Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

До Дніпровського районного м. Кам`янського з позовною заявою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в особі представника - Грибанова Д.В. (далі також ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) до [PERSON] (далі також [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Стислий виклад позовних вимог. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 12.02.2024\~року між\~ТОВ «1Безпечне\~агентство необхідних\~кредитів» та\~ [PERSON] \~укладено договір\~позики №\~79779385. Договір позики підписано електронним підписом Позичальника, відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача, про що свідчить в Договорі позики, реквізити та підпис сторін. Згідно п.1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.mycredit.ua Ці правила є публічною офертою у розумінні ст.ст. 641, 644\~ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21 р., у відповідності до умов якого ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №27 від 19.07.2024 до Договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 32000,00 грн, з яких: - 8000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 24000 грн - сума заборгованості за відсотками. Також, 12 лютого 2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладений кредитний договір № 12886-02/2024. Договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання [PERSON] одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону, про що свідчить п.8 правочину. За умовами кредитного договору (п.п.1.1. п.1) товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується його повернути і сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно з п.п. 3.3. п.3 кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 29.07.2024 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 29072024, за умовами якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, указаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29072024 від 29.07.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 12886-02/2024 в сумі 10500 грн, з яких: 3000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 7500 грн сума заборгованості за відсотками. Окрім цього, 23.02.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладений кредитний договір № 39709-02/2024. Договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону, зазначеного в п. 8 договору. Відповідно до п.п. 1.6 п. 1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 25.07.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 25072024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, указаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 25.07.2024 до договору факторингу №25072024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40000 грн, з яких: 1000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3000 грн сума заборгованості за відсотками. Також, 18.02.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладений кредитний договір № 29780-02/2024. Договір підписаний електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер його мобільного телефону, зазначеного в п. 8 договору. Відповідно до п.п. 1.6 п. 1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «Аванс Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. 25.07.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 25072024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, указаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 29.04.2024 до договору факторингу №29042024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 4000,00 грн, з яких: 1000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 3000 грн сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до Відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. У зв`язку з невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань за договорами в судовому порядку позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за договором позики № 79779385 у розмірі 32000,00 грн; за кредитним договором № 12886-02/2024 в розмірі 10500 грн; за кредитним договором № 39709-02/2024 в розмірі 4000 грн; за кредитним договором № 29780-02/2024 в розмірі 4000 грн, а всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 50500 грн та судові витрати у розмірі 3028,00 грн. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 09 квітня 2025 року. Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року розгляд справи відкладено на 06 травня 2025 року та відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи. Доводи учасників справи. 28 березня 2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій покликається на ч. 2 ст. 625 ЦК України та вказує, що боржник звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань, якщо це сталося через непереборні обставини (форс мажар), оскільки в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією РФ. Також покликається на норми ст. ЦК щодо позовної давності. Зазначає, що має трьох малолітніх дітей та просить суд врахувати його матеріальне становище. А також вказує, що позивач не надав належних доказів щодо формування боргу, крім того вважає, що договори могли містити несправедливі умови. 09 квітня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просить суд відзив відповідача залишити без розгляду та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування відповіді на відзив на позовну заяву зазначив, що кредитні договори укладені з відповідачем в електронній формі відповідно до вимог закону з погодженням всіх істотних умов договору, в тому числі і розмір відсотків за користування кредитними коштами та відповідала дійсній волі сторін, тому розмір заборгованості відповідає погодженим умовам за кредитом. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови. Зазначає, що нарахування заборгованості за кредитними договорами відповідає погодженим умовам за кредитами, тому первісні кредитори нараховували відсотки відповідно до умов погоджених договорів з відповідачем. Позивачем не здійснювалось нарахувань жодних штрафних санкцій. Отже, на думку позивача, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків у зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також вказує, що строки позовної давності не порушені, а тому підстав застосовувати норму статей пропуску строку позовної давності відсутні. У судове\~засідання представник\~позивача Стеценко\~В.І.\~не з`явилася,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~повідомлялася завчасно\~та належним\~чином.\~У пред`явленій\~відповіді на\~відзив просить\~розгляд справи\~проводити за\~відсутності представника\~ТОВ «ФК\~«ЕАПБ. Суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю представника позивача згідно вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Однак в відзиві просив суд розглянути справу за його відсутності з урахуванням поданих письмових доказів. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч. 3 ст. 211 ЦПК України). Відповідно до ч.1ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, для відкладення судом розгляду справи, суд не вбачає. Відповідно до вимог ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, враховуючи відзив відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд приходить до наступного висновку. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 3 ст.\~3\~ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст.\~12\~ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За приписами ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до ст.\~1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Положеннями ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із п. 6 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України Згідно із частиною першою статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Згідно з ч. 3 ст. 95 ЦПК України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Судом встановлено, що 12 лютого 2024 року між Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку) № 79779385. Сума позики 8000 грн. Дата надання позики - 12 лютого 2024 року, дата повернення позики 12 березня 2024 року, денна процентна ставка 2.5%, процентна ставка за понаднормове користування позикою 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 114432,08%, орієнтовна загальна вартість позики 14000 грн коп. Договір укладений в електронній формі та підписаний одноразовим електронним підписом - одноразовим електронним ідентифікатором 65483 (а.с. 9- 11). До договору додається таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у якій містяться ті самі відомості, що й у договорі позики (а.с. 11-оберт-12). Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» та Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» уклали договір факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року. За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядженні клієнта за плату, а клієнт відступити факторів право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав, до третіх осіб\~боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені і відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 13-15). Строк дії договору факторингу у його тексті не зазначений. До вказаного договору факторингу укладено три додаткові угоди: від 28 липня 2021 року № 2, від 13 червня 2022 року № 7 та від 19 липня 2024 року № 31. Додаткові угоди до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року не продовжують строку дії договору. У додатковій угоді № 27 від 19.07.2024 фігурують реєстр боржників № 27. У наданій суду копії додаткової угоди № 27 не зазначена загальна сума прав вимоги, що відступаються, ціна продажу та відсоток від основної суми заборгованості (а.с. 19). Натомість, умовами Договору факторингу передбачено, що предметом договору є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Тобто, його дія вичерпується відступленням права вимоги щодо визначених реєстром зобов`язань, і не поширюється на інші грошові зобов`язання. Витяг з Реєстру боржників № 27 від 19.07.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, наданий суду, містить дані про боржника [PERSON] , номер договору позики 79779385, сума заборгованості за основною сумою боргу 8000 грн, заборгованість за відсотками 2400 грн, загальний розмір заборгованості 32000 грн (а.с. 20). Щодо вказаного договору позики № 79779385 розрахунок заборгованості від первісного кредитора не надавався. Розрахунок заборгованості за підписом представника позивача [PERSON] за своїм змістом не є розрахунком, оскільки не містить даних для визначення суми боргу 32000 грн. за договором позики № 79779385 від 12 лютого 2024 року (а.с. 20) Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, і на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі № 914/868/17 та від 18.10.2018 року у справі № 910/11965/16. Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року у справі № 752/8842/14-ц. Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. В ході розгляду даної справи судом встановлено, що договір позики між ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» та [PERSON] №79779385 було укладено 12 лютого 2024 року, при цьому договір факторингу між ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» № 14/06/21 укладений 14 червня 2021 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником. За даних обставин передати право вимоги за зобов`язанням, яке взагалі не існувало на момент укладення договору факторингу неможливо. Тому право вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу від 14 червня 2021 року до боржника [PERSON] набуто не було, а відповідно до умов цього Договору перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № та є невід`ємною частиною договору. Долучені до матеріалів справи додаткові угоди до Договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року та Реєстр боржників № 27 від 19 липня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року висновків суду не спростовує, оскільки п. 1.1 наданої суду копії договору факторингу не містить права вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога на момент укладення договору мала би бути визначеною, тоді, як жодної визначеної вимоги у ТОВ «1\~Безпечне агентство\~необхідних кредитів» щодо [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 14.06.2021 не було та сторони не могли передбачити, що 12 лютого 2024 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладе з відповідачем договір позики № 79779385. На підставі\~викладеного,\~суд дійшов\~висновку,\~що ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~не набуло\~прав кредитора,\~а отже,\~не має\~права пред`являти\~свої вимоги\~за договором\~позики № 79779385 від 12.02.2024, тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. Щодо кредитних договорів № 12886-02/2024 від 12лютого 2024 року, № 39709-02/2024 від 23 лютого 2024 року та №29780-02/2024. 12 лютого 2024 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та [PERSON] укладено кредитний договір № 12886-02/2024. Кредитний договір укладено в електронній формі в який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.1 договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою процентів 2,50% в день, що застосовується у межах строку кредиту, тобто протягом 100 днів, відповідно до п.1.2 договору. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора про що свідчить п.8 договору кредиту, реквізити та підпис сторін. Пунктом 1.6 договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної карти № 5168-74ХХ-ХХХХ-1765 протягом одного робочого дня з прийняття рішення про видачу кредиту. До договору додається таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у якій містяться ті самі відомості, що й у договорі позики (а.с. 30 оберт). Відповідачем також підписаний паспорт споживчого кредиту (а.с. 31-32). 29.07.2024 між ТОВ «Стар файненс груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі також ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач) укладено договір факторингу № 29072024 у відповідності до умов якого ТОВ «Стар файненс груп» передає (відступає) ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до реєстру боржників, в тому числі за кредитним договором 12886-02/2024. Згідно із реєстром боржників до договору факторингу № 29072024 від 29.07.2024 Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] на суму 10500,00 грн. за кредитним договором № 12886-02/2024, яка складається із наступного: 3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 70500,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Підписуючи кредитний договір № 12886-02/2024від 12 лютого 2024 року відповідач визнав надані фінансовою компанією умови даного договору, тарифи та правила. Тобто, сторонами при укладенні договору були досягнути усі істотні умови договору Отже, з укладенням договору у позичальника виник обов`язок повернути ТОВ «Стар файненс груп» кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. 23 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №39709-02/2024 (а.с. 41-43). Згідно з пунктом 1.1 Договору, Товариство надало відповідачу кредит в розмірі 1000,00 грн на умовах зворотності, платності та строковості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та оплатити проценти за користування ним на умовах, визначених договором (а.с. 41). Відповідно до пункту 1.2. Договору, кредит надається на 120 днів. Дата надання кредиту 23.02.2024, дата повернення - 21.06.2024. Згідно з пунктом 1.4.1 Договору, процентна ставка становить 2,5 % в день. За пунктом 1.6 Договору, кредит надається в безготівковій формі на рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-хххх-1765 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W5218, про що свідчить розділ 8 Договору, адреса, реквізити та підпис сторін (а.с. 43 оберт). Відповідно до додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту 39709-02/2024 від 23.02.2024 сторони погодили графік платежів з 23.02.2024 по 21.06.2024, за яким загальна вартість кредиту - 4000,00 грн: 1000,00 грн - сума кредиту за договором та 3000,00 грн - проценти за користування кредитом (а.с.44-оберт). Також [PERSON] підписаний паспорт споживчого кредиту (а.с. 45-46). На підтвердження перерахунку коштів позивачем надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» відповідно до якої 23.02.2024 здійснено зарахування на картку, яка зазначена в Договорі 5168-74хх-хххх-1765 у сумі 1000 грн. (а.с.106). Згідно наданого розрахунку заборгованості первісним кредитором, борг відповідача за кредитним договором 39709-02/2024 від 23.02.2024 становить 4000 грн., з яких 1000,00 грн - сума кредиту за договором та 3000, 00 грн - проценти за користування кредитом (а.с.112-113 оберт). Крім цього,\~18 лютого 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання фінансового кредиту №29780-02/2024 (а.с.48-50). Згідно з пунктом 1.1 Договору, Товариство надало відповідачу кредит в розмірі 1000,00 на умовах зворотності, платності та строковості, а позичальник зобов`язався повернути кредит та оплатити проценти за користування ним на умовах, визначених договором (а.с.48). Відповідно до пункту 1.2. Договору, кредит надається на 120 днів. Дата надання кредиту 18.02.2024, дата повернення - 16.06.2024. Згідно з пунктом 2.4 Договору, процентна ставка становить 2,5 % в день. За пунктом 1.6 Договору, кредит надається в безготівковій формі на рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5168-74хх-хххх-1765 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Вказаний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора W8673, про що свідчить розділ 8 Договору, адреса, реквізити та підпис сторін (а.с. 50 оберт). Відповідно до додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №29780-02/2024 від 18.02.2024 сторони погодили графік платежів з 18.02.2024 по 16.06.2024, за яким загальна вартість кредиту - 4000, 00 грн: з яких 1000,00 грн - сума кредиту за договором та 3000, 00 грн - проценти за користування кредитом (а.с.51 оберт). Відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту (а.с. 52-53). На підтвердження перерахунку коштів позивачем надано довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» відповідно до якої 18.02.2024 здійснено зарахування на картку, реквізити якої визначені в Договорі, а саме 5168-74хх-хххх-1765 у сумі 1000 грн. (а.с.105). Згідно наданого розрахунку заборгованості первісним кредитором, борг відповідача за кредитним договором 29780-02/2024 від 18.02.2024 становить 4000 грн., з яких 1000,00 грн - сума кредиту за договором та 3000, 00 грн - проценти за користування кредитом (а.с.110-111 оберт). 25 липня 2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу 25072024, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 55-57). Згідно з витягом із Реєстру боржників до Договору факторингу №25072024 від 25.07.2024, заборгованість відповідача за кредитним договором № 39709-02/2024 складає 4000 грн, з яких: 1000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3000 грн - сума заборгованості за відсотками та за договором № 29780-02/2024 складає 4000 грн, з яких: 1000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 3000,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.59). Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та [PERSON] становлять відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що відповідачем [PERSON] було укладено в електронній формі, що згідно з п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору у письмовій формі, кредитний договір № 12886-02/2024 від 12.02.2024 з ТОВ «Стар Файненс Груп»; кредитний договір № 39709-02/2024 від 23.02.2024 та кредитний договір №29780-02/2024 від 18.02.2024 з ТОВ «Аванс Кредит». Факт укладення такого договору належним чином підтверджено доказами, наданими позивачем. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачкою на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачкою та первісними кредиторами не було б укладено. Підписання договорів відповідачем підтверджується змістом кредитних договорів, додатку до договорів, які містить усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові відповідача; дату народження та податковий номер відповідача, що співпадають зі зазначеними відповідачем у відзиві на позовну заяву; номер паспорта, телефон (ідентичний з номером телефону, зазначеним відповідачем у відзиві на позовну заяву ); адресу місця проживання, що співпадає зі зареєстрованим місцем проживання відповідача, зазначеним у відомостях відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради (а.с. 75). Отже, суд уважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення кредитних договорів саме відповідачем. Доказів повернення відповідачем у повному розмірі коштів, отриманих у кредит, матеріали справи не містять. Суд погоджується з аргументами позивача, викладеними ним у позовній заяві та у відповіді на відзив, та вважає, що позивачем доведено факт укладення кредитних договорів з додержанням письмової форми, визначеної законом, з дотриманням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію», такі договір підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовими ідентифікаторами у порядку, визначеному ст. 12 цього закону та умовами договору. Перерахунок на підставі укладених Договорів коштів підтверджується наданими позивачем довідками та ґрунтується на умовах договорів. Отримання кредитів відповідачем за вищевказаними договорами є доведеним позивачем та не спростованим відповідачем. Факт набуття позивачем права вимоги до відповідача за кредитними договорами та договорами позик суд уважає доведеним належними та достатніми доказами. Щодо нарахування відсотків за кредитними договорами: №12886-02/2024 від 12.02.2024, № 39709/2024 від 23.02.2024 та №29780-02/2024/2023 від 18.02.2024 суд зазначає наступне. Суд враховує, що умовами договорів чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір цих відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Згідно умов договорів, нарахування відсотків відбувалася в межах строку надання кредиту у розмірі відсотків, досягнутих сторонами правочину. Відтак доводи відповідача про те, що договори могли містити несправедливі умови судом до уваги не беруться, оскільки відповідач підписавши договори, погодився із їх умовами. Крім того відповідач не скористався своїм правом щодо відмови від укладення договору на підставі п.п. 2 п. 4.3 Договору. Твердження відповідача [PERSON] , про те, що боржник звільняється від відповідальності за невиконання зобов`язань, якщо це сталося через форс-мажорні обставин та воєнний стан, судом відхиляються, оскільки у п. 1 ч. 1 статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що особа не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (ч. 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»). Відповідно до ч. 1 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Єдиним належним документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), є сертифікат, виданий у порядку та на підставі статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 є загальним офіційним документом та не містить в собі ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. При цьому, відповідач не був позбавлений можливості відповідного звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18.12.2014, саме за спірним зобов`язанням. Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання. Наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто, дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, з урахуванням умов договору у даній справі, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №910/8580/22. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21 зазначено, що саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча і форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору. Відповідно до приписів ч. 1, ч. 6статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем не надано належних та достатніх доказів, у розумінні статей 77,80 ЦПК України, щодо неможливості своєчасного виконання зобов`язання внаслідок форс-мажорних обставин, а також доказів інформування позивача про характер обставин, що виникли, і причинного зв`язку між такими обставинами та невиконанням зобов`язань за договором. Самі по собі обставини, на які посилається відповідач у доводах відзиву, у контексті вищезазначених приписів Закону, не можуть бути безумовною підставою для звільнення його від виконання обов`язків щодо сплати кредитних коштів. Доказів відсутності у відповідача джерел доходу та відсутності можливості належним чином виконати зобов`язання, матеріали справи в собі не містять. Окрім цього, суд вважає, що доводи відповідача про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин є необґрунтованими враховуючи наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідност.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»(набрав чинності 02.04.2020)розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293цьогоКодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» постановлено установити карантин на усій території України з 12.03.2020, який тривав до 30.06.2023. Разом з тим, на території України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався. За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Позов був поданий після закінчення карантину але в період воєнного стану. Відтак, доводи відповідача, щодо пропуску позовної давності судом відхиляються, оскільки посилання останнього на пропуск строку позовної давності є необґрунтованими. Також варто зазначити, що строки позовної давності позивачем не порушені, тому підстав для застосування норм статей пропуску строку позовної давності відсутні. Докази, що спростовують позовні вимоги та розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, суду не надано. Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки в ході судового розгляду справи об`єктивно, на підставі наданих позивачем доказів, встановлено факт укладення відповідачем кредитних договорів, отримання ним коштів, а також неналежне виконання останнім умов договорів, існування заборгованості за кредитними договорами: № 12886-02/24 від 12 лютого 2024 року у розмірі 10500,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3000 грн, заборгованість за відсотками 7500 грн; за кредитним договором №39709-02/24 від 23 лютого 2024 року складає 4000,00 грн, з яких: 1000,00 грн - заборгованості за основною сумою боргу, 3000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором № 29780-02/2024 від 18 лютого 2024 року складає 4000,00 грн, з яких: 1000 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу; 3000 грн - сума заборгованості за відсотками. Виходячи з викладеного, з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами: № 12886-02/24 від 12 лютого 2024 року у розмірі 10500,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 3000 грн, заборгованість за відсотками 7500 грн; № 39709-02/24 від 23 лютого 2024 року складає 4000,00 грн, з яких: 1000,00 грн - заборгованості за основною сумою боргу, 3000,00 грн - сума заборгованості за відсотками; № 29780-02/2024 від 18 лютого 2024 року складає 4000,00 грн, з яких: 1000 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу; 3000 грн - сума заборгованості за відсотками; В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Розподіл судових витрат. Згідно статті 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2025\~рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2025 року складає 3028,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028 грн. 00 коп. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідача в загальному розмірі 18500,00 грн. Отже, процентне співвідношення задоволених вимог становить 36,63, % ((18500,00 грн. задоволені вимоги) / ( 50500,00 грн. заявлені позовні вимоги )*100%). З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1109 грн. 15 коп. (3 028,00* 36,63 %), який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Outcome: partial