Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 89\~450,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 березня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір №6473210 про надання споживчого кредиту. Згідно з умовами кредитного договору: сума кредиту становить 20 000,00 грн, строк кредиту 345 днів, періодичність платежів кожні 23 дні, стандартна процентна ставка 1,99% в день. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит у визначеній сумі шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача за допомогою платіжного провайдера. Відповідач умови договору з повернення кредиту та сплати процентів не виконав. 27 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги, зокрема до відповідача за кредитним договором №6473210. У зв`язку з невиконанням умов договору позивачем здійснено нарахування процентів за 92 дні за період з 27 листопада 2023 року по 26 лютого 2024 року в сумі 36\~616,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 89\~450,00 грн, з яких: тіло кредиту 20 000 грн, проценти за користування кредитом 32\~834,00 грн, нараховані проценти за 92 дні 36\~616,00 грн та судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 2 422,40 грн та витрат на правову допомогу в сумі 10\~000,00 гривень. Сторони в судове засідання не з`явилися. Як зазначено в позові, позивач просить суд розглядати справу без участі його представника, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач надала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу без її участі. Зазначила, що не згодна з розміром нарахованих відсотків. Також просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 03 березня 2025 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою від 11 березня 2025 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, витребувані докази за клопотання позивача. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 18 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №6473210 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого товариство надає позичальнику кредит в сумі 20 000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , на строк до 345 днів. Періодичність платежів із сплати процентів кожні 23 дні. Стандартна процентна ставка становить 1,99% в день, знижена процентна ставка 1,692% в день (застосовується, якщо до 10 квітня 2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, позичальник сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. Відповідно до п.1.1 договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або Мобільний додаток "CreditPlus". Електронна ідентифікація Споживача здійснюється при вході Споживача в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Договір, а також таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, що є додатком до Договору підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором. У паспорті споживчого кредиту, підписаного відповідачкою 18 березня 2023 року, зазначені зокрема: сума та строк кредиту, розмір процентів за стандартною та зниженою процентною ставкою, загальні витрати за кредитом за стандартною ставкою 137 310,00 грн, орієнтовна вартість кредиту за весь строк кредитування 157 310,00 грн. ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору щодо надання кредиту. Листом від 06 грудня 2023 року ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА» підтвердило успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 18 березня 2023 року на суму 20 000,00 грн, маска картки [NUMBER] . Зарахування кредитних коштів на рахунок відповідачки також підтверджується інформацією, наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на виконання ухвали суду. Зазначено, що банком емітовано платіжну картку [NUMBER] на ім`я [PERSON] , на яку 18.03.2023 року було здійснено переказ коштів в сумі 20 000 грн Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Відповідно до картки обліку договору (розрахунку заборгованості), складеної ТОВ «Авентус Україна», [PERSON] не здійснювала оплату за тілом кредиту. Відсотки сплачені лише один раз, а саме: 20.04.2023 в сумі 200 грн. Станом на 26 листопада 2023 року заборгованість за кредитним договором становить: 20\~000,00 грн тіло кредиту, 33\~034,00 грн проценти. Нарахування процентів здійснювалося по 09 червня 2023 року включно у розмірі 398,00 грн в день за стандартною процентною ставкою. 27 листопада 2023 року між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (яке змінила назву на ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу №27.11/23-Ф, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №6473210, про що повідомлено відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену при укладенні кредитного договору. Позивачем здійснено нарахування процентів за кредитним договором за період з 27 листопада 2023 року по 26 лютого 2024 року в розмірі 36 616,00 грн. Проценти нараховані за стандартною процентною ставкою. Оплата суми кредиту та процентів на рахунок позивача відповідачкою не здійснювалась. Таким чином, заборгованість за кредитним договором становить 89\~450,00 грн: 20\~000,00 грн тіло кредиту, 33\~034,00 грн проценти, 36 616,00 грн проценти, нараховані за 92 дні. Розмір заборгованості відповідачкою не спростований. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з зобов`язань за договором кредиту. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628,\~629\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638\~ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що в кредитному договорі №6473210 визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредиту, період платежів, розмір відсотків, загальні витрати за кредитом, орієнтовна вартість кредиту. Також встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачкою електронним підписом. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 вказаного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з абзацом 2 ч. 2\~ст. 639 ЦК України \~договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Встановлено,\~що позивачем\~підтверджений факт\~укладення між\~ТОВ «Авентус\~Україна» і\~ [PERSON] \~договору про\~надання споживчого\~кредиту №6473210\~від 18\~березня 2023\~року. Відповідачкою не заперечується факт укладення договору. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як встановлено\~договором,\~за користування\~кредитом передбачено\~сплату процентів\~за стандартною\~процентною ставкою\~ 1,99% в день. Знижена процентна ставка не застосовується у зв`язку з невиконанням позичальником відповідних умов договору щодо її застосування. Таким чином встановлено, що сторонами договору були погоджені умови та порядок нарахування відсотків за кредитом. Відповідачка умови договору щодо сплати процентів та повернення тіла кредиту не виконувала, що призвело до виникнення заборгованості. Із заяви відповідачки видно, що вона не погоджується із сумою заборгованості за процентами, проте розмір такої заборгованості нею не спростовано змістовними запереченнями. Свого розрахунку не наведено. Нарахування заборгованості за процентами первісним кредитором та позивачем здійснювалось в межах строку кредитування та відповідно до розміру процентної ставки, встановленої договором. Підписавши договір, відповідач погодився з його умовами. Тому підстави для зменшення розміру процентів відсутні. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Приписами ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідачка користувавлась кредитними коштами, здійснювала частково сплату процентів. Проте, в повному обсязі та належним чином умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1\~ст. 1082 ЦК України\~боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Встановлено, що на підставі договору факторингу від 27 листопада 2023 року позивач набув права вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №6473210 від 18 березня 2023 року. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, враховуючи те, що відповідач будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі не надав, і ці обставини слід вважати доведеними, суд приходить до переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким. Згідно з пунктом 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України\~врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 4-6\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, що зазначено у постанові Великої Палати\~Верховного Суду\~від 27\~червня 2018\~року по\~справі №826/1216/16\~та неодноразово\~наголошено \~у постановах\~ Верховного Суду, зокрема у постанові від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до позову судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 10 000,00 грн, на підтвердження яких позивачем надано: договір про надання правової допомоги від 10 грудня 2024 року №10/12-2024, акт прийому-передачі наданих послуг № 1285 від 24 лютого 2025 року, з якого видно, що у вартість наданих послуг в розмірі 10\~000 грн входить, у тому числі, представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою до [PERSON] , участь у судових засіданнях вартістю 1 640,00 грн. Оскільки представник позивача в судові засідання не з`являвся, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 1 640,00 грн не є доведеними. Крім того, відповідачкою заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Тому, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд вважає, що вартість послуг на правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн буде відповідати критеріям співмірності із складністю справи, часом, витраченим на виконання адвокатом відповідних робіт, обсягом цих робіт та ціні позову. В стягненні решти витрат на професійну правничу допомогу позивачу слід відмовити. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved