Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Представник позивача адвокат Жило І.А. звернувся до суду з заявою про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат, понесених позивачем під час розгляду справи. Заява обґрунтована тим, що у судовому засіданні, що відбулось 13.03.2025, а також у заяві, поданій 20.03.2025 через «Електронний суд» заявив, що докази на підтвердження розміру понесених [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Рішення у справі №752/15770/24 було ухвалене судом 27.03.2025, тож за загальним правилом докази на підтвердження розміру понесених [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу мали бути подані до суду протягом встановленого законом п`ятиденного строку до 01.04.2025 (включно). Водночас рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 27.03.2025 у справі №752/15770/24 було ухвалене за відсутності сторін, та доставлене до електронних кабінетів позивача та його представника 07.04.2025. Отже, до 07.04.2025 позивач та його представник не знали про ухвалення судового рішення та його зміст, відповідно не могли знати про початок перебігу строку для подання доказів судових витрат та не мали можливості скласти та подати до суду обґрунтовану заяву про розподіл цих витрат. Детальний опис робіт (послуг), виконаних адвокатом Жило І.А., необхідних для надання правничої допомоги у справі: систематизація та аналіз доказів, наявних у матеріалах справи №752/15770/24; підготовка та подання до суду письмових пояснень від 03.03.2025; підготовка та подання до суду розрахунку кредитної заборгованості клієнта перед АТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором №22032000199782 від 22.10.2019 із зарахуванням сплачених сум комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) та страхового платежу на погашення основного боргу по кредитному договору; участь адвоката у судовому засіданні 13.03.2025. Отже, адвокатом було надано правничу допомогу, передбачену додатковою угодою №1 від 19.02.2025 до договору №190225 від 19.02.2025 в повному обсязі. Згідно з умовами договору про надання правової (правничої) допомоги №190225 від 19.02.2025 та додаткової угоди №1 від 19.02.2025 до нього, сторони узгодили, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги у обсязі, зазначеному у п.2 додаткової угоди, визначається у фіксованій формі, та складає 14 000 грн. На підтвердження належного надання адвокатом та приймання клієнтом правничої допомоги сторонами має бути підписаний акт приймання-передачі наданих послуг. Правнича допомога понад обсяги, передбачені п.2 додаткової угоди №1 від 19.02.2025 до договору №190225 від 19.02.2025, не надавалась. Позивач поніс у справі №752/15770/24 судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу в загальному розмірі 14000 грн., що підтверджується договором про надання правової (правничої) допомоги №190225 від 19.02.2025, додатковою угодою №1 від 19.02.2025 до договору №190225 від 19.02.2025, актом приймання-передачі наданих послуг від 07.04.2025 на суму 14000 грн., рахунком на оплату від 07.04.2025 на суму 14000 грн. Просив: поновити позивачу строк на подання доказів на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу (правову) допомогу; стягнути з Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 9333,33 грн. (дев`ять тисяч триста тридцять три гривні 33 копійки). Представник відповідача надала заперечення, в яких зазначила, що про дату та час розгляду справи 27.03.2025 сторони були обізнані, про що надавали заяви про проведення засідання за їх відсутності. Отже, вказані позивачем обґрунтування як підстави для поновлення строку на подання доказів на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу є неповажними та не підлягають поновленню, що є підставою для відмови в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу. У підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем не було надано належних доказів. Крім того, зазначена сума витрат є неспівмірною заявленим позовним вимогам і є явно завищеною. Просила заявлені позивачем судові витрати по справі на правову допомогу залишити без задоволення та провести судове засідання за відсутності представника відповідача у зв`язку. 01.05.2025 постановлено ухвалу про призначення судового засідання для ухвалення додаткового рішення на 14 травня 2025 року о 12:00 год. Учасники справи в судове засідання не з`явились,які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до ч. ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про захист прав споживачів шляхом визнання умов кредитного договору недійсними, зобов`язання вчинити дії. 27.03.2025 ухвалено рішення, згідно з яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, визнано недійсним п. 1.2. та розділ 4 кредитного договору №22032000199782 від 22.10.2019, укладеного між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», в частині встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредиту (розрахункове-касове обслуговування). Зобов`язано Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» здійснити перерахунок заборгованості по кредитному договору №22032000199782 від 22.10.2019, укладеному між [PERSON] та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро», та зарахувати вже сплачені [PERSON] кошти за обслуговування кредиту в рахунок погашення основного боргу (кредиту) по кредитному договору №22032000199782 від 22.10.2019. Стягнуто з Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» на користь держави судові витрати у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог. Під час ухвалення цього рішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось. Рішення було надіслано до електронних кабінетів 07.04.2025. 10.04.2025 до суду надійшла заява представника позивача про відшкодування судових витрат після ухвалення судом рішення. 19.02.2025 між [PERSON] та адвокатом Жило І.А. був укладений договір про надання правової (правничої) допомоги №190225, умовами якого передбачено надання адвокатом клієнту правничої допомоги в загальних судах. Сторони узгодили, що за надання правничої допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар, розмір якого визначається додатковими угодами до нього. 19.02.2025 між [PERSON] та адвокатом Жило І.А. була укладена додаткова угода №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №190225, в якій сторони погодили обсяг правової допомоги, зокрема, систематизація та аналіз доказів, наявних у матеріалах справи №752/15770/24, підготовка та подання до суду письмових пояснень від 03.03.2025, підготовка та подання до суду розрахунку кредитної заборгованості клієнта перед АТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором №22032000199782 від 22.10.2019 із зарахуванням сплачених сум комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) та страхового платежу на погашення основного боргу по кредитному договору, участь адвоката в одному судовому засіданні, та розмір гонорару у фіксованій сумі 14000 грн. 07.04.2025 [PERSON] та адвокатом Жило І.А. був складений акт приймання-передачі наданих послуг на 14000 грн. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу). Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат. 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Пунктами 1, 2, 3 частини другої ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Як вбачається з ухваленого рішення, судом було вирішено питання про розподіл судових витрат, які складаються з оплати судового збору, проте питання стягнення витрат на професійну правничу не вирішувалось, а тому слід ухвалити додаткове рішення по цій справі щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, які складаються з оплати правової допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Суд зауважує, що позивачем були заявлені три вимоги немайнового характеру, з яких були задоволені тільки дві. Крім того, вивчивши докази, надані на підтвердження понесених судових витрат на оплату гонорару адвоката, суд дійшов висновку про часткове стягнення витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача. Суд дійшов такого висновку, виходячи з того, що зазначені витрати не в повній мірі відповідають критерію необхідності надання таких послуг, зокрема, підготовка та подання до суду письмових пояснень від 03.03.2025, підготовка та подання до суду розрахунку кредитної заборгованості клієнта перед АТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором №22032000199782 від 22.10.2019 із зарахуванням сплачених сум комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) та страхового платежу на погашення основного боргу по кредитному договору. За приписам ч.2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Суд не вважає необхідним підготовку та подання до суду письмових пояснень від 03.03.2025, оскільки це не є заявами по суті справи. Також суд вважає, що підготовка та подання до суду розрахунку кредитної заборгованості позивача перед АТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором №22032000199782 від 22.10.2019 із зарахуванням сплачених сум комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) та страхового платежу на погашення основного боргу по кредитному договору, оскільки це не було необхідним для підтвердження доводів позовної заяви. Враховує наведене, суд вважає, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу підлягає зменшенню. Визначаючи конкретний розмір витрат на правову допомогу, крім вищенаведеного, суд враховує складність справи, її категорію, реально виконані адвокатами роботи, значення справи для сторін, відсутність публічного інтересу до справи, а тому вважає можливим стягнути витрати на правову допомогу позивачу за рахунок відповідача в розмірі 5000 грн. Щодо вимог поновити строк для подання доказів понесення судових витрат на правничу допомогу. Статтею 120 ЦПК України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Частинами 1, 4-8 статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Аналізуючи доводи, наведені представником позивача щодо поважності причин пропуску строку для подання доказів понесених витрат на правничу допомогу, суд вважає, що оскільки рішення було надіслано до електронних кабінетів учасників, зокрема, позивачу і його представнику, 07.04.2025, то саме з цього дня стороні позивача стало відомо про ухвалення судового рішення. За таких обставин суд вважає за можливе визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк на подання доказів на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

Outcome: approved