Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

[PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Чухонцева Д.В., звернувся до суду з позовною заявою, в якій\~просить визнати виконавчий напис №81371, вчинений 24.10.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. таким, що не підлягають виконанню. Позовні вимоги\~обгрунтовані наступним.\~Приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм О.С.\~24.10.2020\~вчинено виконавчий\~напис №81371,\~яким стягнуто\~з нього\~на користь\~ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~заборгованість у\~розмірі 32\~509\~грн 15\~коп.\~На виконання\~вказаного виконавчого\~напису,\~25.05.2021\~приватним виконавцем\~Баталіним С.С.\~відкрито виконавче\~провадження №65607727.\~Надалі,\~26.09.2024\~приватним виконавцем\~винесено постанову\~про арешт\~коштів бордника.\~Зазначає,\~що жодних\~правовідносин між\~ним та\~ТОВ «ФК\~«Онлайн Фінанс»\~немає.\~Вказує,\~що оскаржуваний\~виконавчий напис\~вчинено з\~порушенням вимог\~чинного законодавства,\~оскільки кредитний\~договір не\~посвідчено нотаріусом,\~а при\~його вчиненні\~нотаріус не\~пересвідчився в\~безспірності заборгованості.\~З огляду\~на викладене,\~вважає,\~що виконавчий\~напис має\~бути визнаний\~таким,\~що не\~підлягає виконанню. Позивач у судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Чухонцева Д.В. подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а справу слухати без її та позивача участі, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлий належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Третя особа в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що приватним нотаріусом приватним нотаріусом\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Гораєм О.С. 24.10.2020\~вчинено виконавчий\~напис,\~який зареєстровано\~в реєстрі\~за №81371,про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 32 509 грн 15 коп на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс»», який є правонаступником всіх прав та обов`язків за кредитним договором №606830850 від 28.06.2019, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Згідно з вказаним виконавчим написом, заборгованість за кредитним договором нарахована за період з 05.08.2020 по 20.08.2020 та складається з наступного: 10 250 грн 00 прострочена заборгованість за сумою кредиту; 15 412 грн 32 коп прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 5\~646 грн 83 коп строкова заборгованість за штрафами і пенями; 1 200 грн 00 коп плати за вчинення виконавчого напису. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем Баталіним С.С. 28.05.2021 відкриито виконавче провадження №65607727. Надалі, постановою про арешт коштів боржника від 26.09.2024, накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті та належать [PERSON] . Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержанням нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Як вбачається з наданих суду документів нотаріальної справи, спірний виконавчий напис вчинено на підставі наступних документів: заяви про вчинення виконавчого напису від 23.10.2020; довідки щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», договору №606830850 від 28.06.2018, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога»; виписки з особового рахунку за вказаним договором про розмір заборгованості станом на 05.08.2020. Як вбачається з копії оскаржуваного виконавчого напису, при його вчиненні нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (далі - Постанова). Однак, вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яку в свою чергу Київським апеляційним адміністративним судом постановою від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною, зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів. Таким чином до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, спірний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 24.10.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 в редакції станом на час вчинення спірного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватися до кредитного договору, укладеного між позивачем та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». За вказаного, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 24.10.2020 застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Відтак зазначене свідчить про недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того як зазначалося вище, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, та підтверджують безспірність вимоги. Також, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Однак, приватному нотаріусу не було надано жодних доказів на підтвердження отримання позивачем\~будь-яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність заборгованості та погашення боргу від\~ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Позивач не був проінформований про існування заборгованості та її розмір, чим був позбавлений права оскаржити вимогу в судовому порядку або виставити письмове заперечення банку чи нотаріусу. Крім того, як вбачається з копії виконавчого напису, що наявний в матеріалах справи, право вимоги за договором №606830850 від 28.06.2019, укладеним між позивачем та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога», до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло 05.08.2020 на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №05/0820-01. При цьому, сам договір №05/0820-01 від 05.08.2020, за яким ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором в матеріалах справи відсутній, що також наводить на сумнів щодо безспірності заборгованості. З огляду на викладене та враховуючи, що кредитна заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, виконавчий напис був вчинений на договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1\~211 грн 20 коп сплаченого ним судового збору за звернення до суду із позовною заявою. На підставі викладеного, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.18, 256, 257, 258, 261, 266, 267 ЦК України,

Outcome: approved