, передбачені статтею 49-3 цього Кодексу для вивільнюваних працівників, а його зайнятість забезпечується відповідно до Закону України «Про зайнятість населення». У пункті 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.92 N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів роз`яснено, що у випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (частина третя статті 36 КЗпП України в редакції від 19.01.95). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи. У постанові Верховного Суду України від 09.08.2017 у справі N 6-1264цс17вказано, що «розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до частини першої статті 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника». У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13.02.2019 у справі N 756/6746/16-ц (провадження N 61-17594св18) вказано, що «якщо на день прийняття судом рішення про поновлення працівника на роботі підприємство повністю не ліквідоване (не закінчена процедура його ліквідації), відповідачем у справі, на якого покладається обов`язок поновлення на роботі, є підприємство, хоч би і почалася або продовжувалася на цей день ліквідація підприємства. Тому виключно прийняття рішення про ліквідацію підприємства не може бути підставою для відмови в позові про поновлення на роботі і покладення обов`язку здійснити на користь працівника визначені законодавством виплати на іншого суб`єкта, зазначеного у статті 240-1 КЗпП України. При цьому у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису, ввівши скорочену посаду». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.04.2020 у справі N 808/2741/16 (адміністративне провадження N К/9901/21219/18) зазначено, що: "у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розкладу - ввести скорочену посаду, а якщо підприємство, установа реорганізовано - рішення про поновлення працівника на роботі має бути виконано правонаступником". У постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі N 6-491цс15зроблено висновок, що власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.09.2018 у справі N 800/538/17(провадження N 11-431асі18) зроблено висновок, що "за приписами частини першої статті40, частин першої та третьої статті 49-2 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі N 6-40цс15, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від цих висновків". Відповідно до ч. 2 статті 235 КЗпП України при ухваленні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Відповідно до частини першої статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100(далі - Порядок № 100). Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку. За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З огляду на викладені норми, при обчисленні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Аналогічну позицію було висловлено у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року по справі № 635/2084/16-ц. Як вбачається з довідки про середній заробіток [PERSON] (т. 1 а.с.113) середньоденний заробіток позивача складає 2448,02 грн, з розміром якого в судовому засіданні погодився представник позивача. Таким чином, періодом за який підлягає нарахуванню середній заробіток за час вимушеного прогулу є з 30 липня 2024 року по 30 квітня 2025 року (день ухвалення рішення). Кількість робочих днів за період з 30 липня 2024 року по 29 січня 2025 року, становить 132 робочих дні, а тому розмір середнього заробітку позивача за вказаний період становить 323138,54 грн (без вирахування податків та інших обов`язкових платежів), з розрахунку: 132 робочих днів х 2448,02 грн (середньоденна заробітна плата позивача на день звільнення), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначені суми без утримання цього податку та інших обов`язкових платежів (п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24 грудня 1999 року). Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частин першої, шостої та сьомої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, згідно з якою\~\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В решті позовних вимог позивача належить відмовити. Згідно з ч.5 ст.235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: partial