Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12.01.2019 року, мають малолітню доньку. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Спору щодо поділу спільного майна наразі немає. Просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Зазначила, що шлюбні відносини припинені з 15.10.2024, майнового спору не має, дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, прізвище просить залишити [PERSON] . Відповідач надав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає. Зазначив, що майнового спору не має, дитина буде проживати з матір`ю. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 08 квітня 2025 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою судді від 17 квітня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] і\~ [PERSON] перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 12\~січня 2019\~року Широківським\~районним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області,\~актовий запис\~№4.\~Прізвище дружини\~до укладення\~шлюбу \~ [PERSON] .\~ Сторони\~є батьками\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~ \~Спільне життя\~між сторонами\~не склалось.\~Різні погляди\~на сімейне\~життя та\~непорозумяіння між\~сторонами призвели\~до розпаду\~сім`ї.\~Спір щодо\~місця проживання\~дитини та\~поділу спільного\~сумісного майна\~наразі відсутній.\~Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач визнає позовні вимоги. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного із подружжя припинити шлюб шляхом його розірвання на підставі рішення суду. Частинами 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із приписами ч.2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить залишити прізвище, набуте у шлюбі. Як передбачено частиною 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до частини 4 вказаної статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що відповідач визнає позовні вимоги, про що надав письмову заяву до суду. З огляду на викладене, та враховуючи те, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, та подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як передбачено\~ч.1\~ст.\~142\~ЦПК України\~у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, а відповідач визнав позовні вимоги, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн. Інші 50 відсотків судового збору, що становить 605,20 грн слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved