Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

14.03.2025 позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 21.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що складено відповідний актовий запис №364, а також про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну, щомісячно, починаючи з дати подачі позову і жо повноліття дітей (а.с.2-4). Позов обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.07.2007 року , від кого мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, вже рік вони не проживають однією сім`єю , відповідач зняв окреме житло. Вони намагалися налагодити стосунки, зберегти шлюб. Позивач зазначає, що відповідач мав стосунки з іншою жінкою, яка нещодавно народила двійню і відповідач визнає своє батьківство. Певний час відповідач заперечував свої стосунки з іншою жінкою, але народження спільних дітей з іншою жінкою поставило крапку у їх спільних сімейних відносинах. За цих обставин позивач вважає збереження шлюбу неможливим. Позивач вказує, що доньки проживають із нею та що до певного періоду між нею та відповідачем існувала домовленість щодо участі відповідача як батька в утриманні їх дітей, яку він виконував та надавав кілька місяців кошти на утримання дітей, як вони домовлялись, але на сьогодні відповідач має двох малолітніх дітей, і поступово його участь у матеріальному забезпеченні їх дітей стала нестабільною. Тому позивач вважає необхідним вирішити питання щодо стягнення аліментів у розмірі, який він має можливість сплачувати. 30.04.2025 в системі «Електронний суд» представником відповідача адвокатом Беніцької В.І. подано відзив та клопотання про закриття провадження у справі в частині предмета спору про стягнення аліментів (а.с.34-39, 40-43), за змістом яких відповідач визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу, у тому числі зазначає, що відповідач припинив з позивачем шлюбні відносини та ведення спільного господарства, починаючи з 25 січня 2024 року. В частині позовної вимоги про стягнення аліментів просить закрити провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору, зазначивши, що 29 квітня 2025 року між [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) був укладений Договір про сплату аліментів, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського округу Козаєвою Н.М., зареєстрований в реєстрі за №428, умовами якого сторони спору в добровільному, позасудовому порядку врегулювали усі питання щодо утримання двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 29.11.2024 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.19-20). Ухвалою суду від 14.05.2025 було закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення аліментів у зв`язку з відсутністю предмету спору. В призначене судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи без їх присутності, за замістом яких позивач позов частині розірвання шлюбу підтримує, відповідач, від імені якого діє представник [PERSON] , позов щодо розірвання шлюбу визнає (а.с.58-60, 62). Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем, та задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу, оскільки це не порушує прав та законних інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.07.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що складено відповідний актовий запис №364, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб сері [NUMBER] , виданого 21 липня 2007 року (а.с.7). У шлюбі у сторін народилися двоє дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданим 15 липня 2009 року, та серія [NUMBER] , виданим 21 січня 2015 року (а.с.8,9). Сторонами визнано, що примирення між ними неможливо, в зв`язку з чим можливості збереження шлюбу не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує, що згідно ст.24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову про розірвання шлюбу, що становить 605,60 грн. В силу вимог п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 605,60грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved