Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що 08 лютого 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 66. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з 2020 року вони з відповідачем проживають окремо, шлюбні відносини припинено, спільного господарства не ведуть, спільні інтереси відсутні. Враховуючи викладене, просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу просить залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ", судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2025 р. відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.21). Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 45). \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином згідно з порядком, встановленим ст. 128 ЦПК України (а.с. 39-40,43-44). Відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 08 лютого 2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 66, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 08 лютого 2014 року (а.с. 18). Сторони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.06.2014 р. (а.с.11), [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.07.2019 р. (а.с.12). Сторони з 2020 року проживають окремо, шлюбні відносини припинено, спільного господарства не ведуть, між подружжям втрачено взаєморозуміння, почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та інтересам дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно зі ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 1211,20 грн. на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved