Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив: розірвати шлюб, укладений між ним, [PERSON] , та [PERSON] , який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 774. В обґрунтування позову зазначив, що 21.06.2005 сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них з дружиною відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на життя. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. З відповідачем спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети, шлюбних відносин не підтримують. Позивач переконаний, що поновлення їх сімейних стосунків, подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливі, оскільки вони стали чужими один одному людьми. Вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, у зв`язку з чим наполягає на розірванні цього шлюбу, тому просить не надавати строк на примирення. Ухвалою судді від 21.03.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. 12.05.2025 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій вона повідомила суд, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо розірвання між ними шлюбу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. 21 червня 2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 774. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.06.2005. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на даний час однією сім`єю не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що позов належить задовольнити. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Приписами п. 9 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, судовий збір відповідно до вимог статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Водночас відповідно до вимог ч. 1 ст. 142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, з неї на користь держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що становить 605 грн 60 коп. (1211 грн 20 коп./2). На підставі викладеного,

Outcome: approved