Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. 24.02.2025 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 109392,09 грн., та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] були укладені кредитні договори №26253019974763 від 03.10.2016 року за яким позичальнику надано кредит у сумі 29357,73 грн., договір № 300979408901 від 13.02.2018 на суму 2978,78 грн., та договір №10011052367801 від 08.06.2018 року на суму 34848,80 грн. Відповідач своїх зобов`язань за кредитними договорами не виконала, у зв`язку з чим станом на 01.12.2024 року заборгованість за кредитним №26253019974763 від 03.10.2016 року становить 54419,23 грн., з яких 29357,73 грн. заборгованість за кредитом, 25061,50 грн. заборгованість за процентами, за кредитним договором № 300979408901 від 13.02.2018 року становить 1597,68 грн., з яких: 1060,87 грн.- заборгованість за кредитом, 0,44 грн.- заборгованість за процентами, 536,37 грн.- заборгованість за комісією та за договором № 10011052367801 від 08.06.2018 становить 53375,18 грн., з яких: 30430,83 грн.- заборгованість за кредитом, 18,68 грн.- заборгованість за процентами, 22925,67 грн.- заборгованість за комісією. На підставі вищевикладеного позивач просить суд, стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 109392,09 грн., та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.03.2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] були укладені кредитні договори №26253019974763 від 03.10.2016 року за яким позичальнику надано кредит у сумі 29357,73 грн., договір № 300979408901 від 13.02.2018 на суму 2978,78 грн., та договір №10011052367801 від 08.06.2018 року на суму 34848,80 грн. Відповідач своїх зобов`язань за кредитними договорами не виконала, у зв`язку з чим станом на 01.12.2024 року заборгованість за кредитним №26253019974763 від 03.10.2016 року становить 54419,23 грн., з яких 29357,73 грн. заборгованість за кредитом, 25061,50 грн. заборгованість за процентами, за кредитним договором № 300979408901 від 13.02.2018 року становить 1597,68 грн., з яких: 1060,87 грн.- заборгованість за кредитом, 0,44 грн.- заборгованість за процентами, 536,37 грн.- заборгованість за комісією та за договором № 10011052367801 від 08.06.2018 становить 53375,18 грн., з яких: 30430,83 грн.- заборгованість за кредитом, 18,68 грн.- заборгованість за процентами, 22925,67 грн.- заборгованість за комісією. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Так, відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно до умов кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, зокрема заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №26253019974763 від 03.10.2016 року, сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості. Ці умови були узгоджені позичальником шляхом підписання відповідних документів. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статей 629, 525, 612, 611ЦКУкраїни договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між кредитодавцем та відповідачем, був укладений кредитний договір, умови якого позивачем були виконані (надано кредитні кошти в строки та в порядку, визначені договором). Однак відповідач свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість згідно розрахунку позивача, який відповідає умовам, узгодженим між сторонами (згідно пропозиції укласти договір карткового рахунку та договір страхування (оферту), а також сумам, отриманим відповідачем. Надана банком виписка за картковим рахунком позичальника підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту. На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів суд встановив, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачу кредит в обумовленій сумі, що підтверджується випискою з особового рахунку, тому дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] , на користь заборгованості за кредитом в загальному розмірі 109392,09 грн. Відповідачем існування заборгованості за кредитом належними, достовірними та переконливими доказами не спростовано, тоді як надана позивачем виписка з карткового рахунку та розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом надання [PERSON] , кредитних коштів та наявності у неї заборгованості. Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги АТ «Перший український міжнародний банк» обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved