Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

24.03.2024 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог посилається на те, що під час перебування у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 29.11.2017 шлюб між ними розірвано та судовим наказом від травня 2018 року по грудень 2031 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] . Однак відповідач аліментів на сина не платить взагалі, будь - якої іншої участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться його життям. Враховуючи зазначене позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання дитини, у зв`язку з чим просить суд позбавити його батьківських прав. Ухвалою суду від 05.02.2025 відкрито провадження за загальними правилами позоного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02.04.2025. Ухвалою суду від 02.04.2025 підготовче провадження у цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 15.05.2025. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідачка не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином шляхом скерування повісток за адресою його місця реєстрації, про причини неявки суд не повідомив. Представник органу опіку та піклування Чуднівської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, додатково надав пояснення, що під час інспектування родини [PERSON] було з`ясовано, що відповідач не бере ніякої участі у житті сина [PERSON] , а тому найкращим інтересам дитини буде відповідати рішення суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши учасників справи, думку дитини, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чуднівського районного управління юстиції у Житомирській області, батьками [PERSON] , [INFO] , є громадянка України [PERSON] та громадянин України [PERSON] - відповідач у справ і. Відповідно до копії свідоцтва шлюб серії [NUMBER] , виданого Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Одеса) 08.06.2022, між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, актовий запис №966, прізвище дружини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Чуднівського районного суду Житомирської області від 29.11.2017 у справі №294/1318/17 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Судовим наказом Чуднівського районного суду Житомирської області від 30.05.2018 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Розрахунком заборгованості по сплаті аліментів, зробленим старшим державним виконавцем Гулінською І.І. підтверджується відсутність будь - яких платежів від [PERSON] в якості аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] . Витягом № 249 від 02.02.2024 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданим ЦНАП Чуднівської міської ради, підтверджується проживання неповнолітнього [PERSON] разом з позивачкою [PERSON] . Крім того, відповідно до довідки ЦНАП Чуднівської міської ради № 500 від 15.03.2024, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] , сином [PERSON] та сином [PERSON] . Довідкою - характеристикою Чуднівської міської ради від 05.03.2024 підтверджено відсутність батька [PERSON] у шкільному житті сина [PERSON] . Відповідно до висновку органу опіки та піклування Чуднівської міської ради, затвердженого рішенням Чуднівської міської ради № 59 від 23.02.2024, долученого до матеріалів справи, [PERSON] протягом багатьох років свідомо ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання та утримання сина, не цікавиться його життям та навчанням, не забезпечує його, у зв`язку з чим Орган опіки та піклування Чуднівської міської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] . Опитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що батька не пам`ятає взагалі, останній з ним не спілкується ані вживу, ані по телефону, на даний час проживає з мамою, братом та татом - [PERSON] (чоловік позивачки). Психолог [PERSON] суду надала пояснення, що знає родину, оскільки [PERSON] навчається в Чуднівській гімназії. З першого класу дитини відповідач ніколи не з`являвся за місцем навчання дитини та не цікавився її шкільним життям, а тому вважає доцільним позбаити його батьківських прав. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При цьому, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини, у зв`язку з чим у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати (постанова Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 759/99995/16-ц). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, тому позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини (пункт 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 у справі «Хант проти України»). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Оцінивши досліджені в судовому засіданні письмові докази, заслухавши пояснення учасників справи, думку дитини, суд приходить до висновку, що відповідач за власною ініціативою батьківські обов`язки не виконує та самоусунувся від їх виконання, зокрема останній близько семи років без поважних причин не відвідує свою дитину за місцем проживання, не цікавиться її життям, залишивши сина без уваги та турботи. При цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною. Судом також враховується, що під час спілкування з неповнолітнім сотанній називав батьком чоловіка його матері - [PERSON] . Таким чином, позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно неповнолітнього сина є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками. Зазначені фактори в сукупності суд розцінює як ухилення від виховання дитини, а тому доходить висновку, що вимоги позивача повністю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і з урахуванням якнайкращих інтересів дітей є такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає за необхідне зазначити, що жодних доказів, які могли б підтвердити належне виконання відповідачем батьківських обов`язків суду не було надано. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що положення ч. 1 ст. 169 СК України надають можливість матері, батькові, які позбавлені батьківських прав, поновити свої батьківські права шляхом звернення до суду із відповідним позовом. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved