Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Представник позивача - адвокат Мартинюк Ю.М. звернувся в інтересах [PERSON] до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Кодимської міської ради Подільського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначив, що [INFO] померла двоюрідна тітка позивачки [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, що розташована на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами села Смолянка, площею 2.150 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №067788 та земельної ділянки, що розташована на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами села Смолянка, площею 3.340 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №067785, яка, за фактом спільного проживання, була нею успадкована, але не оформлена належним чином після смерті її сестри [PERSON] , померлої [INFO] . Позивачка являється спадкоємцем за законом після померлої та прийняла спадщину, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім цього, відсутні докази родинних відносин з померлою. У зв`язку з цим позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку. В підготовче засідання позивачка не з`явилася, від її представника надійшла до суду заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надавши до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.10.2007 року виконавчим комітетом Смолянської сільської ради Кодимського району Одеської області. Після її смерті спадщину за фактом спільного проживання прийняла її сестра [PERSON] , однак не оформила належним чином своїх спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24.11.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). У відповідності до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До складу спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.15 га., розташована на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами села Смолянка, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №067788, виданого 25.11.2003 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.34 га., розташована на території Кодимської міської ради Подільського району Одеської області за межами села Смолянка, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №067785, виданим 25.11.2003 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Зі змісту листа державного нотаріуса Кодимської державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №284/02-14 від 12.05.2025 року встановлено, що [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття нею спадщини та заведена спадкова справа №87/2025, що свідчить про прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. В абзаці 2 пункту 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~року №7 зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Судом встановлено, що державним нотаріусом Кодимської державної нотаріальної контори відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно (лист №224/02-14 від 11.04.2025 року). При цьому, в змісті позовної заяви позивачем зазначено, що державні акти на право приватної власності на землю було втрачено. Крім того, причиною відмови нотаріуса також є відсутність документів про підтвердження родинних відносин, в зв`язку з чим позивачка просить встановити факт родинних відносин між нею та померлою [INFO] [PERSON] як між двоюрідними племінницею та тіткою і факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між рідними сестрами. Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями, які є в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, суд може розглядати справи про встановлення юридичних фактів, які породжують юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. На підтвердження родинних відносин позивачкою надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданого 14.12.1960 року Кодимським бюро ЗАГС, довідку Кодимської міської ради Подільського району Одеської області №39 від 03.04.2025 року, довідку Кодимської міської ради Подільського району Одеської області №40 від 03.04.2025 року, інформацію з погосподарської книги №3 за 2001-2005 роки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що факти, які просить встановити позивачка, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Встановлення фактів родинних відносин має юридичне значення, оскільки необхідне позивачці для оформлення спадщини. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22.09.2021 року, у справі №227/3750/19, вказав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. При цьому, належним способом захисту прав спадкоємця є визнання за ним права власності на спадкове майно в судовому порядку, оскільки існують перешкоди для оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України та п. 3.14 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 із наступними змінами та доповненнями, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, прийняття і відмова від прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Відповідно до п. 37 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч.1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до п. 3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 оскільки спір про визнання права власності на нерухоме майно - є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності відповідна територіальна громада. Враховуючи, що позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» його вимога про визнання права власності на спадкове майно підлягає судовому розгляду. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, тобто і в порядку спадкування, а тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved