Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом та просить стягнути з відповідача 16855,28грн. безпідставно стягнутих коштів. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 29.11.2020р. між позивачем та ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено кредитний договір №3268922. Правонаступником усіх прав та обов`язків ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» на підставі\~ договору відступлення права вимоги є ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ». 06.07.2021р., нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення з нього 14884,80грн. заборгованості за кредитним договором та пред`явлено його до виконання, вікдрито виконавче провадження. Рішенням суду від 15.02.2024р. зазначений виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Представник відповідача ТзОВ «УМ ФАКТОРИНГ» не скориистався правом подати відзив на позов. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06.07.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазановою О.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "УМ Факторинг" заборгованість за кредитним договором №3268922 від 29.11.2020р. за період з 13.12.2020р. по 09.062021р. в розмірі 14 284,80грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту в сумі 4800грн., відсотків в сумі 9484,80грн., та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 600грн.. Приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. 30.07.2021р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66329372 про примусове виконання зазначеного виконавчого напису, постанову звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 11.08.2021р. З відповіді №11607 від 24.09.2024р. та платіжної інструкції від 21.02.2024р. встановлено, що по виконавчому провадженню №66329372 приватним виконавцем Меленчуком В.І. стягнуто з [PERSON] 16855,28грн. Відповідно до статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина другастатті 1212 ЦК України). Аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі 910/1238/17). Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Крім того згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №910/9072/17). Отже для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якої це відбулося. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.08.2018 у справі № 334/2517/16-ц та від 13.01.2021 у справі № 539/3403/17). Подібний висновок також сформульовано у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №910/16334/19. Враховуючи з аналізу зазначених норм та враховуючи вказані висновки Верховного Суду, відповідно до п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України, положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави. Судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса, який слугував правовою підставою для стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» грошових коштів, визнано таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, в даному випадку відпала правова підстав, за якої відбулося стягнення грошових коштів з позивача, що відповідно до вже зазначених вище положень п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України, є підставою стягнення з відповідача вказаної суми стягнутих грошових коштів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved