Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Позивач 13.03.2025 звернувся до суду із позовом до відповідача, з врахуванням уточненої позовної заяви від 21.03.2025, у якій просив зняти арешт зі свого майна, скасувати заборону номер запису про обтяження 50702595 від 18.10.2013, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.06.2013 Чугуївського МРУЮ та реєстраційний номер обтяження 1922098, зареєстрованого 26.04.2005 на підставі постанови проа решт майна від 14.04.2005 Чугуївського ВДВС МРУЮ. Позов обґрунтовано тим, що 12.12.2024 під час реєстрації права власності на нерухоме майно, а сем житлового будинку за адресою [ADDRESS] , позивачу стало відомо про наявність заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №50702595 від 18.10.2013 та №1922098 від 26.04.2005. на підставі постанов Чугуївського ВДВС. Позивач звернувся до чугуївського ВДВС з заявами про зняття арешту, проте 18.12.2024 отримав відповідь, згідно якої вирішити вказане питання не є можливим у зв`язку зі знищенням матеріалів виконавчих проваджень, запропоновано звернутись до суд із відповідним позовом. У зв`язку з чим позивач просить зняти арешт зі свого майна, скасувати заборону номер запису про обтяження 50702595 від 18.10.2013, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.06.2013 Чугуївського МРУЮ та реєстраційний номер обтяження 1922098, зареєстрованого 26.04.2005 на підставі постанови про арешт майна від 14.04.2005 Чугуївського ВДВС МРУЮ. Позивач надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач надав заяву, в якій в.о. начальника Чугуївського ВДВС просила провести розгляд без їх участі. Представник третьої особи надала заяву, в якій просила провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала та зазначила, що станом на 30.06.2023 спірних питань щодо заборгованості по о/р [NUMBER] між АТ «Харківгаз» та [PERSON] відсутні, заборгованість за адресою: [ADDRESS] відсутня. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно копії паспорта (а.с.5-6) [PERSON] , [INFO] , з 25.11.1987 зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №407740042 від 12.12.2024 (а.с.7, 11) щодо нерухомого майна житлового будинку [ADDRESS] наявні наступні відомості: - власник [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 2/5 частки, [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) 3/5 частки; - номер запису обтяження 50702595 від 18.10.2013 17:40:55, реєстратор: Кольцова О.В., Чугуївська міська рада, документи подані для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №36049804, виданий 26.06.2013, видавник: Кравцова О.В., ВДВС Чугуївського МРУЮ, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, інд. №68105264 від 21.06.2023, вид обтяження: арешт нерухомого майна щодо 2/5 часток житлового будинку [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); - р.№ обтяження 1922098 від 26.04.2005 16:30:15, реєстратор: Чугуївська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова про арешт майна АА №115293, 14.04.2005, Чугуївський ВДВС МЮ, заборона 34/2005 ЧДНК, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, тип обтяження: арешт нерухомого майна; власник: [PERSON] ( [ADDRESS] ). Згідно листа Чугуївського УЕГГ Харківської філії ТОВ «Газородподільні мережі України» від 11.03.2025 №хф/100/7.5.13-2332-25 (а.с.8) за адресою: [ADDRESS] заборгованість за транспортування природного газу відсутня. Надано і розрахунок станом на лютий 2025 (а.с.9, 10). Згідно копії листа Чугуївського ВДВС №59178 від 18.12.2024 (а.с.18) на примусовому виконанні у відділі перебувало ВП №36049804 з примусового виконання судового наказу Чугуївського міського суду Харківської області від 16.11.2012 за №2026/5593/2012 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Харківгаз» заборгованості за послуги газопостачання у розмірі 1873.36 грн., судового збору у розмірі 107.30 грн. 21.01.2013 державним виконавцем винесено постанову про відкриття провадження. 26.06.2013 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (номер запису обтяження 50702595). Постановою державного виконавця від 26.06.2013 ВП №36049804 завершено; повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Вирішити питання про зняття арешту не є можливим у зв`язку з і знищенням матеріалів виконавчого провадження у зв`язку із закінченням строків зберігання. Згідно даних АСВП встановити виконавче провадження, на підставі якого 26.04.2005 на майно [PERSON] накладено арешт за постановою АА №115293 (р.№ обтяження 1922098) не виявилось можливим. Рекомендовано звернутись до суду. Надано до суду також: - копію витягу з Державного реєстру речових прав №368753053 від 06.03.2024 (а.с.12) щодо земельної ділянки з кадастровим №6325454001:00:001:0403 площею 0.0271 га, власник: [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); - копію витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес ЄДЕС у сфері будівництва (а.с.13) щодо житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; - копію технічного паспорта житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] (а.с.14); - копію свідоцтва про право власності від 09.09.2003 на 2/5 частки житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] (а.с.15); - копію державного акту на право власності від 18.12.2008 на земельну ділянку з кадастровим №6325484001:00:001:0055, на ім`я [PERSON] (а.с.16); - копію державного акту на право власності від 18.12.2008 на земельну ділянку з кадастровим №6325484001:00:001:0054, на ім`я [PERSON] (а.с.17); - інформацію щодо обсягів спожитого природного газу та оплати за розподіл природного газу за період з 01.01.2022 по 30.06.2023 (а.с.23), згідно якого заборгованість відсутня. Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ч. 5\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~арешт може бути знятий за рішенням суду в усіх випадках, які не визначені даним Законом. Так, ч. 1\~ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження»\~визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Стаття 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2\~ст. 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі №203/3435/21 (провадження №61-5467св22), від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19). Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація проводиться на підставі рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. На думку суду, оскільки наявна заборона перешкоджає позивачу, реалізувати своє право на розпорядження майном, враховуючи, що ця заборона була накладена ще у 2005 та 2013 роках і жодна особа, не заявляє, що він був накладений в її інтересах, відсутні відомості про наявність відкритих виконавчих проваджень щодо позивача, зважаючи на те, що подальше існування такого обтяження є невиправданим втручанням у право позивача на мирне володіння своїм майном, суд дійшов висновку, що слід скасувати спірний арешт та задовольнити позов. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, суд вважає, що позивач довів наявність підстав для скасування накладеного на спадкове майно арешту. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved