Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

У січні 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який було укладено 11.10.2014 року; визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з батьком. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що з 11жовтня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені повністю та не відновлювались протягом тривалого періоду часу, шлюб існує лише формально. Спільне домашнє господарство не ведуть. Між ними остаточно втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, оскільки кожен з них наразі має власне життя. Їх малолітні діти, після фактичного припинення шлюбних стосунків між ним та відповідачем та зміни останнім попереднього місця проживання, діти на даний час проживають з матір`ю. Однак з урахуванням наявних певних розбіжностей щодо виховання дітей та ряду особистих претензій одне до одного, між ним та відповідачем періодично стали виникати спори стосовно остаточного визначення місця проживання дітей, врегулювати які у позасудовому порядку не є можливим. 07.02.2025 відповідачем надано відзив відповідно до якого відповідач проти наданого позову заперечила частково, проти розірвання шлюбу не заперечує, однак про визначення місця проживання дітей з батьком заперечує, посилаючись на те, що протягом майже усього свого свідомого життя наші із позивачем діти прожив трикімнатній квартирі [ADDRESS] . Вказана квартира сприймається дітьми як їх дім, в якому в них є окрема кімната та усі необхідні їм речі. За рішенням позивача квартира була оформлена на його маму, хоча значна частина її вартості, увесь ремонт, меблі в ній були оплачені за зароблені позивачем під час нашого шлюбу кошти: Бабусі та дідусі наших дітей проживають у м. Києві. Діти звикли до частого спілкування з ними. Наші з позививачем батьки допомагали нам доглядати та виховувати наших дітей. Старша донька [PERSON] з першого класу навчається у Ліцеї №29 у Оболонському райо Києва. Вона має багато друзів, гарні успіхи у навчанні, приймає участь в олімпіадах. [PERSON] відвідувала відповідні позашкільні гуртки. Молодша ж донька [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) №527 у м. [PERSON] має затримку психо-мовленнєвого розвитку, диспраксію і потребує регулярних консультацій, моніторингу стану здоров`я, лікування та занять із спеціалістами. Проведення цих заходів забезпечується відповідачем особисто. Практично все навантаження по догляду на вихованню наших дітей лягло на відповідача. Протягом всього їхнього сімейного життя позивач повністю був захоплений своєю роботою, хобі та спілкуванню з друзями. Його дуже дратувало коли відповідач просила в нього допомоги в побутових питаннях. Він завжди вважав своєю головною задачею лише забезпечувати сім`ю фінансово. В середині серпня 2024 року, будучи занепокоєним посиленням в Україні заходів мобілізації, позивач винайшов спосіб свого виїзду за кордон. Рішення про виїзд він приймав самостійно та настільки швидко, що я з дітьми просто не могла поїхати разом із ним. Наш виїзд кордон для проживання до цього не обговорювався. Приймаючи таке рішення позивач жодним чином не керувався потребами та інтересами дітей, зокрема, не враховував потребу дітей у спілкуванні з родичами, друзями, проживання у звичних для них умовах (вдома) та підтриманні їх захоплень та розвитку їх талантів. Не врахував і стан здоров`я нашої молодшої доньки [PERSON] . Моє повідомлення позивачу у жовтні 2024 року щодо сумнівів у правильності переїзду за кордон викликало у позивача відкриту агресію. Він почав погрожувати відповідачу тим, що забере в неї все, включаючи дітей, що він більше дасть їй ні копійки і їй не буде за що жити та годувати дітей, що він виселить її з квартири. З жовтня 2024 року позивач припинив приймати участь у витратах на утримання дітей, це має ознаки психологічного та економічного тиску на відповідача зі сторони позивача. Намагаючись вирішити питання фінансового утримання дітей відповідач вимушена була піти на продаж непотрібні у даних обставинах ні мені, ні позивачу речі, які є нашою власністю. Наразі ж, відповідач вже має роботу та заробіток для забезпечення першочергових потреб дітей. Окрім того зазначає, що спільні діти позивача та відповідача проживають з матір`ю з власної волі і ніякий тиск на них не чиниться, відповідач не перешкоджає спілкуванню позивача з дітьми, але позивач ніяких кроків для спілкування не робить. Тому даний позов є необґрунтованим та надуманим. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , в якому просить визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з матір`ю. В обгрунтування зустрічним позовних вимог покликається на те, що після фактичного припинення шлюбних стосунків між подружжя та зміни позивачем попереднього місця проживання, доньки проживають з матір`ю [PERSON] . Комфортні умови для проживання дітей створені за місцем їх проживанняв квартирі [ADDRESS] . Позивач переконана, що діти повинні проживати разом з нею, вона їх любить і має змогу забезпечити їх всім необхідним. Позивачка постійно слідкує за станом здоров`я дітей, і розвитком, виховує та піклується про них. У матері з дітьми психологічний контакт, прив`язаність один до одного. Позивачка не має шкідливих звичок, має гарний фізичний та психічний стан здоров`я, на обліку у поліції ніколи не перебувала та не перебуває. Позивачка намагається в повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, задовольнити гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Однак, у них з [PERSON] дійсно наявні певні розбіжності щодо методів виховання дітей та їх майбутнього, особисті претензії одне до одного, а між ними періодично виникають спори стосовно остаточного визначення місця проживання дітей. Окрім того, [PERSON] проживає за кордоном та неодноразово наполягає на виїзді дітей на місце проживання до іншої країни, не враховуючи їх вік та потреби. З метою уникнення будь-яких спірних ситуацій з [PERSON] , враховуючи вікові особливості доньок та особисту прихильність кожної дитини до неї, вважає за доцільне визначити місце проживання доньок з нею. Ухвалою від 08.01.2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі. В судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги первинного позову підтримали та просив їх задовольнити у повному обсязі проти зустрічного позову заперечили, посилаючись на його необґрунтованість. У судове засідання відповідач та представник відповідача, позовні вимоги зустрічний позов підтримали та просив їх задовольнити у повному обсязі проти первинного позову заперечили, посилаючись на його необґрунтованість. Представником третьої особою подано заяву про розгляд справи у відсутності її представника. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного. Суд встановив, що сторони з 11 жовтня 2014 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають двох спільних дітей - дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , про що свідчать свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Дочки сторін [PERSON] та [PERSON] проживають з матір`ю [PERSON] за адресою трикімнатній квартирі [ADDRESS] . Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", зазначено, що суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до частини 5 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зокрема, суд враховує, що позивач в категоричні формі заперечила щодо можливого примирення з відповідачем, зберігати вказаний шлюб не бажає. Крім того, суд виходить з пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", яка визначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, відповідно надання сторонам строку на примирення є правом, а не обов`язком суду. Аналогічні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 30.05.2019 року (справа № 442/6319/16-ц, провадження № 61-30728св18). За таких обставин суд приходить до висновку, що сторони не мають спільної згоди на примирення, втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я існує формально. Відповідно до принципу рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції "однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання". Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Відповідно до статті 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. За таких обставин, суд приходить до переконання, що зберегти сім`ю сторін неможливо, тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.03.2025 стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , адреса місця проживання - [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , адреса зареєстрованого місця проживання - [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 10000,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , адреса місця проживання - [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , адреса зареєстрованого місця проживання - [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 15000,00 грн., щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 23.12.2024 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнуто з [PERSON] ( [INFO] , адреса місця проживання - [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) на користь держави судовий збір у сумі 1211 грн. 20 коп. В решті позовних вимог відмовити. У висновку про визначення місця проживання дітей № 104-3293 від 02.05.2025 зазначено, що від зареєстрованого шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час, рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , немає. Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, мати дітей зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав, [PERSON] є власником даного житла. Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва, батько, разом з дітьми, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав, бабуся дітей, [PERSON] є власником даного житла. Мати, разом з доньками, проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання від 13 березня 2025 року, складеного спеціалістом Служби та оцінки потреб сім`ї, проведеної педагогом соціальним Оболонського районного в місті Києві центру соціальних служб, матір`ю забезпечені потреби дітей та створені належні умови для їх проживання. Під час бесіди з [PERSON] з`ясовано, що вона прихильно ставиться до обох батьків, але проживати хоче з мамою. [PERSON] працює в TOB «ЕКСПЕРТ З ІНЖЕНЕРНИХ РІШЕНЬ» з 23 січня 2025 року, займає посаду бухгалтера, має заробіток відповідно до довідки про доходи з січня 2025 року по квітень 2025 року. Згідно свідоцтва про право власності на житло, [PERSON] , є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] в розмірі 10000,00 грн. та [PERSON] в розмірі 15000,00 грн. Анна навчається у ліцеї № 29 Оболонського району м. Києва. Відповідно до характеристики з навчального закладу, мати приділяє достатньо уваги вихованню дочки, систематично відвідує батьківські зустрічі, бере активну участь у житті ліцею. [PERSON] відвідує заклад дошкільної освіти № 527 Оболонського району м. Києва. Згідно листа закладу, дитина завжди доглянута, охайно одягнута. Мати приводить та забирає доньку з садочка, цікавиться навчанням, життям дитини, сплачує за харчування доньки в З ДО. Батько не був присутній в дитячому садочку. Адміністрація закладу не бачила батька дитини жодного разу. [PERSON] обслуговується лікарем КНП «ЦПМСД № 2» Оболонського району м. Києва. Згідно заключеної декларації (№ 0001-ХМРН-ЕАА0 від 04 січня 2024 року), законним представником пацієнта та довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом, є мати, [PERSON] . [PERSON] обслуговується лікарем КНП «ЦПМСД № 2» Оболонського району м. Києва. Згідно заключеної декларації (№ 0001-9ХМ9-9АА0 від 17 лютого 2021 року), законним представником пацієнта та довіреною особою пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом, ? мати, [PERSON] . Мати надала дипломи, свідоцтва досягнень, фотографії щодо відвідування [PERSON] гуртків, додаткових занять. Молодша дитина має вади здоров`я, мати займається лікуванням та обстеженнями дитини, про що свідчать додані документи. Під час бесіди з [PERSON] , через застосунок месенджер, останній повідомив, що з літа 2024 року проживає у Республіці Польща. З моменту виїзду за кордон, він до України не повертався. Він зазначив, що збирався перевозити родину до Польщі, але мати дітей відтерміновувала переїзд. [PERSON] є ФОП, відповідно до податкової декларації платника податку за 2023-2024 роки, мав дохід. Між [PERSON] та Компанією «Л-ПЛ Сп. з о.о» з місцезнаходженням у місті Краків, Республіка Польща, укладено договір про надання послуг у сфері інформаційних технологій та програмування. За виконання замовлення, [PERSON] отримає винагороду в розмірі 7000 злотих на місяць. Батько надав копії платіжних інструкцій щодо перерахунку коштів на рахунок матері дітей (в призначенні платежу зазначено «переказ власних коштів»). Разом з тим, батько надав до Служби свої пояснення стосовно вищезазначеного питання, де повідомив, що у 2014 році між ним та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі у подружжя народилися дві доньки: [PERSON] та [PERSON] . Діти, з народження, проживали разом з обома батьками за адресою: [ADDRESS] . 24 лютого 2022 року почалася повномасштабна збройна агресія росії проти України. З метою створення умов для спокійного проживання дітей, збереження їх життя та здоров`я, влітку 2024 року, батьками прийнято рішення про переїзд сім`ї до Республіки Польща. Рішення про переїзд приймалося в найкращих інтересах дітей, задля забезпечення їх майбутнього та було попередньо узгоджено з дружиною, [PERSON] . Батьком дітей було здійснено всі необхідні кроки для переїзду сім`ї, а саме:здійснено офіційне працевлаштування в Польщі з можливістю легального переїзду всієї родини;знайдено та оплачено комфортне житло для всієї родини; подано та оплачено документи на легалізацію сім`ї;організовано навчання для старшої доньки [PERSON] у польській школі;знайдено дошкільний заклад для молодшої доньки [PERSON] ;оплачено бухгалтерські курси для дружини в акредитованому закладі;організовано курси польської мови для дружини. В період, з квітня по жовтень 2024 року, [PERSON] перерахував на рахунок [PERSON] 780 000,00 грн. Вподальшому, [PERSON] відмовилась від переїзду та почала створювати батькові перешкоди у спілкуванні з дітьми. [PERSON] , в грудні 2024 року, запропонував [PERSON] укласти та нотаріально засвідчити Договір про визначення місця проживання, утримання та виховання дітей. Мати дітей тривалий час не надавала жодної відповіді щодо проекту Договору, а згодом відмовилася вносити будь-які пропозиції до Договору. Мирно врегулювати спір батьки не змогли, тому [PERSON] подав даний позов до суду. Батькам дітей було запропоновано скористатись послугами медіаторів, з метою мирного вирішення спору, проте батьки своєї згоди не надали. Дане питання було розглянуто неодноразово на засіданні комісії з питань захисту прав дитини (далі-Комісія) Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації однак присутня була лише мати батько дітей на засідання не зявлявся, причини своєї неявки не повідомив. На підставі статті 19, частини першої статті 161 Сімейного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини»,

Outcome: partial