Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Представник позивача адвокат Єльнікова Н.О., звернулась до суду з позовом про зняття обтяження з нерухомого майна, зазначивши, що позивач звернулася до органів ЦНАП з метою зняття з реєстрації, де їй стало відомо, що на її будинок по [ADDRESS] накладено арешт. Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна арешт на майно позивача накладено на підставі постанов Новоукраїнського ДВС. Згідно інформації Державного нотаріального архіву Новоукраїнська державна нотаріальна контора передала на зберігання постанови Новоукраїнському ДВС. Згідно інформації арешт накладено на майно по [ADDRESS] , власник ВАТ «Новоукраїнський завод промтоварів», який визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у 2007 році. Новоукраїнський ДВС повідомив позивача, що зняти арешт та надати будь-яку іншу інформацію щодо вказаних арештів неможливо, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень три роки, тому дане питання вирішується у судовому порядку. Позивач заперечує наявність будь-якого боргу і причина накладення арешту на її майно невідома, іншим шляхом позивач не може відновити порушене право, тому вона звернулася до суду. Позивач та її представник адвокат Єльнікова Н.О. в судове засідання не зявилися, представник подала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника відповідача, за наявними доказами у справі (а.с.46). Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника відділу (а.с.47). Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 16.06.2000 та договору дарування від 07.02.2003 є власниками житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-12,13). Згідно архівної довідки № 537 від 02.12.2024 за архівними даними реєстрових кних КП «БМБТІ» житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , за станом до 01.01.2013 належало [PERSON] (а.с.14). Відповідно до довідки від № 14 від 20.03.2025 про відповідність адреси об`єкта нерухомого майна виданої виконавчим комітетом Новоукраїнської міської ради про те, що у зв`язку з перенумерацією/переадресацією адреса будинку по [ADDRESS] , була змінена на [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що арешт на майно позивача накладено на підставі постанов Новоукраїнського ДВС АА984114 від 20.06.2003, АА984126 від 24.09.2003, АА 984403, АА 984403 від 23.04.2004 (а.с.9-10,19,20,21). Зі змісту постанов Новоукраїнського ДВС АА984114 від 20.06.2003, АА984126 від 24.09.2003, АА 984403, АА 984403 від 23.04.2004 арешт накладено на все майно, що належить ВАТ Новоукраїнський завод продтоварів» вул. Воровського,62, м. Новоукраїнка. Як вбачається з Інформації з Єдиного реєстру боржників відносно [PERSON] інформація відсутня (а.с.25). Згідно інформації Новоукраїнського відділу ДВС зняти арешт та надати будь-яку інформацію неможливо, оскільки закінчився термін зберігання документів (виконавчих проваджень) (а.с. 24). Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може, заперечуючи будь-які боргові зобов`язання. Згідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення. Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Крім цього, у п. 2 постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). За частиною 2\~статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили. Згідно\~ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, накладення заборони на нерухоме майно та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за відсутності виконавчого провадження, позбавляє позивача можливості в повній мірі\~розпоряджатися належним їй\~майном, що є неприпустимим. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на реалізацію своїх майнових прав, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі наведеного, ст.ст.386,391 ЦК України, ст.ст.258,259,263-266,280-289 ЦПК України, суд,

Outcome: approved