Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, в якій просила встановити факт, що загиблий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] та внести зміни в актовий запис №1437 про народження [PERSON] складеного Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 01 червня 2018 року. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що у 2013 році вона познайомилася з [PERSON] . З 2014 року вони стали підтримувати близькі стосунки, стали проживати разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . У 2017 році вона завагітніла та [INFO] народила доньку [PERSON] . Батьком дитини є [PERSON] . Оскільки офіційно шлюб між ними не був укладений, за спільним рішенням з [PERSON] реєстрація народження та відомості про батька дитини були внесені з її слів згідно приписів ст.135 СК України. Також, оскільки на той час [PERSON] ніде офіційно не працював, зловживав наркотичними та алкогольними напоями, вчинив стосовно неї фізичне насильство, стосунки між ними були фактично припинені. У квітні 2024 року [PERSON] був призваний на військову службу по мобілізації. [INFO] під час виконання бойового завдання у с. Північне Бахмутського району Донецької області [PERSON] загинув. За життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини, відвідував її у пологовому будинку після народження доньки. Незважаючи на фактичне припинення між ними стосунків [PERSON] часто відвідував доньку, проводив з нею час, забирав її до себе за місцем проживання, вітав її зі святами, пересилав на її утримання кошти. Встановлення факту батьківства [PERSON] щодо доньки [PERSON] необхідно для оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, просили її задовольнити. Заявник [PERSON] зазначила, що з 2014 року вона стала підтримувати з [PERSON] фактичні шлюбні стосунки, вони стали проживати разом за адресою: [ADDRESS] . Від вказаних стосунків [INFO] у них народилася спільна дитини донька [PERSON] . Оскільки вона з [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі відомості про батька доньки були внесені з її слів. Таке рішення ними було прийнято спільно, для можливості набуття нею прав, як одинокої матері та отримання державної допомоги як малозабезпеченій сім`ї. На той час у них було вкрай скрутне матеріальне становище, до того ж [PERSON] на той час офіційно не працював, став зловживати алкогольними напоями. Через таку поведінку та вчинення щодо неї домашнього насильства вони припинили стосунки. Не зважаючи на припинення стосунків [PERSON] часто навідував доньку, проводив з нею час, забирав до себе на вихідні. У квітні 2024 року [PERSON] був призваний до лав Збройних Сил України, а у липні 2024 року загинув під час виконання бойового завдання. За життя [PERSON] визнав своє батьківство щодо доньки [PERSON] і таке своє батьківство ніколи не ставив під сумнів. Просила встановити факт батьківства [PERSON] щодо доньки [PERSON] та внести зміни у актовий запис про її народження, де в графі «Батько» зазначити « [PERSON] ». Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту батьківства [PERSON] щодо неповнолітньої [PERSON] . Зазначив, що він є батьком [PERSON] . Він не часто бачився з сином проте періодично спілкувався з ним по телефону. Зі слів сина він знає, що той познайомився з дівчиною [PERSON] , що вказана дівчина завагітніла та у 2018 року у них народилася донька [PERSON] . 2024 році [PERSON] був мобілізований до Збройних Сил України та у липні 2024 року останній загинув. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту батьківства [PERSON] щодо неповнолітньої [PERSON] . Зазначила, що дійсно певний період часу, приблизно з 2017 року її син [PERSON] та [PERSON] підтримували близькі стосунки від яких у 2018 році народилася донька [PERSON] . Відомості про батька дитини були внесені зі слів матері дитини [PERSON] та остання сама не бажала вказувати [PERSON] батьком дитини. Її син завжди визнав своє батьківство щодо цієї дитини, після народження дитини вона відвідувала їх. Також за можливості вона надавала допомогу онуці. У 2024 році її син загинув під час виконання бойового завдання. За життя син визнавав себе батьком [PERSON] , ставився до неї як до доньки та своє батьківство щодо цієї дитини ніколи не ставив під сумнів. Представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився. У поданих письмових поясненнях при вирішенні поданої заяви просив врахувати, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне виховання її виховання чи утримання. При цьому у даному випадку висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи має вищу доказову цінність ніж інші докази. Представник Хмельницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133, 135 СК України № витягу 00047154757 від 25.09.2024 року [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис про народження 1437 від 01.06.2018 року, та її батьками зазначені: [PERSON] , громадянин України (батько) та [PERSON] , громадянка України (мати). Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , яке видане 09.07.2024 року Відділом ДРАЦС у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Із змісту лікарського свідоцтва про смерть №1388 від 05.07.2024 року смерть [PERSON] настала у місці ведення військових дій внаслідок поєднаної травми грудної клітини і живота. Допитна в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] у будинку по [ADDRESS] . Останні перебували у стосунках проте шлюб між ним зареєстрований не був. У цих стосунках у 2018 році в них народилася спільна дитина донька [PERSON] . Вони часто бачили [PERSON] у дворі будинку, коли той гуляв з донькою. [PERSON] завжди називав [PERSON] своєю донькою, а та називала його татом. У 2024 році [PERSON] був призваний на військову службу де загинув. Згідно висновку про біологічну спорідненість № MGU1759 від 29.03.2025 року донор зразка « [PERSON] » може бути біологічним дідусем донора зразка, маркованого « [PERSON] ». Сумарний індекс спорідненості становить 878243,3 і вказує на те, що отримані дані в 878243,3 разів більш імовірні, якщо обидва учасники дослідження є біологічними дідусем та онукою. Вважаючи апріорну ймовірність спорідненості дідусь-онука рівною 50%, ймовірність такої спорідненості у даному випадку становить 99,9998861365%. На представлених фотокартках зображені новонароджена [PERSON] разом з [PERSON] , а також разом з [PERSON] . Також із дослідженого відеозапису з похорон [PERSON] у своєму інтерв`ю [PERSON] зазначала про те, що у [PERSON] залишилася донька. При цьому у своїх поясненнях [PERSON] пояснила, що у цьому інтерв`ю вона мала на увазі саме доньку [PERSON] . За ст.52 Конституції України\~діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до ст.121СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому\~ст. 122 СК України\~(коли батьки перебувають у шлюбі між собою) та\~ст. 125 СК України\~(батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього\~Кодексу. Правилами ст.125СК України\~передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини; якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Ч. 1 ст.126СК України\~визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Положеннями ст.135СК України\~встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі\~ст. 128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~ст. 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1\~ст. 135 цього Кодексу. Відповідно до положень\~ст. 130 СК України\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1\~ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч. 3\~ст. 128 цього Кодексу. Пп. 7 п. 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року\~роз`яснено, що заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135СК України. Положеннями ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою ВР№789-XIIвід 27.02.1991року встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Ст. 8 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства (висновок Верховного Суду у справі №552/4291/22 від 13.09.2023). ЄСПЛ, рішення якого є джерелом права згідно зі\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «…На сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства…» (рішення від 07.05.2009 року у справі Калачова проти російської федерації). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Зібрані у справі докази свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] підтримували близькі стосунки та у цих стосунках [INFO] народилася донька [PERSON] . Факт батьківства [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , підтверджується як поясненнями заінтересованих осіб батьків [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , та свідків, які в судовому засіданні підтвердили факт спільного проживання [PERSON] разом з [PERSON] на час народження дитини [PERSON] , та факт визнання за життя [PERSON] свого батьківства щодо дитини [PERSON] , так і представленим висновком про біологічну спорідненість між [PERSON] та [PERSON] (батьком [PERSON] ), згідно якого вірогідність того що вказані особи є онукою та дідусем становить понад 99,99 %. З огляду на викладене подана [PERSON] заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved