Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача. 19.03.2025 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Маркуц Уляна Михайлівна про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що [INFO] померла сестра його бабусі [PERSON] , яка проживала [ADDRESS] . Дітей у неї не було, а її чоловік [PERSON] помер [INFO] . Починаючи з 2008 року він на прохання [PERSON] періодично допомагав їй по господарству та опікувався нею. [PERSON] за життя неодноразово висловлювала бажання та намір все своє майно залишити мені, однак про оформлення заповіту нічого не повідомляла. Після смерті [PERSON] , яка раптово захворіла і померла [INFO] , він здійснив її поховання та після цього до нього фактично перейшло право користування всім її рухомим і нерухомим майном, на яке, як він вважав, були відсутні належні документи, що посвідчують право власності. В лютому\~2025\~року,\~серед речей,\~що залишились\~після смерті\~тітки він\~випадково знайшов\~оригінал заповіту\~від 25.06.2009\~року,\~згідно якого\~вона все\~належне їй\~майно де\~б воно\~не було\~і з\~чого б\~воно не\~складалося заповіла\~йому,\~ [PERSON] ,\~а також\~оригінал свідоцтва\~про право\~власності на\~належний [PERSON] \~житловий будинок\~від 27.05.2005\~року.\~Однак після\~звернення із\~вищевказаними документами\~до нотаріуса\~йому було\~роз?яснено,\~що він\~не може\~оформити спадщину\~по заповіту\~після смерті\~спадкодавця [PERSON] ,\~оскільки пропущено\~шестимісячний строк\~на подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~та рекомендовано\~звернутись до\~суду із\~позовною заявою\~про продовження\~терміну для\~прийняття спадщини.\~Про заповіт\~ [PERSON] \~на його\~користь,\~який 25.06.2009\~року було\~посвідчено секретарем\~Яворівської сільської\~ради Косівського\~району ні\~йому,\~ні його\~родичам до\~лютого 2025\~року нічого\~не було\~відомо. Вважає це поважною причиною і просить суд встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просиврозгляд справи проводити без його участі та участі його представника. Представник відповідача Косівської міської ради в судове засідання не з`явився, однак від міського голови до суду поступило клопотання, в якому просять розгляд справи проводити без участі представника міської ради, позовні вимоги визнають повністю і не заперечують щодо задоволення позову і розгляду справи у підготовчому судовому засіданні. Приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Маркуц У.М. в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи без її участі до суду не подавала. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 24.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 24.04.2025 року. Ухвалою суду від 24.03.2025 року витребувано у приватного нотаріуса Косівського районного нотаріального округу Маркуц У.М. інформацію щодо наявності спадкової справи спадкодавця [PERSON] 24.04.2025 року підготовче засідання у зв`язку із відрядженням судді відкладено на 01.05.2025 року. Ухвалою від 01.05.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 09.05.2025 року. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України судом проведено розгляд справи у відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 01.06.2010 року, актовий запис №21, [INFO] померла [PERSON] (а.с.7), а згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 17.11.1999 року, актовий запис №34, [PERSON] (а.с.8). Копією заповіту від 25.06.2009 року підтверджується, що за життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] (а.с.10). Згідно копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.05.2005 року, у померлої [PERSON] є у власності нерухоме майно, а саме, житловий будинок за адресою [ADDRESS] (а.с.11), що також підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.08.2005 року (а.с.12). Відповідно до\~копії роз?яснення приватного нотаріуса наданого позивачу24.02.2025 року за №88/01-16, [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.13). Відповідно до копії довідки за №136 від 10.03.2025 року та довідки за №120 від 24.02.2025 року виданих Яворівським старостинським округом підтверджується, що тітка позивача [PERSON] [PERSON] дійсно була зареєстрована та проживала з народження [INFO] до дня смерті [INFO] в [ADDRESS] . З дня смерті [PERSON] у фактичне управління майном вступив [PERSON] , який проживає в даному будинку без реєстрації, володіє ключами та доглядає за господарством, оскільки дітей у померлої немає. Від імені померлої [PERSON] секретарем Яворівської сільської ради посвідчувався заповіт за реєстром №19, реєстраційний номер в спадковому реєстрі 48237890, який не змінений і не скасований (а.с.14, 15). На виконання ухвали суду про витребування доказів від 24.03.2025 року, приватним нотаріусом Маркуц У.М. було надано суду: Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 01.05.2025 року, якою підтверджено чинність складеного спадкодавцем [PERSON] заповіту від 25.06.2009 року (а.с.35) та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.05.2025 року, згідно якої інформація за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі відсутня (а.с.36). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина перша та друга статті 1220 ЦК України). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Фактичний вступ в управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси. Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право. Частиною першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 28 березня 2022 року у справі № 750/2158/21 (провадження № 61-753св22). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Крім того, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства. Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме, житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS] . Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає, оскільки дітей у померлої немає, а її чоловік [PERSON] помер [INFO] , тобто до її смерті. Проте, померла [PERSON] залишила заповітне розпорядження на користь позивача [PERSON] , який, в свою чергу, пропустив встановлений законом строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. У справі № 686/5757/23 (провадження № 14-50цс24 ) ВП ВС дійшла висновку, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Оцінюючи причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд зауважує, що вказані позивачем у заяві причини пропуску ним строку для звернення до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини, а саме про незнання заповіту, який він знайшов серед особистих речей [PERSON] , є поважними і сумніву у суду не викликають. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. На підставі викладеного та

Outcome: approved