Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

18.06.2024 року [PERSON] . Шепко звернувся в Ківерцівський районний суд Волинської області із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, мотивуючи заяву тим, що він проживає разом із своєю бабусею [PERSON] , яка є інвалідом першої Б групи по загальному захворюванню. У зв`язку з захворюванням [PERSON] , стан її здоров`я з кожним роком значно погіршується, оскільки вона перенесла ішемічний інсульт. Бабуся постійно скаржиться на загальну слабкість, головокружіння, запаморочення, постійну головну біль, більше одного року є лежачою. Чоловік бабусі - [PERSON] помер, її дочка [PERSON] має поганий стан здоров`я, хворіє гіпертонічною хворобою ІІ ст, стенокардія, дифузорний кардіосклероз, а сестра заявника - [PERSON] померла. Просить призначити судово-психіатричну експертизу і за її результатами визнати [PERSON] недієздатною. Розпорядженням Голови Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.06.2024 року, у зв`язку з неможливістю утворити склад суду для розгляду справи у зв`язку з неможливістю призначення присяжних на справу, в порядку\~статті 31 ЦПК України, цивільна справа за заявою [PERSON] передана на розгляд Рожищенському районному суду Волинської області, в який надійшла 25.06.2024 року (ас 27). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2024 року, заява передана на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 29). Згідно протоколу автоматичного визначення присяжних від 25.06.2024 року, визначені основні присяжні: О.Л. Лавренюк, М.М. Максимюк (ас 30). Ухвалою головуючого судді від 27.06.2024 року заява А.М. Шепко прийнята до розгляду та відкрито окреме провадження у справі, залучено заінтересовану особу - [INFO] , залучено адвоката для Н.Д. Герасимчук (ас 31-34). Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 08.08.2024 року у справі було призначено судово-психіатричну експертизу, а провадження - зупинено (ас 66-69). 28.04.2025 року з Волинської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» надійшов висновок судово-психіатричного експерта №111 від 10.02.2025 (ас 78-80). Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 08.05.2025 року провадження у справі поновлено і призначено судове засідання на 08.05.2025 року (ас 95-96). Учасники судового процесу були вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи. 29.04.2025 року заявник подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить заяву задовольнити (ас 88). 29.04.2025 року заінтересована особа [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить заяву задовольнити (ас 89). 30.04.2025 року представник [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та у відсутності [PERSON] (ас 90). 07.05.2025 року представник виконавчого комітету Ківерцівської міської ради Луцького району Волинської подала заяву, в якій просить судове засідання проводити у її відсутності, щодо вирішення справи покладається на розсуд суду (ас 92). Суд ухвалив: проводити розгляд справи у відсутності учасників справи, згідно ч. 1 статті 223, частини 3 статті 294 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без виклику учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 08.05.2025 року - дата складення повного судового рішення. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд установив таке. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] є рідним онуком [PERSON] , яка є інвалідом першої Б групи по загальному захворюванню довічно. Чоловік [PERSON] помер, дочка [PERSON] має поганий стан здоров`я, хворіє гіпертонічною хворобою ІІ ст, стенокардією, дифузорним кардіосклерозом, а сестра заявника - [PERSON] померла. Догляд за [PERSON] здійснює заявник, який проживає разом з нею за однією адресою. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №111 від 10.02.2025 року, [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі вигляді судинної деменції і внаслідок цього не здатна розуміти значення своїх дій та не може керувати ними. Дані обставини підтверджуються письмовими доказами: довідкою до акта огляду МСЕК від 09.01.2024 року (ас 6), актом від 25.01.2024 року (ас 7), актом обстеження житлово-побутових умов від 22.05.2024 року (ас 8), повторним свідоцтвом про шлюб від 11.02.2020 року (ас 9), свідоцтвом про народження від 20.10.1964 року (ас 10), свідоцтвом про народження від 17.06.1987 року (ас 11), випискою з медичної карти стаціонарного хворого №2403 від 08.11.2023 року (ас 12), випискою з медичної карти стаціонарного хворого №2482 від 13.11.2023 року (ас 13), довідкою КП «Ківерцівське РТМО» від 09.02.2024 року (ас 14), свідоцтвом про смерть від 30.06.2020 року (ас 15), свідоцтвом про смерть від 27.09.2006 року (ас 16), довідкою Ківерцівської міської ради від 10.01.2024 року (ас 17), паспортом громадянина України [PERSON] від 28.08.1996 року (ас 18), витягом з реєстру територіальної громади від 28.05.2024 року (ас 19), паспортом громадянина України [PERSON] від 17.01.1992 року (ас 20), паспортом громадянина [PERSON] (ас 21), витягом з реєстру територіальної громади від 06.02.2024 року (ас 22), висновком судово-психіатричного експерта № 111 від 10.02.2025 року (ас 78-80). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Відповідно до\~статті 30 ЦК України\~цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно частини 1\~статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до\~статті 3 Закону України «Про психіатричну допомогу»\~(далі Закон) кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 вказаного Закону\~визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (частина 1 статті 7 Закону). Враховуючи вищенаведене у сукупності, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що оскільки [PERSON] внаслідок хронічного стійкого психічного розладу у вигляді судинної деменції позбавлена можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то наявні підстави для визнання її недієздатною, а тому заява [PERSON] підлягає до задоволення. Відповідно до частини шостої\~статті 300 ЦПК України\~строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до частини 1\~статті 40 ЦК України\~фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Крім того, суд зазначає наступне. Правилами\~статті 41 ЦК України\~передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. У відповідності до частини 1\~статті 55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 58 ЦК України\~визначено, що опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. За встановлених у судовому засіданні обставин, суд доходить висновку про необхідність встановлення опіки над [PERSON] , яка в силу свого психічного здоров`я, не усвідомлює значення своїх дій і не може керувати ними.

Outcome: approved