Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

У грудні 2024 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 15 травня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з [PERSON] договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3676801, за яким ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 10 000 гривень строком на 360 днів, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 2,00% в день. ТОВ «ЛінеураУкраїна» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000 гривень. У зв`язку з тим, що відповідач не виконував вказані грошові зобов`язання, у нього виник борг по поверненню кредиту в розмірі\~ 58 249 гривень 19 копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту 9 999 гривень 99 копійок, заборгованість за відсотками 48 249 гривень 20 копійок. 21 лютого 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» договір факторингу №21/02/2024, за яким ТОВ «ЛінеураУкраїна» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3676801 від 15 травня 2023 року. Станом на день пред`явлення позову відповідач не повернув борг за вказаним договором навіть частково. Тому ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3676801 від 15 травня 2023 року в розмірі 58 249 гривень 19 копійок. Ухвалою судді Баришівського районного суду від 17 січня 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання, в якому просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подала. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15 травня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з [PERSON] договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 3676701 (а.с.59-63), за яким ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 10 000 гривень строком на 360 днів, а [PERSON] зобов`язалась повернути кредит та сплатити за користування ним проценти в розмірі 2,00% в день. ТОВ «Лінеура Україна» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 10 000 гривень. Ця обставина підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-2202 від 22 лютого 2024 року (а.с.65). Однак [PERSON] неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3676801 від 15 травня 2023 року в розмірі 58 249 гривень 19 копійок, з яких заборгованість за тілом кредиту 9 999 гривень 99 копійок, заборгованість за відсотками 48 249 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.67-77). Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» та главою 73 «Факторинг» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до ч.4, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до цього Закону, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За правилом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.10561 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає чи зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановлено, що договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3676801 від 15 травня 2023 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора (а.с.79). У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Лінеура Україна» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подала докази на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3676801 від 15 травня 2023 року. 21 лютого 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» уклало з ТОВ «ФК«Кредит-Капітал» договір факторингу №21/02/2024 (а.с.82-92), за яким ТОВ «ЛінеураУкраїна» відступило позивачу право вимоги до [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3676801 від 15 травня 2023 року. Ця обставина підтверджується актом приймання-передач реєстру (а.с.94) та витягом з реєстру боржників до договору факторингу №21/02/2024 від 21 лютого 2024 року (а.с.93). Аналіз цих письмових доказів свідчить про те, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у встановленому порядку набуло прав та обов`язків кредитодавця за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3676801 від 15 травня 2023 року, укладеного відповідачем з ТОВ «Лінеура Україна». В матеріалах цивільної справи також відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] хоча б частково повернула означений борг. З огляду на це суд висновує про те, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належить стягнути борг за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3676801 від 15 травня 2023 року в розмірі 58 249 гривень 19 копійок. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок.\~\~ Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією від 26 листопада 2024 року (а.с.1).\~\~\~ Пред`явлений ним позов задоволений повністю. З огляду на це суд висновує, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривень 40 копійок.

Outcome: approved