Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

18.12.2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Підодвірний Т.І. звернулася до Новобаварського районного суду м. Харкова з позовною заявою до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», третіми особами зазначено Приватного нотаріуса КМНО Остапенко Є.М., Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В., і просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №219982, вчинений 23.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6\~000,00 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~позивач посилається\~на те,\~що як\~вбачається з\~наявних у\~позивача по\~справі документів,\~23.06.2021\~року приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з боржника - громадянки України - [PERSON] на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості. Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №219982. Стягувачем за вказаним виконавчим написом є ТОВ «Вердикт Капітал», а боржником [PERSON] . При цьому, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшовим Д.В. здійснюється виконавче провадження №68027876 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості на підставі вказаного виконавчого напису, яке було відкрито приватним виконавцем на підставі постанови від 31.12.2021 року. Позивач посилається на те, що стягувачем за виконавчим написом взагалі не було надано приватному нотаріусу доказів на підтвердження надання позивачу кредиту у певному розмірі, а тому нотаріус був позбавлений можливості перевірити розмір нарахованих сум боргу, що безумовно свідчить про їх спірність та безпідставність. Розміри стягнутих на підставі оспорюваного виконавчого напису сум заборгованості не підтверджені належними доказами, внаслідок чого були відсутні підстави для вчинення вказаного виконавчого напису. Наданий стягувачем розрахунок заборгованості не може вважатися безспірним доказом наявності у позивача боргу у заявленій сумі. Крім того стягувачем на підтвердження безспірності зобов`язання не було надано нотаріусу нотаріально посвідченого договору, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису. Отже приватним нотаріусом незаконно було вчинено виконавчий напис на підставі договору, вчиненого у простій письмовій формі, а не оригіналу нотаріально посвідченого договору. На підставі вищевикладеного, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. 19.12.2024 року ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду м. Харкова прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Призначено судове засідання. Між тим, 31.01.2025 року на адресу суду від представника відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» надійшов відзив на позов, в якому останній, з посиланням на судову практику та норми законодавства просить відмовити у задоволенні позову, врахувавши, що законодавством не визначено виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Також разом з відзивом представником відповідача подано клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, які представник відповідача вважає необґрунтованими, а також посилається на відсутність доказів перерахування вказаної суми адвокату. В судове засідання 30.04.2025 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача [PERSON] адвокат Підодвірний Т.І. подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його та позивача відсутності. Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день і час розгляду справи, у відзиві висловив своє ставлення до позовних вимог, в задоволенні яких просив відмовити. Треті особи Приватний нотаріуса КМНО Остапенко Є.М. та Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Д.В. у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суд не сповістили.. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 23.06.2021 року вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №219982, яким пропонується стягнути із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», якому ТОВ «Флексіс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №18-05/2021 від 18.05.2021 року, якому АТ «Альфа Банк» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу №2 від 17.05.2021 року за Кредитним договором №501173864 від 14.08.2019 року, укладеного між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 18.05.2021 року по 28.05.2021 року. Сума заборгованості за кредитним договором №501173864 від 14.08.2019 року становить 73\~495,82 грн., з яких: 3% річних за період з 18.05.2021 року по 28.05.2021 року в сумі - 30\~728,03 грн., інфляційні збитки за період з 18.05.2021 року по 28.05.2021 року в сумі - 42\~767,79 грн. Загальна сума заборгованості становить 73\~995,82 грн. (а.с. 13). Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернувся із заявою до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д.В. та на підставі вищевказаної заяви стягувача постановою від 31.12.2021 року приватного виконавця відкрито виконавче провадження ВП №68027876 (а.с. 10-12). Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено правила визначення належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. За приписами\~ ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Частиною першою\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~закріплено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Боржник, який має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~(далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такого висновку\~дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу II Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. В даному випадку, суд бере до уваги, що оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 23.06.2021 року за Кредитним договором №501173864 від 14.08.2019 року, однак під час розгляду справи відповідачем не доведено, що нотаріусу надавався на час вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору та відповідні докази підтвердження безспірності заборгованості, в тому числі її відповідний розрахунок. Відзив містить лише заперечення, які не обґрунтовані жодними доказами. Зазначені обставини відповідно до закону є підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З огляду на викладене, позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Миколайович, Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню слід задовольнити у повному обсязі, визнавши таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Миколайовичем та зареєстрований в реєстрі за №219982 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в загальному розмірі 73\~995,82 грн. Разом з тим, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати \~на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: \~у разі задоволення позову - на відповідача; \~у разі відмови в позові - на позивача;\~у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до\~ч.\~4\~ст.137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 25.11.2024 року між адвокатом Підодвірним Т.І. та позивачем [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги (а.с.14-17). Позивачем сплачено за надання правової допомоги суму у розмірі 6 000,00 грн., яка відповідає детальному розрахунку вартості правової допомоги за та акту виконаних робіт, підписаному клієнтом та адвокатом і наданим суду (а.с.18-19). З огляду на викладене, беручи до уваги положення ст.ст. 133, 137 ЦПК України, суд у зв`язку із задоволенням позовних вимог приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката на користь позивача у розмірі 6 000,00 грн., які вважає співмірними з обсягом наданих адвокатом послуг, а заперечення відповідача з приводу їх розміру - необґрунтованими. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн. (а.с.1) Враховуючи викладене,\~

Outcome: approved