Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

19 лютого 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщину в вигляді 1\\2 частки квартири, як знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 30 січня 2025 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Оксани Величко та дізнався про те, що він пропустив строк на прийняття спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері, так як його батько розлічився з матір`ю, коли позивач ще був малолітнім. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 лютого 2025 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17 березня 2025 року. Вказаною ухвалою витребувано від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Величко Оксани Леонідівни належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . 11 березня 2025 року на адресу суду від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Величко Оксани Леонідівни надійшла інформація про те, що спадкова справі після смерті [PERSON] не заводилася. Через неявку сторін, підготовче засідання у справі, призначене на 17 березня 2025 року, судом відкладено та повторно призначено на 09 квітня 2025 року. 25 березня 2025 року на адресу суду від Білоцерківської міської ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, за наявними у спаржі доказами, на розсуд суду. 09 квітня 2025 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та залишення судових витрат за позивачем. Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 травня 2025 року. 25 березня 2025 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Білоцерківської міської ради, за наявними матеріалами у справі на розсуд суду. 09 квітня 2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача та підтримання позовних вимог у повному обсязі. За таких обставин суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за наявними у ній доказами, за відсутності сторін та їх представників у судовому засіданні. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріли справи судом встановлено наступне: Позивач є рідним сином померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с.11-13). [PERSON] на праві власності належала 1\\2 частки квартири, як знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). 12 серпня 2014 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала все своє майно своєму синові [PERSON] позивачу у справі (а.с.15). Приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Оксани Величко роз`яснено позивачу про те, що він пропустив строк на прийняття спадщини (а.с.17). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.48-49). [PERSON] за місцем проживання буда зареєстрована одна (а.с.33). При вирішенні справи суд виходить з наступного: Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно роз`яснень п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилається на тривалу хворобу та проходження лікування. Враховуючи наведене, відсутність відомостей про інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, а також незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви, перебування позивача закордоном у постійних закордонних відрядження, згідно робочого графіку, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання ним у встановленому законом порядку заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач, через наявність вищезазначених об`єктивних причин, пропустив строк подачі заяви до нотаріальної контори з поважних причин. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved