Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Виконавчий комітет Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, звернувся до суду в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , та стягнення аліментів. Позовні вимоги вмотивовані тим, що в листопаді 2024 року до служби у справах дітей звернулася неповнолітня [PERSON] ,[INFO] , із заявою про позбавлення її матері, [PERSON] , батьківських прав. Згідно зі свідоцтвом про народження, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі. З 2020 року відповідач [PERSON] припинила відносини з батьком дитини, [PERSON] , та виїхала у невідомому напрямку, і тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Шлюб між батьками дитини розірвано на підставі рішення суду від 21.12.2023 року. З 2020 року дитина проживає з дідусем та бабусею по батьковій лінії. Відповідно до наказів начальника служби у справах дітей від 12.11.2024 року та 13.11.2024 року дитину поставлено на облік, як таку, що потрапила у складні життєві обставини та влаштовано в сім`ю бабусі [PERSON] . Батько дитини працює та проживає за кордоном, але постійно спілкується з дитиною та матеріально її утримує. Відповідач не виконує батьківські обов`язки відносно дочки, більше чотирьох років, проживає окремо від дитини, матеріально її не утримує, не цікавиться її життям, розвитком та навчанням. На засіданні комісії було затверджено висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою суду від 10.12.2024 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, залучено до участі у справі третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування. Ухвалою суду від 14.03.2025 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача - виконавчого комітету Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як органу опіки та піклування - Ткаченко С.Ю. підтримала позовні вимоги та пояснила, що [PERSON] , [INFO] , звернулася до служби у справах дітей із заявою про позбавлення її матері [PERSON] , батьківських прав. Мати з дитиною не спілкується, навчанням, вихованням та утриманням не займається. Мати була запрошена на комісію, однак вона не з`явилася. З`ясувавши всі обставини було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її дочки. В подальшому представник позивача подав заяву про завершення розгляду справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, будь-яких заяв або пояснень по суті позовних вимог суду не надала, відзив на позов не подала. В судовому засіданні представник третьої особи - виконавчого комітету Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування - Яковлев Ю.О. підтримав позовні вимоги позивача та просив їх задовольнити. Пояснив, що неповнолітня [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] , яка піклується про неї, контролює навчання та розвиток. Матір [PERSON] зв`язків не підтримує, матеріальної допомоги не надає, не спілкується і не вітає з днем народження. Батько постійно допомагає, надає кошти та підтримує зв`язок. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд на підставі ч.8 ст.178, ст.ст.223, 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.ч.1-5 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтями 8, 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї, є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати - юність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України, яка містить вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав відносно дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків. Згідно ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності; 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини. Згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] з 31.10.1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 21.12.2023 року справа № 398/5126/23 було розірвано (а.с.86). Згідно з витягів з реєстру територіальної громади, [PERSON] та неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.4,6). 11.11.2024 року неповнолітня [PERSON] , [INFO] , звернулась до служби у справах дітей із заявою про позбавлення її матері, [PERSON] , батьківських прав (а.с.9). Відповідно до наказу начальника Служби у справах дітей Приютівської селищної ради від 12.11.2024 року, [PERSON] , [INFO] , взято на облік дітей, які проживають в сім`ї, що потрапила в складні життєві обставини (а.с.25). Відповідно до наказу начальника Служби у справах дітей Приютівської селищної ради від 13.11.2024 року, [PERSON] , [INFO] , було тимчасово влаштовано у родину бабусі [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). Згідно з довідкою служби у справах дітей Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 20.11.2024 року, відповідач [PERSON] за період з серпня 2020 року по листопад 2024 рокуне зверталась до служби у справах дітей з приводу усунення перешкод у спілкуванні з дитиною або участі у її вихованні та утриманні, повернення неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно з листом директора Косівського ліцею від 12.11.2024 року № 1 вбачається, що протягом часу навчання [PERSON] , у цьому закладі, мати дитини [PERSON] не цікавилась її вихованням та навчанням. У серпні 2023 року дитина вибула до м. Олександрії (а.с.13). Згідно з листом директора гімназії імені Д.І. Чижевського Олександрійської міської ради від 11.11.2024 №494 та характеристики від 10.01.2025 року № 11 вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , навчається у 9-Б класі з серпня 2023 року та проживає в родині бабусі [PERSON] . Мати, [PERSON] , не займається навчанням та вихованням дитини, не відвідує батьківські збори, а також не надсилала жодних звернень до навчального закладу щодо доньки протягом її навчання. Натомість, батько дитини контактує з класним керівником по телефону, цікавиться навчанням та успіхами доньки (а.с. 12,44). Згідно з листом Костянтинівського старостинського округу від 14.11.2024 року №423 вбачається, що [PERSON] з 2020 року не проживає за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Протягом проживання за місцем реєстрації вона зарекомендувала себе з негативної сторони, тривалий час не займалась вихованням та утриманням дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Відповідно до копії рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.10.2015 року справа №398/2562/15-ц, зокрема [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.84-85). Згідно з копією постанови Олександрійського міськрайонного суд Кіровоградської області від 03.12.2014 року справа № 398/7721/14-п [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, за фактом неналежного виконання обов`язки щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своїх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , а саме: вдома відсутні продукти харчування, наявні алкогольні напої, санітарні умови в будинку - незадовільні. (а.с.87). Висновок практичного психолога КУ ЦНСП Приютівської селищної ради від 21.11.2024 року підтверджує факти відсутності батьківського піклування з боку [PERSON] щодо дочки [PERSON] , [INFO] . 19.11.2024 року було проведено консультування з неповнолітньою [PERSON] , [INFO] , яка проживає з бабусею. Було виявлено її напружений психоемоційний стан та недовіру, а також короткі, неконкретизовані відповіді на запитання. Бабуся взяла на себе основну роль вихователя та є ключовою фігурою підтримки для [PERSON] . З її слів, мати з батьком поїхали за кордон кілька років тому, залишивши дівчинку на виховання бабусі. Батько продовжує активно цікавитися життям дочки, телефонує та надсилає гроші. Натомість мати уникає контактів, рідко дзвонить і, за словами дівчинки, лише в стані алкогольного сп`яніння. Питання про матір викликають у [PERSON] емоційну напругу, злість та небажання згадувати її. Незважаючи на турботу бабусі, дитина відчуває внутрішній конфлікт, образу та емоційні страждання через ситуацію з матір`ю. Для стабілізації психоемоційного стану рекомендовано відвідування психолога (а.с.15). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що забрала онуку до себе через неналежне виконання матір`ю обов`язків. Дитина проживає з нею понад чотири роки, і за цей час матір жодного разу не поцікавилась донькою. [PERSON] повністю утримується за кошти батька, бабусі та дідуся. Бабуся влаштовувала онуку до навчального закладу та відвідує батьківські збори, вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що була сусідкою родини [PERSON] . [PERSON] завжди вживала алкоголь. [PERSON] , батько дітей, періодично виїжджав на заробітки та вдавався до кодування [PERSON] . Діти часто були недоглянутими, оскільки матір не займалася їх вихованням. Догляд за дітьми забезпечував батько. Питання про позбавлення батьківських прав вирішується судом з урахуванням усіх обставин справи, інтересів дитини та висновку органу опіки та піклування. Так, неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що живе з бабусею, має братів та сестер. Спілкується з батьком по інтернету раз на тиждень. Підтримує позов про позбавлення матері батьківських прав, бо остання не цікавиться її життям, не телефонує, з днем народження не вітає, матеріально не забезпечує. Її утримує тато та бабуся. Мати живе в Польщі, а батько в Германії, разом вони не живуть давно. [PERSON] зазначила, що певний період, коли матір приїжджала з Польщі, вона жила з нею, проте матір щоденно вживала алкоголь і не приділяла їй уваги. Догляд за нею тоді здійснювала бабуся, а утримував - батько. Згідно ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виконавчий комітет Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, як орган опіки та піклування, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її неповнолітньої дочки. Обґрунтовуючи такий висновок, орган опіки та піклування посилався на те, що відповідачка свідомо ухиляється та не виконує свої батьківські обов`язки (а.с.17-18). Виконавчий комітет Олександрійської міської ради, як орган опіки та піклування, надав висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її неповнолітньої дочки.Обґрунтовуючи такий висновок, орган опіки та піклування посилався на те, що відповідачка свідомо ухиляється та не виконує свої батьківські обов`язки (а.с. 42-43) Як вже зазначено, законодавчо передбачено можливість позбавлення батька/матері судом батьківських прав, якщо він/вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову частину виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, хоча мають реальну можливість для цього. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до роз`яснень, наданих у п.п.15,16,18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Згідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Згідно з ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141 СК України, випливає, що при вирішенні спору щодо позбавлення батьків батьківських прав, суд має враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом тільки в інтересах дитини. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком/матір`ю обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, відповідач свідомо та систематично не виконує свої батьківські обов`язки, а тому є всі правові підстави для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Статтею 51 Конституції України передбачений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у ст.180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач, як мати, зобов`язана матеріально утримувати дитину, та визначаючи аліменти в розмірі по 1/4 частці доходів, бере до уваги вищенаведені обставини справи. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява надійшла до суду 28.11.2024 року, отже аліменти стягуватимуться з вказаної дати. Згідно ч.3 ст.193 СК України, за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Аналіз вказаної норми передбачає, що якщо дитина не отримувала аліменти, то відповідачі, як батьки дитини, що позбавлені батьківських прав, повинні сплачувати аліменти на рахунок дитини, який відкритий у АТ «Ощадбанк», тому в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та у зв`язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнений позивач, в розмірі 2422,40 грн. (1211,20 грн. - судовий збір за немайнову вимогу про позбавлення батьківських прав та 1211,20 грн. - судовий збір за майнову вимогу про стягнення аліментів).

Outcome: approved