Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не більше десяти розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви та до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з повномаштабним вторгненням рф в Україну, у березні 2022 року позивачка разом з дітьми виїхала за межі України в Німеччину, де вони проживають по даний час та знаходяться на її утриманні. Відповідач може та зобов`язаний утримувати дітей, але не виконує свої обов`язки по утриманню дітей, тому позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача адвокат Свистун Л.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задоволити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. Суду пояснив, що позивач разом з дітьми з 2022 року проживає у Німеччині, отримує допомогу на дітей, тому має можливість забезпечувати дітей. Наразі він не працює та не має доходу, але буде забезпечувати дітей після повернення дітей в Україну. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 07.10.2011 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, де їх батьками записано позивача [PERSON] і відповідача [PERSON] (а.с. 8-9). Діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру Вінницької територіальної громади від від 17.02.2025 та від 28.02.2025 (а.с. 6, 10-11). Як зазначено у позовній заяві, у зв`язку з повномаштабним вторгненням рф в Україну, позивач разом з дітьми з березня 2022 року по теперішній час проживає у місті Гросліттхен, Федеративна Республіка Німеччина, що не заперечував відповідач [PERSON] в судовому засіданні. Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2025 відкрито провадження по справі №127/5444/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 12). У судовому засіданні представник позивача повідомила, що 04.04.2025 Вінницьким міським судом Вінницької області по справі №127/5444/25 ухвалено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Згідно з довідкою військово-лікарської комісії [INFO] від 06.02.2023, [PERSON] непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із\~ст.\~183\~СК частка\~заробітку (доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При вирішенні даного спору суд враховує вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме вік дітей, обов`язок та відповідальність батьків за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей, а отже, й обов`язок батька дітей, який з ними не проживає дбати про здоров`я і матеріальний добробут дітей виходячи тільки з найкращих інтересів дітей. Також суд враховує, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які з ним не проживають, а проживають разом із матір`ю. Відповідачем не надано суду належних доказів щодо: дійсного матеріального становища платника аліментів; наявності чи відсутності на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладено на обох батьків незалежно від матеріального становища і неможливість його виконання не звільняє від такого обов`язку. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не більше десяти розмірів прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 03.04.2025, задовольнивши таким чином позовні вимоги повністю. Оскільки позивач при зверненні до суду з цим позовом була звільнена від сплати судового збору, тому згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved