Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів (далі ТОВ ФК ЄАПБ) звернулось до суду з позовом, в обґрунтування якого посилались на те, що 20 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Авентус Україна (далі ТОВ Авентус Україна) та відповідачем було укладено кредитний договір № 7493507, який підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора та був надісланий на номер телефону відповідача. Підписання договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з умовами Правил надання коштів у позку, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ Авентус Україна, що розміщені на сайті creditplus.ua. 27 вересня 2024 року між ТОВ Авентус Україна та ТОВ ФК ЄАПБ укладено договір факторингу № 27092024 за умовами якого ТОВ Авентус Україна відступає ТОВ ФК ЄАПБ належні йому права вимоги, а ТОВ ФК ЄАПБ приймає права вимоги відповідно до реєстру боржників. Так, за реєстром боржників ТОВ ФК ЄАПБ набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 54599 грн., з яких: 14999 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 39600 грн. сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, з 27 вересня 2024 року позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санцій. Враховуючи викладене, просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 7493507 від 20 січня 2024 року у загальному розмірі 54599 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 31 березня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції на останнє відоме місце реєстрації, а також відповідно до ч.10 ст.187 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судового влади України, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи без її участі на адресу суду не надходило. Відзиву надано не було. Суд, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст.247 ч.2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. На підтвердження заявлених вимог представником позивача надано копію Договору про надання споживчого кредиту № 7493507 від 20 січня 2024 року, укладеного між ТОВ Авентус Україна та відповідачем за допомогою електронного підпису (одноразовим ідентифікатором А5444) (а.с.4-12). На умовах, установлених Договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором (пункт 1.2 договору про надання споживчого кредиту). Сума кредиту (загальний розмір) за договором становить 15 000 гривень. Строк кредиту 360 днів. Тип процентної ставки - фіксована (пункт 1.3, 1.4, 1.5). Відповідно до п.п.2.1, 2.2 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховуються Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 20 січня 2024 року або 21 січня 2024 року. Згідно п.2.4. Договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру ) за реквізитами, згідно п.2.1 Договору. На підтвердження виконання ТОВ Авентус Україна умов кредитного договору, представником позивача надано копію листа від 30.01.2025 року Вих. № 3466_250130163800 Товариства з обмеженою відповідальністю Універсальні платіжні рішення, зі змісту якого вбачається, що 07 січня 2024 року о 09:20:10 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта маска картки [NUMBER] на суму 9000 грн. (а.с.17). Представником позивача також надано копію паспорту споживчого кредиту від 20 січня 2024 року, який підписаний відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором YH0806), у якому вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (а.с.14-16). Також, відповідачем погоджено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 7493507 від 20 січня 2024 року, за яким загальна вартість кредиту становить 126375 грн. (а.с.12 зворот, 13). У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей\~626,\~628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм\~ст.627 ЦК України, відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. 27 вересня 2024 року між ТОВ Авентус Україна та ТОВ ФК ЄАПБ укладено договір факторингу № 27092024 у відповідності до умов якого ТОВ ФК ЄАПБ зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ Авентус Україна (ціна продажу) за плату, а ТОВ Авентус Україна відступити ТОВ ФК ЄАПБ право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ Авентус Україна (а.с.18-20). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 27092024 від 27 вересня 2024 року, ТОВ ФК ЄАПБ набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 54599 грн., з яких: 14999 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 39600 грн. сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею (а.с.22). Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, ТОВ ФК ЄАПБ просили суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 7493507 від 20 січня 2024 року у загальному розмірі 54599 грн., з яких: 14999 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 39600 грн. сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. сума заборгованості за пенею (а.с.22). При цьому, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ТОВ Авентус Україна своїх зобов`язань за кредитним договором, визначених п.2.1, а саме надання кредитних коштів в обумовленому сторонами розмірі 15000 грн. у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Наданий позивачем лист Вих. № 3466_250130163800 від 30 січня 2025 року Товариства з обмеженою відповідальністю Універсальні платіжні рішення щодо зарахування коштів містить іншу суму зарахування, а саме 9000 грн. на інший номер картк [NUMBER] , в той час, як за змістом договору сума кредиту (загальний розмір) за договором становить 15 000 грн. і номер карти позичальника № [NUMBER] . При цьому, суд наголошує на тому, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до частини другої статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є, саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Відповідно до пункту 1\~статті 13 Закону України Про електронну комерцію\~розрахунки у сфері електронної комерції також здійснюються відповідно до\~законів України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Згідно із ст.ст.22,\~25 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні\~передбачено ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Для ініціювання переказу в межах України можуть застосовуватися електронні платіжні засоби як внутрішньодержавних, так і міжнародних платіжних систем у порядку, встановленому Національним банком України. Ініціювання переказу за допомогою електронних платіжних засобів має оформлюватися відповідними документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, що визначаються правилами платіжних систем. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ ФК ЄАПБ не надано докази на підтвердження зарахування кредитних коштів на банківський рахунок відповідача (реквізити банківської платіжної картки). Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав всі обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. У своїй позовній заяві ТОВ ФК ЄАПБ просили розглянути справу у їх відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, справа 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. Додані до позовної заяви копії кредитного договору, графік платежів, паспорт споживчого кредиту як самі по собі, так і у своїй сукупності не містять відомостей, які б дозволили суду перевірити, чи надавались в дійсності кредитні кошти позичальнику у визначеному договором розмірі. Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог свідчить про їх недоведеність та необґрунтованість, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях та є підставою для відмови у задоволенні цих позовних вимог. Враховуючи викладене, оскільки позивачем не було надано доказів перерахування кредитних коштів на банківський рахунок відповідача, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, суд не знаходить правових підстав для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Враховуючи результат вирішення спору, відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн., понесені позивачем, не відшкодовуються.

Outcome: dismissed