Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

07 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (далі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») звернулося до Ізяславського районного суду Хмельницької області з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між [PERSON] та ТОВ «МІЛОАН» 16 квітня 2021 року було укладено договір дистанційно шляхом пропозиції [PERSON] укласти цей договір (анкета-заява № 4222843) і прийняття пропозиції ТОВ «Мілоан». [PERSON] \~підписала договір\~електронним підписом\~(одноразовим\~ідентифікатором).Відповідачка уклала договір про споживчий кредит № 4222843 від 16 квітня 2021 року з ТОВ «МІЛОАН» та на підставі платіжного доручення відповідачці було перераховані кошти на картковий рахунок в сумі 5000 грн відповідно до умов вказаного договору. Натомість, відповідачка зобов`язання за кредитним договором виконувала неналежним чином, надану суму у визначені строки не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість. 13\~вересня 2021\~року між\~ТОВ «МІЛОАН»\~і ТОВ\~«ДІДЖИ ФІНАНС»\~укладено договір\~відступлення прав\~вимоги \~№ 07Т,\~за умовами\~якого ТОВ\~«МІЛОАН» за\~плату відступило\~позивачу своє\~право грошової\~вимоги до\~боржників за\~рядом договорів,\~у тому\~числі право\~вимоги до\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором.\~Тоді ж\~ТОВ «МІЛОАН»\~і ТОВ\~«ДІДЖИ ФІНАНС»\~підписали реєстр\~прав вимог,\~із якого\~слідує,\~що товариство\~набуло право\~вимоги до\~ [PERSON] \~за кредитним\~договором на\~суму заборгованості\~11993,02\~грн,\~із яких\~4584\~грн -\~тіло кредиту,\~6409,02\~грн \~борг по\~відсотках,\~1000\~грн \~борг по\~комісії.\~Представником позивача\~направлено відповідачці\~повідомлення про\~відступлення права\~вимоги від\~ТОВ «МІЛОАН»\~до ТОВ\~«ДІДЖИ ФІНАНС»,\~зазначивши інформацію\~про порядок\~погашення заборгованості\~за договором\~про надання\~споживчого кредиту\~№ 4222843\~від 16\~квітня 2021\~року.\~Не зважаючи\~на це,\~відповідачка свого\~обов`язку не\~виконала. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» просить стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості, судові витрати, які складаються з суми сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу. Представник позивача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, у якій просив розглядати справу без його участі, заявлений позов підтримав повністю, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання за повторним викликом не з`явилася. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку або день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Як вбачається з відповіді № 1184870 від 10 березня 2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, місце проживання [PERSON] зареєстроване в [ADDRESS] . Надіслані [PERSON] судові повістки на 02 квітня 2025 року та на 01 травня 2025 року були вручені відповідачці, що підтверджується підписом відповідачки в бланку рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 01 травня 2025 року. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із частинами 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частина 1\~статті 638 ЦК України\~визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суд встановив, що 16 квітня 2021 року\~між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 4222843, що підтверджується копіями анкети-заяви на кредит № 4222843 від 16 квітня 2021 року та Договору про спожитий кредит № 4222843, доданими до матеріалів справи. Пунктами 1.3, 1.4 вказаного договору встановлено, що кредит надається строком на 19 днів з 16 квітня 2021 року; термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 05 травня 2021 року. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 7425,00 грн (пункт 1.5 договору). Згідно пунктів 1.5.1, 1.5.2, 1.6 кредитного договору: комісія за надання кредиту\~1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 20,00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом\~1425,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (пункт 2.1 кредитного договору). Кредитний договір № 4222843 був підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, наданим [PERSON] . Підписанням вказаного договору відповідачка погодилася з усіма його умовами. На виконання умов вищевказаного договору ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконало повністю, що підтверджується прибутковим позабалансовим ордером від 16 квітня 2021 року, копія якого додана до матеріалів справи. Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення розмір заборгованості, копія яких додана до матеріалів справи, [PERSON] за кредитним договором склав 11993,02 грн, із яких 4584 грн - тіло кредиту, 6409,02 грн борг по відсотках, 1000 грн борг по комісії. З огляду на викладене, вбачається, що між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 16\~квітня 2021\~року кредитним договором № 4222843, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору у ТОВ «МІЛОАН» як первісного кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту та по відсоткам за користування кредитом. 13 вересня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» і ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладений договір факторингу № 07Т, за умовами якого ТОВ «МІЛОАН» за плату відступило позивачу своє право грошової вимоги до боржників за рядом договорів, у тому числі право вимоги до [PERSON] за кредитним договором. Із пункту 4.1 договору факторингу слідує, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання цього договору. Тоді ж ТОВ «МІЛОАН» і ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» підписали реєстр прав вимог, із якого слідує, що товариство набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором на суму заборгованості 11993,02 грн, із яких 4584 грн - тіло кредиту, 6409,02 грн борг по відсотках, 1000 грн борг по комісії. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачкою умов кредитного договору № 4222843 від 16 квітня 2021 року утворилась заборгованість у розмірі 11993,02 грн, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України визначено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Таким чином, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15. Як вбачається із наявних по справі доказів, [PERSON] не здійснила погашення кредитної заборгованості як на користь ТОВ «МІЛОАН», так і на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». [PERSON] відзиву на позов не подала, жодних доказів, які б спростовували доводи позивача або доводили факт погашення заборгованості, суду не надала. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що суми заборгованості підлягають стягненню з відповідачки. Згідно з ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. На підтвердження понесених витрат, представником позивача було надано: договір про надання правової допомоги № 01/11 від 12 лютого 2025 року; додаткову угоду № 4222843 до договору № 01/11 про надання правової допомоги від 12 лютого 2025 року; акт № 4222843 про підтвердження факту надання правової (правничої) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 19 лютого 2025 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості від 19 лютого 2025 року; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 11306/10, видане Міньковській А. В. В акті № 4222843 про підтвердження факту надання правової (правничої) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 19 лютого 2025 року та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості від 19 лютого 2025 року наведений розрахунок витрат адвоката на надання правничої допомоги, з якого вбачається, що по даній справі були надані наступні послуги: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (1500,00 грн); складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (2000,00 грн), формування додатків до позовної заяви (письмові докази) (500,00 грн). При цьому, суд враховує, що позовна заява до [PERSON] є однотипною, справа розглядалась без участі сторін, заявлений розмір витрат в 4000 грн є завищеним. За таких обставин, суд вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу завищеним, неспіврозмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому прийшов до висновку про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати, які складаються з суми сплаченого позивачем при подачі позовної заяви судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved