Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовних вимог У січні 2025 року [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Давиденко К. В., звернувся до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт, що він є сином [PERSON] , померлого [INFO] , і [PERSON] , померлої [INFO] , та братом [PERSON] , померлої [INFO] . Разом з цим, просить встановити факт правовстановлюючих документів, а саме: державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 001120 виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 21 жовтня 2005 р на ім`я [PERSON] належить спадкодавцю [PERSON] , померлого [INFO] та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 001121 виданого Татарбунарською районною державною адміністрацією Одеської області 06 грудня 2006 року на ім`я [PERSON] належить спадкодавцю [PERSON] , померлої [INFO] . Обґрунтовуючи заяву, зазначив, що\~ [INFO] помер його [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка. Після смерті останнього фактично спадщину прийняли, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦПК України, мати заявника [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, що розташована на території Татарбунарської міської ради (за межами с. Дельжилер) Білгород-Дністровського району Одеської області. Після смерті матері спадщину фактично прийняли на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦПК України заявник та його сестра [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Вищезазначене спадкове майно заявник має право успадкувати як спадкоємець першої та другої черги за законом відповідно до ст. 1261, 1262 ЦК України. При зверненні до нотаріуса з приводу прийняття спадщини йому було відмовлено у вчинені такої нотаріальної дії з причини недоведеності родинних відносин зі спадкодавцями (розбіжності у написанні прізвища: [PERSON] ) та не надання доказів належності правовстановлюючих документів на зазначене вище майно. Зазначені розбіжності, на думку заявника, виникли через помилку посадової особи, які склали зазначені документи. У зв`язку з вищенаведеним, він вимушений звернутися до суду з даною заявою. Рух справи Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 23 січня 2025\~року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку окремого провадження. 12 лютого 2025 року ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області витребувано від Саратської державної нотаріальної контори копію спадкової справи щодо майна: [PERSON] , померлого [INFO] ; [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] . Доводи учасників справи Представник заявника, адвокат Давиденко К. В. у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій підтримав доводи заяви та просив провести розгляд справи провести за його відсутності та відсутності заявника (а.с. 92). Представник виконавчого комітету Татарбунарської міської ради у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення заяви не заперечує, просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 93). Відповідно до положень ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом З копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого Татарбунарським РВ ГУМВС України в Одеській області 05.01.2012 року (а.с.4) вбачається, що [PERSON] (заявник), народився [INFO] в\~с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від\~17\~січня 1967 року, виписаного\~\~російською мовою, батьками « [PERSON] » є « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 6). 26 лютого 1966 року укладено шлюб між « [PERSON] » та « [PERSON] », згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 26 лютого 1966 року, виписаного\~\~російською мовою, про що зроблено актовий запис за № 5. Після\~укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »\~\~(а.с.7). Згідно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 березня 2012 року, [PERSON] помер [INFO] в\~с.\~Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області (а.с.8). [PERSON] померла [INFO] в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 20.02.2018 р. (а.с.9) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від\~15\~червня 1973 року, батьками « [PERSON] , [INFO] » є « [PERSON] » та « [PERSON] ». Вказаний документ також виписаний російською мовою (а.с. 10). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27 вересня 2023\~року [PERSON] , померла [INFO] (а.с.11). Розпорядженням голови Татарбунарської районної державної адміністрації від 09 грудня 2004 року № 560/А-2004 «Про передачу у приватну власність земельних часток (паїв) на території Дмитрівської сільської ради, вирішено затвердити технічну документацію ТОВ «Вектор» по передачі земельних часток (паїв) в натурі на території Дмитрівської сільської ради; надати в приватну власність та видати державні акти на право приватної власності на землю для ведення особистого селянського господарства виробництва власникам земельних сертифікатів на право на земельну частку (пай) згідно додатку, на території Дмитрівської сільської ради загальною площею 2466,8\~га з них : ріллі 2466,8 га. (а.с.20) Згідно додатку до розпорядження Татарбунарської РДА Одеської області від 09.12.2004 № 560/А-2004 у списку громадян, яким відводяться земельні ділянки у приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території, під № 524 значиться [PERSON] , загальною площею земельної ділянки - 4,14 га та під [ADDRESS] значиться [PERSON] , загальною площею земельної ділянки - 4,14 га (а.с. 21-23). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ОД №001121 від 06.12.2006 року [PERSON] на підставі Розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Татарбунарського району Одеської області від 09.12.2004 № 50/А-2004 передається у приватну власність земельна ділянка, площею 4,14 гектарів в межах згідно з планом (а.с.12). Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ОД №001120 від 21.10.2005 року [PERSON] на підставі Розпорядження Татарбунарської районної державної адміністрації Татарбунарського району Одеської області від 09.12.2004 № 50/А-2004 передається у приватну власність земельна ділянка, площею 4,14 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13). 24 грудня 2024 року постановою Саратської державної нотаріальної контори Одеської області надано письмове роз`яснення [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій після смерті [PERSON] , у зв`язку з розбіжностями у поданих документах, а саме у державному акті на право приватної власності на землю й у свідоцтві про смерть останнього (а. с. 14, 15). Згідно з копією спадкової справи до майна померлого № 113/2024, заведеної 12\~квітня 2024 року Саратською державною нотаріальною конторою Одеської області спадкоємцям після смерті [PERSON] є його син [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні (а.с. 43-54). Постановою Саратської державної нотаріальної контори Одеської області від\~24.12.2024 р. підтверджується, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з розбіжностями у поданих документах (а. с. 15). Копією спадкової справи до майна померлого № 215/2018, заведеної 03 серпня 2018 року Саратською державною нотаріальною конторою Одеської області спадкоємцям після смерті [PERSON] є її син [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні (а.с. 70-90). Постановою Саратської державної нотаріальної контори Одеської області від 24.12.2024 р. підтверджується, що [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій,після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з розбіжностями у поданих документах (а. с.16). З копії спадкової справи до майна померлої № 85/2024, заведеної 20 березня 2024 року Саратською державною нотаріальною конторою Одеської області (а.с.55-90) спадкоємцям після смерті [PERSON] є її брат [PERSON] та син [PERSON] , який відмовився від прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні (а.с. 55-69). Мотивувальна частина Згідно з частинами першою, другою\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Вивчивши доводи заяви, а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява\~ [PERSON] \~про встановлення фактів, що мають юридичне значення підлягає задоволенню з огляду на таке. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2\~статті 293 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. За загальним правилом, у випадку, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту щодо родинних відносин між фізичними особами. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. При цьому, враховуючи що необхідні для підтвердження відповідних відомостей свідоцтва про народження, актові записи про народження втрачені, тому належним і допустимим доказом у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути саме показання свідків (постанова Верховного Суду від 02 грудня 2020 року (провадження № 61-15921св19)). Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 3 частини першої\~статті 318 ЦПК України\~у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого, повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт. Згідно\~ст. 319 ЦПК України\~у рішенні суду про встановлення факту, що має юридичне значення повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Юридичні факти\~це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Закон надає юрисдикції суду встановлювати факти, що мають юридичне значення, але при певних умовах: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно зі\~статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновки за результатами розгляду справи Встановлено, що відмова нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину пов`язана виключно з тим, що у поданих заявником документах є розбіжності у написанні прізвища його батьків та сестри: Балманжі-Балманжи-Бамажи-Балмажи, при цьому інші дані, зокрема, дати та місця народження, тощо, повністю співпадають. Вказане дає можливість дійти висновку, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , а [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною сестрою заявника. За вказаних обставин, перешкод у встановленні факту родинних відносин між зазначеними особами, суд не вбачає. Також встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 001120, на земельну ділянку площею 4,14 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий 21.10.2005 року на ім`я [PERSON] дійсно належав [PERSON] , який помер [INFO] , а державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 001121, на земельну ділянку площею 4,14 га, розташованої на території Дмитрівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий 06.12.2006 року на ім`я [PERSON] дійсно належав [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановлення вказаних фактів родинних відносин та належності правовстановлюючих документів безпосередньо породжує юридичні наслідки і необхідне заявнику для оформлення права на спадщину. Вирішення питання про розподіл судових витрат Відповідно до статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судовий збір необхідно залишити за заявником. На підставі викладеного,

Outcome: approved