Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа без самостійних вимог - Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Щока В.О. про усунення від спадкування за законом. Позивач в позові посилалася на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті залишилися спадщина, що складається з домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , присадибної ділянки загальною площею 0,2500 га., розташованої за адресою: [ADDRESS] та селянського фермерського господарства «СОСНОВЕ» як цілісного майнового комплексу, розташованого в с. Ковпаківка, Новомосковського (Магдалинівського) району, засновником якого був її чоловік. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] , та його діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які в установлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Щока В.О. із заявами про прийняття спадщини. На момент смерті [PERSON] було 74 роки, останні 3 роки [PERSON] тяжко хворів. Після лікування на туберкульоз і без того погане здоров`я ще погіршилося. По подвір`ю [PERSON] міг пересуватися виключно на милицях. Не міг власноруч відвідати, ані магазин, ані аптеку. Не дивлячись на похилий вік та поганий стан здоров`я відповідачі по справі з батьком не спілкувалися багато років, навіть коли батько захворів на туберкульоз і знаходився на стаціонарному лікуванні останні, ані морально, ані матеріально батька не підтримали. Щоб забезпечити належні умови до існування онук позивачки [PERSON] вимушений був звільнитися з роботи та допомагати доглядати дідуся. В 2021 році [PERSON] переніс інсульт завдяки [PERSON] , який забезпечив фельдшера та всі необхідні ліки та медичне обладнання. Всі витрати на лікування, догляд та похорони [PERSON] несла виключно позивачка по справі. Позивачка вважає, що оскільки померлий чоловік був тяжко хворим, перебував у безпорадному стані та потребував допомоги від своїх дітей, які в цей час не перебували за кордоном, не мали жодних фізичних перешкод надавати таку допомогу батькові, були фінансово спроможні лікувати та доглядати батька, однак умисно ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві усвідомлювали цей обов`язок, мали можливість його виконувати, але не вчиняли необхідних дій, підлягають усуненню від права на спадкування за законом, Таким чином, позивач вважає, що у відповідачів [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] немає законних підстав для отримання спадщини після померлого у 2021 році [PERSON] , оскільки останні ухилялися від надання допомоги батькові у період його перебування у безпорадному стані в період з 01.06.2019 року по 30.06.2021 року. Відповідачі в зазначений період, жодного разу не відвідали батька, не надавали йому будь-якої матеріальної допомоги, моральної підтримки, не займалися похоронами батька. Хоча мешкали весь цей час в м. Дніпро. Мали можливість навістити та допомогти хворому батькові. З чого можливо зробити висновок, що останні мали можливість надати матеріальну та моральну допомогу, проте ухилялися від обов`язку її надання. Враховуючи наведене позивач звертається до суду та прохає Усунути від права на спадкування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що відповідачі тісно спілкувалися з батьком, надавали йому необхідну допомогу до моменту смерті. Батько відповідачів хворів з 2006 року, у зв`язку з чим відповідачі допомагали в його лікуванні в медичних закладах м. Дніпро. Відповідачі систематично відвідували свого батька, купували для нього ліки та інші побутові речі. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є дружиною [PERSON] (т. 1 а. с. 117). Відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] (т. 1 а. с. 141, 144, 147)) Спадкодавцю на праві власності належали: -домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а. с. 164); -земельна ділянка загальною площею 0,2500 га., розташованої за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а. с. 165). [PERSON] є засновником селянського (фермерського) господарства «СОСНОВЕ» (т. 1 а. с. 191-198). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (т. 1 а. с. 8). 04 лютого 2022 року дружині померлого [PERSON] - [PERSON] приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Щока В.О. видано свідоцтво про право власності на частку у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу, на домоволодіння та земельну ділянку площею 0,25 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а. с. 166, 168). 04 лютого 2022 року дружині померлого [PERSON] - [PERSON] , а також його дітям [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом по частці кожному на частку домоволодіння та земельну ділянку площею 0,25 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а. с. 170). Постановою нотаріуса від 15 грудня 2023 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку кожному майнових прав засновника селянського (фермерського) господарства «СОСНОВЕ» (т. 1 а. с. 189-190, 202-203, 206-207). Постановою нотаріуса від 28 травня 2024 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку майнових прав засновника селянського (фермерського) господарства «СОСНОВЕ» (т. 1 а. с. 216-217). Згідно відповіді КП «Магдалинівська ЦЛ» МСР № від 488 від 18.07.2024 року, амбулаторна картка [PERSON] в КП «Магдалинівська ЦЛ» МСР відсутня (т. 1 а. с. 95). Згідно розписки від 31.08.2024 року лікаря-фтизіатра [PERSON] , яка працювала з 1981 року по 2012 рік в Котовській туберкульозній лікарні вбачається, що [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з листопада 2005 року по березень 2006 року. В січні 2013 року Котовській туберкульозну лікарню закрили, а історії хвороби усіх пацієнтів передано до Магдалинівської ЦЛ (т. 2 а. с. 3). В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що їм відомо про те, що [PERSON] тяжко хворів, постійно допомогу надавали та здійснювали догляд [PERSON] та її онук [PERSON] . Аналогічні пояснення були надані в письмовій заяві свідка [PERSON] у його заяві від 26.03.2025 року (т. 2 а. с. 129). В судовому засіданні була допитана як свідок [PERSON] , яка зазначила, що вона є онучкою померлого [PERSON] та їй відомо, що його діти відповідачі по справі спілкувалися з батьком, відвідували його, надавали йому допомогу. В судовому засіданні була допитана як свідок [PERSON] , яка зазначила, що працює фельдшером та у зв`язку із хворобливим станом [PERSON] , надавала йому медичну допомогу до моменту його смерті у червні 2021 року. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1216, 1217 ЦК України). Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Тлумачення норми частини п`ятої статті 1224 ЦК України свідчить, що усунення від права на спадкування за законом можливе за наявності таких умов: ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві при наявності у нього можливості її надання; перебування спадкодавця у безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи (постанови Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі № 756/11676/16-ц (провадження № 61-34600св18), від 25 березня 2019 року у справі № 766/810/17 (провадження № 61-37615св18)). У постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18), від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц (провадження № 61-14655св18), від 02 березня 2020 року у справі № 133/1625/18 (провадження № 61-1419св20) суд касаційної інстанції зазначив, що підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. У постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини. При цьому, необхідно враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її нагальну необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем не доведеного того, що внаслідок похилого віку та наявних захворювань спадкодавець [PERSON] перебував у безпорадному стані, внаслідок чого потребував допомоги саме від своїх дітей, не надано доказів, що батько звертався до дітей за наданням допомоги, не доведено факту умисного ухилення відповідачів від надання такої допомоги батьку. Отже, лише в разі одночасного існування таких обставин, як перебування спадкодавця у безпорадному стані, умисне ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцеві та існування потреби спадкодавця саме у допомозі спадкоємця, за умови доведеності зазначених фактів у сукупності, спадкоємець підлягає усуненню від спадкування. Суд враховує, що [PERSON] був людиною похилого віку, мав різні захворювання, потребував допомоги. Його доглядала дружина та її онук, які проживали разом. Відповідачі проживають окремо від батька. Та обставина, що відповідачі не часто відвідували свого батька не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги батьку. Позивачем не доведено потреби спадкодавця в допомозі саме від відповідачів, враховуючи отримання певної допомоги від інших осіб. Беручи до уваги викладене суд не вбачає підстав для усунення відповідачів від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , а тому в задоволенні позову необхідно потрібно відмовити.

Outcome: dismissed