Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 26.02.2025 року представник позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] заборгованість за несплачені внески і платежі за управління багатоквартирним будинком (утримання будинку та прибудинкової території) у розмірі 22780,88 грн та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позов обґрунтовано обставинами: Відповідач [PERSON] \~є власником\~квартири [ADDRESS] \~та відповідно\~є співвласником\~багатоквартирного будинку,\~в якому\~створено ОСББ\~«СЕДНЄВА,\~27». Позивачем у повному обсязі виконуються обов`язки, визначені законодавством та статутом. Відповідач свій обов`язок зі сплати внесків (платежів) належним чином не виконує, у зв`язку чим утворилася заборгованість у розмірі 22780,88 грн. У зв`язку з чим, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позиція відповідача У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідача не надходило ні заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, ні відзиву на позовну заяву. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 26.02.2025 позовна заява отримана судом. 06.03.2025 судом отримано відповідь про зареєстроване місце проживання відповідача. 07.03.2025 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач відзив не надав. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. З огляду\~на те,\~що справа\~розглядається у\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~без виклику\~сторін та\~без проведення\~судового засідання, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи\~здійснюється в\~порядку письмового\~провадження за\~наявними у\~справі матеріалами,\~якщо цим\~Кодексом не\~передбачено повідомлення\~учасників справи.\~У такому\~випадку судове\~засідання не\~проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Седнєва, будинок 27, 06 серпня 2018 року зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СЕДНЄВА, 27», яке здійснює діяльність з комплексного обслуговування об`єктів. На підставі рішення Криворізької міської ради №411 від 12.09.2018 на балансовий облік ОСББ «СЕДНЄВА, 27» передано будинок [ADDRESS] . Згідно з п.1 розділу ІІ Статуту, метою створення ОСББ «СЕДНЄВА, 27» є забезпечення і захист прав його співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для плати всіх платежів, передбачених законодавством та статутом. Пунктом 2 розділу ІV Статуту визначено, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Протоколом №03 загальних зборів співвласників ОСББ «СЕДНЄВА, 27» від 29.09.2018 було затверджено кошторис на утримання будинку, відповідно до якого тариф за 1 кв. метр становить 5 (п`ять) грн 00 коп. Судом, з метою перевірки підсудності, було отримано відповідь з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №1307304, відповідно до якої в Реєстрі наявна інформація про обтяження - номер запису 21365717, дата запису 13.07.2017, тип обтяження арешт нерухомого майна, суб`єктом обтяження (особа, майно/права якої обтяжуються) є [PERSON] , однак відсутня інформація про об`єкт обтяження. За відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, квартира [ADDRESS] знаходиться під обтяженням, тип обтяження - арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження - 7089981, зареєстровано 24.04.2008 реєстратором П`ятою криворізькою державною нотаріальною конторою, підставою обтяження є постанова серії АА №096763 Інгулецького відділу державної виконавчої служби Криворізького МУЮ від 21.03.2008, 03.04.2003. [PERSON] , ідентифікаційний код відсутній. Крім того, за відомостями Криворізької міської територіальної громади, відповідач [PERSON] з 15.11.2002 зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS] . Для сплати внесків на утримання будинку було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Інформація про стан особового рахунку, надана позивачем, містить відомості про щомісячне нарахування плати (внеску) на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 294,00 грн в місяць (5,00 грн х 58,8 кв.м.). Період нарахування з січня 2022 року по січень 2025 року. Також Інформація про стан особового рахунку містить відомості про початкове сальдо за період, що не охоплюється січнем 2022 січнем 2025. Розмір початкового сальдо станом на січень 2022 року становить 12196,88 грн. Інформації про період виникнення заборгованості у розмірі 12196,88 грн, а також нарахованих сум до сплати, розміру оплати внесків відповідачем за період, що не охоплюється січнем 2022 січнем 2025, позов не містить. Провівши обрахунок на підставі наданої Інформації про стан особового рахунку, суд встановив, що за період з січня 2022 року по січень 2025 року відповідачу була нарахована сума внесків в загальному розмірі 10584,00 грн. Встановлено, що відповідач не здійснив жодного платежу на сплату встановленого внеску на утримання будинку та прибудинкової території за вказаний період. Для досудового врегулювання спору, відповідачу направлялась вимога про необхідність добровільно сплати заборгованості. Розмір нарахованого боргу відповідачем не спростовано. Відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Стаття 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків»\~передбачає, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Стаття 1\~Закону України\~«Про об`єднання\~співвласників багатоквартирних\~будинків» визначає,\~що співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. За змістом ч. 5 ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Згідно абз. 7 ч. 9 ст. 10 вищевказаного Закону, до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Згідно ст. 15 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно зі ст. 17 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Крім того, чинним законодавством України про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не передбачено укладання договорів між ОСББ та співвласниками багатоквартирного будинку, а внески по утриманню будинку та прибудинкової території та внески до ремонтного фонд (послуги по утриманню будинку та прибудинкової території та ремонту багатоквартирного будинку відносяться до житлових послуг, які надаються ОСББ самостійно встановлюються рішенням Загальних Зборів ОСББ. Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України\~власність зобов`язує, а згідно\~статті 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За положеннями частини другої\~статті 382 Цивільного кодексу України\~усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно із ч. 1 і ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. V. Висновки суду\~та мотиви\~прийнятого рішення. Частинами 1, 3 статі 89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.ч. 1,2,8 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Між ОСББ та власником нерухомого майна виникають інші правовідносини, відмінні від тих, що опосередковуються ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно, відрізняються також і підстави виникнення зобов`язання зі сплати внесків за управління багатоквартирним будинком, адже для члена ОСББ (співвласника) такою підставою є рішення загальних зборів об`єднання, яке в силу вимог ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» є обов`язковим до виконання. Зазначене корелюється з тим, що предметом регулювання ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Діяльність ОСББ за своєю правовою природою не охоплюється поняттям «житлово-комунальна послуга». Так, в ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» термін житлово-комунальні послуги тлумачиться, перш за все, як результат господарської діяльності. Разом з цим, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст. 3 ГК України). Водночас, і відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» в актуальній редакції, і відповідно до наданого установчих документів об`єднання, статус об`єднання співвласників багатоквартирного будинку визначається як непідприємницьке товариство, метою якого є створення для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що ОСББ не є суб`єктом господарювання та, відповідно, не здійснює господарську діяльність, а отже і не є надавачем послуг. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що не встановлено підстави набуття [PERSON] права власності на вказане майно, та чи дійсно він є власником вказаного майна, оскільки відсутність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ідентифікаційного коду власника майна, не дає можливості суду ідентифікувати останнього. А відсутність об`єкту обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, не дає можливості встановити, чи дійсно на квартиру [ADDRESS] було накладено арешт. Судом також враховується, що позивачем не було заявлено клопотань щодо витребування відповідних доказів з метою встановлення набуття відповідачем права власності на вказане майно. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, як це закріплено правилами ч.4 ст.12 ЦПК України. ВС в постанові від 02.09.2020 у справі №906/884/19, дійшов висновку про те, що з урахуванням приписів статті 511 ЦК України, прийняті відповідно до статуту рішення ОСББ є обов`язковими тільки для співвласників майна багатоквартирного будинку та самі по собі не встановлюють жодних зобов`язань для осіб, які не є власниками приміщень в такому будинку, у тому числі для орендарів нерухомого майна. Таким чином позивачем не доведено, що відповідач є власником квартири, а отже не доведено й те, що саме він має сплачувати внески на утримання багатоквартирного будинку, враховуючи позицію ВС від 02.09.2020 у справі №906/884/19, у нього відсутній обов`язок щодо сплати внесків та платежів на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, з яких би можна було б встановити наявність у відповідача з певного часу права власності на квартиру, де виникла заборгованість зі сплати внесків. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, вимог чинного законодавства, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed