Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. В серпні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що він перебував у шлюбі з [PERSON] . Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні відносини між ними припинені та проживають вони окремо. 07 жовтня 2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ). Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , 2013 року народження, та сина [PERSON] , 2021 року народження. [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та з 8-го класу навчається в Дружелюбівській філії опорного закладу освіти «Матвіївський загальноосвітній навчально-виховний комплекс «Всесвіт» Матвіївської сільської ради. Мати неповнолітнього [PERSON] з 2016 року не приїжджає до сина, не відвідує його, не телефонує синові, самоусунулась від його виховання, в навчальному закладі матір`ю дитини вважають [PERSON] . Тому позивач вказав, що в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , його місце проживання слід визначити разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . 2. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27 листопада 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, до участі у справі був залучений орган опіки та піклування виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області (а.с.40-41). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 лютого 2025 року було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.55-56). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2025 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.60). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Представник позивача\~ [PERSON] підтримала пред`явлений позов та просила суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася. Відзив на позов не надала та про причини неявки суд не повідомила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник третьої особи [PERSON] направила до суду лист з проханням розглянути цивільну справу за відсутності представника служби у справах дітей Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області та зазначила, що заперечень проти позовних вимог немає (а.с.45). 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно 23 червня 2016 року серії [NUMBER] (а.с.12). Згідно акту обстеження відносно громадянина [PERSON] від 31 липня 2024 року, складеного комісією Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, з 2012 року за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] з дружиною [PERSON] , а також з дітьми: сином [PERSON] , 2009 року народження, сином [PERSON] , 2021 року народження, та дочкою [PERSON] , 2013 року народження (а.с.13) За змістом рішення виконавчого комітету Матвіївської сільської ради Запорізького району Запорізької області №162 від 04 вересня 2024 року, яким затверджений висновок про доцільність проживання неповнолітньої дитини разом з батьком, вбачається, що [PERSON] спроможний виконувати обов`язки з виховання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та доглядати за ним. Тому орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.47-49). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей» СК України. 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.2 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно з ст.160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За змістом правого висновку, викладеного у постанові Верховного Суду\~від 17\~травня 2023\~року у\~справі №351/611/21\~(провадження\~№61-990св23)\~вказано,\~що у\~разі спору\~місце проживання\~малолітньої дитини\~(фізичної\~особи у\~віці до\~чотирнадцяти років)\~визначається органом\~опіки та\~піклування або\~судом,\~проте при\~вирішенні вказаного\~питання,\~що стосується\~дитини,\~яка досягла\~14\~років,\~то закон\~не передбачає\~можливості вирішення\~такого спору\~органом опіки\~та піклування\~або судом,\~оскільки в\~цьому випадку\~слід керуватися\~частиною третьою\~статті 160 СК України\~та положеннями\~частини другої\~статті 29 ЦК України.\~У справі,\~яка переглядається,\~встановлено,\~що народився\~син і\~на час\~звернення до\~суду з\~позовом та\~розгляду справи\~у суді\~першої інстанції\~йому виповнилося\~14\~років.\~Отже,\~в силу\~вищенаведених норм\~чинного законодавства\~він може\~вільно обирати\~собі місце\~проживання з\~кимось із\~батьків,\~які мають\~у власності\~житлові приміщення.\~Суд не\~може визначати\~місце проживання\~дитини,\~яка досягла\~14\~років за\~позовом когось\~із батьків,\~оскільки таке\~право вибору\~місця проживання\~надано законом\~самій дитині.\~Приймаючи до\~уваги викладене,\~враховуючи положення\~частини другої\~статті 29 ЦК України\~та частини\~третьої статті 160 СК України, колегія суддів Верховного Суду вважає, що підстави для визначення судом місця проживання дитини, якій виповнилось 14 років, відсутні, тому у задоволенні позовних щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, необхідно було відмовити. Наведене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі №537/5119/15-ц (провадження №61-1229св18), від 28 січня 2021 року у справі №753/6498/15 (провадження №61-10851св20), від 28 вересня 2022 року у справі №686/18140/21 (провадження №61-6611св22). Згідно з ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За правилами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що [PERSON] звернувся до суду в серпні 2024 року з вимогою про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з ним за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказав на те, що мати неповнолітнього сина не приїжджає до дитини, не відвідує його, не телефонує, повністю самоусунулась від виховання дитини. Тому, на переконання позивача, визначення місця проживання неповнолітнього сина разом з ним відповідатиме найкращим інтересам дитини. Разом з\~цим,\~положеннями чинного\~ЦК України\~та СК\~України не\~передбачено можливості\~визначення місця\~проживання дитини,\~яка досягла\~чотирнадцятирічного віку,\~з одним\~із батьків.\~В силу ч.3 ст.160 СК України неповнолітній [PERSON] може вільно обирати собі місце проживання з кимось з батьків. Зокрема, в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що він проживає разом за батьком. Зважаючи на викладене, судом не встановлено підстав для втручання у порядок фактичного місця проживання неповнолітньої дитини, який склався між сторонами по справі. З цих підстав вимога про визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] з батьком за адресою його місця проживання є необґрунтованою та в її задоволенні належить відмовити. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З квитанції від 05 серпня 2024 року (а.с.24) вбачається, що при пред`явленні позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 968 гривень 96 копійок. Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого ним позову відмовлено, тому підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed