Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

24.03.2025 р. позивачка звернулася в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , а [INFO] померла мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка площею 0,84 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великокопанської сільської ради, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, виданого 27.06.2003 року. Для оформлення спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори, але отримала відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. По справі наявні інші спадкоємці, а саме сестра позивачки [PERSON] . У зв`язку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просила суд визнати за нею право власності на вказаний будинок. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала належним чином посвідчену письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини вказані в позовній заяві підтвердила. Відповідачка до суду не з`явилася, проте надала належним чином посвідчену письмову заяву в якій просила слухати справу у її відсутність. Проти позову не заперечила та просила його задовольнити. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 15.12.2020 року виконавчим комітетом Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 25.02.2020 року виконавчим комітетом Великокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить - земельна ділянка площею 0,84 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Великокопанської сільської ради, що підтверджується копією Державного акту про право приватної власності на землю серія І-ЗК №010161, виданого 27.06.2003 року на ім`я [PERSON] на підставі розпорядження Виноградівської райдержадміністрації від 27.06.2003 року №332. Відповідно до копії довідника показників нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь в Україні станом 01.01.2025 року, вартість ріллі у Закарпатській області становить 32097,71 грн. за гектар, враховуючи вищевказане ціна даної земельної ділянки становить 26962,07 грн.; Оригінал державного акту відсутній. 10.03.2006 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого заповідала все належне їй на день смерті майно своїй доньці [PERSON] . Дочка спадкодавиці [PERSON] не заперечує щодо визнання спадкового майна за позивачкою. В судовому засіданні встановлено, що позивачка, зверталася до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у оформленні спадщини, у зв`язку з чим вона не може успадкувати спадкове майно, й отримати свідоцтво про право на спадкування за заповітом, про що свідчить лист завідувача Виноградівської державної нотаріальної контори №4/01-16 від 10.01.2025 року. У зв`язку з цим позивачка звернулася з позовом до суду, оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності. Право власності на нерухоме майно, яке є об`єктом спадщини, в даному випадку земельна ділянка, підлягають державній реєстрації, у зв`язку з цим, відповідно до ст. 182 та ч. 2 ст. 331 ЦК України, - воно виникає з моменту такої реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на нерухоме майно, що є об`єктом спадщини, оскільки відсутність правовстановлюючих документів позбавляє спадкоємця можливості здійснити реєстрацію власності й прийняти спадщину за заповітом. Згідно довідок старости Великокопанського старостинського округу від 21.01.2025 року №20.3-07/44 та №20.3-07/45, [PERSON] , 1932 р.н., яка померла [INFO] , проживала і була зареєстрована у [ADDRESS] , разом із донькою [PERSON] , 1963 р.н. (позивачка у справі), що вказує на те що позивачка фактично прийняла спадщину у відповідності до ст.1268 ч.3 ЦК України. Вказані обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , у зв`язку з тим, що його права щодо володіння, користування та розпорядження спадковим майном порушуються, а тому підлягають захисту відповідно до ст. 392 ЦК України, оскільки не визнаються органом, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Крім того, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Беручи до уваги, що позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на набуття всіх прав, після смерті своєї матері, а також те, що він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак не зміг його отримати з незалежних від нього причин, - позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивача в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею по 0,84 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великокопанської сільської ради, оскільки остання прийняла її в порядку спадкування відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Таким самим чином оформляється право на спадкування інших прав спадкодавця, в тому числі й права на земельну ділянку. Видача свідоцтва про право на спадкування за заповітом на земельну ділянку не відбулась, зважаючи на втрату оригіналу державного акту встановленого зразку. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником зазначеного нерухомого майна. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст.ст. 392, 1218, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved