Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

29.09.2023 [PERSON] ,\~яка діє\~в інтересах\~позивача звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 07.03.2019. Від спільного подружнього життя у них [INFO] народилося дочка [PERSON] . Зазначає, що позивач фактично проживає із [PERSON] , із яким уклала шлюб 12.02.2022. [PERSON] також створив нову сім`ю та протягом останніх років практично не бачиться із донькою, не бере участі в її вихованні, не цікавиться її навчанням та життям в цілому та жодним чином не проявляє інтерес до дитини, що свідчить про самоусунення останнього від виконання батьківських обов`язків. Незважаючи на ту обставину, що позивач жодним чином не перешкоджала спілкуванню батька із донькою, більше того, вона намагалася забезпечити участь [PERSON] у вихованні доньки, останній уникав виконання своїх батьківських обов`язків. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, позивач вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Ухвалою судді від 23.11.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 02.05.2024 ухвалою суду залучено до участі в цивільній справі орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. 05.07.2024\~представником\~органу\~опіки та\~піклування Шевченківської\~районної адміністрації\~Львівської міської\~ради скеровано до суду висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] 23.01.2025 проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Манукян М.А. в\~судовому засіданні\~вимоги позовної заяви\~підтримала,\~просила\~позов\~задовольнити з\~підстав\~та\~мотивів,\~які\~в\~ньому наведені. Вказала,\~що\~відповідач\~свідомо ухилився\~від\~виконання\~своїх батьківських\~обов`язків\~по\~вихованню та\~утриманню\~своєї\~доньки.\~Він\~не\~піклувався \~про\~її\~розвиток,\~не\~цікавився\~її навчанням,\~\~не\~забезпечував умов\~проживання.\~ Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки батька. Додатково пояснила, що дитина на даний час не обмежена у можливості бачиться зі [PERSON] за власним бажанням, позивач їй у цьому не перешкоджає. Відповідач сам самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно дитини у повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~будучи належним\~чином повідомленим\~про час\~та місце\~розгляду справи,в\~судове засідання\~не з`явився, представник відповідача [PERSON] в судовому\~засіданні позовні вимоги\~заперечив.\~ Надав пояснення аналогічні викладеним у письмових дебатах, вказав, що на даний час відповідач повністю сплачує аліменти на утримання доньки. Ствердив,\~що відповідач любить доньку та бажає\~приймати участь\~у її вихованні, проте сама позивач налаштовує дитину проти батька, не дає можливості спілкуватись, забороняє бачитись, відповідно [PERSON] має можливість брати участь лише у матеріальному забезпеченні дитини шляхом сплати аліментів. Представник відповідача вважає, що під час розгляду даної справи ні стороною позивача, ні третьою особою не наведено жодних доказів необхідності позбавлення батьківських прав [PERSON] . Представник органу\~опіки та\~піклування Шевченківської\~районної адміністрації\~Львівської міської\~ради надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення просив врахувати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . В ході судового розгляду судом було задоволено клопотання сторони позивача про виклик свідків. У судовому засіданні 12.03.2025 свідок [PERSON] , який є чоловіком позивача, показав суду, що їх сім`я проживає разом близько чотирьох років, за цей час [PERSON] жодного разу із донькою не бачився та не проявляв жодної ініціативи щодо духовного чи фізичного розвитку [PERSON] . Зазначив, що дитина називає його батьком та ніколи при ньому відповідача не згадувала. Свідок [PERSON] у судовому засіданні 12.03.2025 дав показання, що він є другом сім`ї [PERSON] , вони тісно спілкуються. Відповідача не знає та ніколи не бачив. [PERSON] жодним чином не приймає участі у житті дитини, у її розвитку. Свідок зауважив, що дитина називає батьком [PERSON] , який займається її вихованням. Допитана в судовому засіданні 12.03.2025 свідок [PERSON] , яка є сестрою [PERSON] підтвердила суду, викладені у письмових поясненнях за її підписом, долучених до позовної заяви, доводи, а саме те, що відповідач не брав участі у житті дитини сторін. За останні кілька років свідок не бачила, щоб відповідач спілкувався з дитиною чи допомагав у її вихованні. Дитина батька не пам`ятає, не виявляє бажання з ним спілкуватися, хоча сестра не заперечувала щодо цього. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, надані учасниками справи, врахувавши позицію представника відповідача викладену у письмових дебатах, суд дійшов такого висновку. Відповідно до вимог п.15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно зі ст.165\~СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Сторони у\~справі перебували\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~який було\~розірвано рішенням\~Яворівського районного\~суду Львівської\~області від\~07.03.2019\~у справі\~№460/5482/18. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] залишено дошлюбне прізвище " [PERSON] ". 12.02.2022 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданим в Галицьким відділом державної реєстрації актів цмвільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідач \~ [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Шклівської селищної ради Яворівського району Львівської області 09.06.2017, актовий запис №28. Матір`ю дитини значиться позивач. Як вбачається з копії витягу №7056 від 13.06.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , також за зазначеною адресою зареєстровані : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Водночас, з копії акта встановлення факту проживання без реєстрації від 02.08.2023 складеного членами комісії ОСББ «Хвильового 23», судом встановлено, що [PERSON] проживає у [ADDRESS] , за зазначеною адресою проживають також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У відповідності до договору оренди нерухомого майна від 09.11.2022 [PERSON] орендує 2-кімнатну квартиру у [ADDRESS] . Згідно з характеристики № 27, складеної у закладі дошкільної освіти (ясла-садок) №133 Львівської міської ради від 13.07.2023 на [PERSON] , остання прибула в ЗДО №133 11.11.2021. Зарекомендувала себе як ініціативна та дисциплінована дівчинка. Сприймання, увага, мислення розвиваються згідно віку дитини. Вихованням дівчинки займається мама [PERSON] , яка відповідально ставиться до навчання дитини, підтримує постійний зв`язок з вихователем, відвідує батьківські зустрічі та дитячі заходи. За час перебування дитини в садку батько жодного разу не приходив у дошкільний заклад і не цівиться дитиною. Судом встановлено, що згідно довідки закладу дошкільної\~освіти (ясла-садок)\~№133\~Львівської міської\~ради від\~13.07.2023\~№26 та довідки про доходи від 18.07.2023 № 251,\~ [PERSON] \~дійсно працює\~в ЗДО\~№133 на посаді вихователя з 07.07.2023 переуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до судового наказу у справі № 944/4680/19, виданого Яворівським районним судом Львівської області від 10.10.2019, з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки, [PERSON] у розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно з наявного у матеріалах справи розрахунку заборгованості по ВП №60381722, у [PERSON] станом на 10.04.2025 заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Судом встановлено, що позивач 12.08.2023 зверталась до відділу «Служби у справах дітей» Шевченківського району з питання ухилення [PERSON] від виконання ним батьківських обов`язків. З наявного у матеріалах справи Висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 03.07.2024 за №260001-вих-95693 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки - [PERSON] , вбачається, що комісія з\~питань захисту\~прав дитини\~прийшла до\~переконання,\~що батько\~свідомо ухиляється\~від виконання\~батьківських обов`язків,\~а сплата\~аліментів не\~може бути\~безумовною підставою\~для відмови\~у позбавленні\~батьківських прав.\~Шевченківською районною\~адміністрацією Львівської\~міської ради\~як органом\~опіки та\~піклування, враховуючи рекомендації комісії, зроблено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки - [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.\~150,\~151 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 152 СК України\~передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Згідно зі\~ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до\~ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У п.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 зазначено: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Як слідує з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Під час застосування наведених норм права суд враховує правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70), Верховним Судом у постановах від 26.12.2018, 13.03.2019, 06.05.2020 та 26.01.2022 при розгляді справ № 404/6391/16-ц, № 631/2406/15-ц, №753/2025/19 та №203/3505/19, відповідно до яких ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 10 лютого 2021 року по справі № 761/10887/17, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Статтею\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Аналізуючи докази по справі, приймаючи до уваги пояснення сторін та покази свідків, суд дійшов висновку, що відповідач по справі самоусунувся від реалізації своїх батьківських прав, життям та здоров`ям дитини не цікавиться протягом тривалого періоду часу, участі у її вихованні та розвитку не приймає. Зазначені вище фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюються судом як свідоме ухилення [PERSON] від батьківських обов`язків по вихованню малолітньої дочки, що передбачене\~ст.150 СК України. Зважаючи на пасивну поведінку батька дитини, відсутність будь-якої участі в житті дитини, та враховуючи те,\~що на\~час розгляду\~справи,\~відповідачем не\~надано належних\~доказів на\~підтвердження зміни\~поведінки щодо\~виховання та\~належного утримання\~його дочки, виходячи з найкращих інтересів малолітньої [PERSON] , суд вважає, що позов є підставним і обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Окрім того, позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-10531св21). Також, як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн, а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до\~ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved