Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманська комерційна компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Байс - Агро», Комунального підприємства «Реєстраційний - центр», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: [PERSON] , про скасування рішення та припинення права оренди- задоволено. 24 квітня 2025 року від представника позивача ТОВ «Уманська комерційна компанія - адвоката Патрікєєвої І.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі в якій просить стягнути з ТОВ «Байс Агро» на користь позивача 35000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи щодо витрат пов`язаних з наданням професійної правової допомоги позивачу, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.8 ст.\~141\~ЦПК України розмір\~витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядомсправи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Статтею 246\~ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст.\~270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Оскільки за наслідками розгляду справи по суті позов ТОВ «Уманська комерційна компанія» було задоволено, то витрати позивача на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Оцінюючи розмір заявлених стороною позивача вимог для компенсації витрат на правову допомогу, суд звертає увагу на наступне. Верховний Суд у постанові від 17.09.2019 у справі №810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх. З наданих письмових доказів вбачається, що 03.08.2020 між ТОВ «Уманська комерційна компанія» та адвокатом Патрікєєвою І.В. укладено Договір про надання юридичних послуг, за умовами якого адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта в суді та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами цього Договору з усіма без обмежень правами представника, які передбачені законодавством України. Крім того, 01.02.2023 між ТОВ «Уманська комерційна компанія» та адвокатом Патрікєєвою І.В. укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору № 6/20 про надання юридичних послуг шляхом викладення його в новій редакції. 10.04.2025 адвокатом Патрікєєвою І.В. на замовлення послуг ТОВ «Уманська комерційна компанія» складено Акт приймання передачі наданих послуг № 2 до Договору про надання юридичних послуг № 6/20 від 03.08.2020. На підтвердження обставин оплати послуг адвокатом Патрікєєвою І.В. надано платіжну інструкцію № 2 від 10.02.2025, платіжну інструкцію № 4 від 10.02.2025, платіжну інструкцію № 5 від 10.02.2025, платіжну інструкцію № 6 від 10.02.2025, платіжну інструкцію № 7 від 10.02.2025, платіжну інструкцію № 8 від 10.02.2025 про сплату коштів за надання правничої допомоги на загальну суму 35000 грн. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Разом з тим, надаючи оцінку вимогам представника позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в контексті критеріїв співмірності та пропорційності таких витрат, суд виходить з наступного. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати на правничу допомогу адвоката можуть включати в себе гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката. У постанові Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020р. у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial