Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

27.11.2024 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» звернулося до Кузнецовського (нині - Вараського) міського суду Рівненської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість в загальній сумі 47860,00 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 06.12.2022 року відповідач [PERSON] уклав кредитний договір №6160995 (далі - кредитний договір №6160995 від 06.12.2022 року) з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авентус Україна», на підставі якого відповідачу були перераховані кредитні кошти на його картковий рахунок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № [NUMBER] в сумі 20000,00 грн. Вказаний кредит було надано строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора та підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно укладеного договору факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 року, право вимоги за кредитним договором №6160995 від 06.12.2022 року перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] на суму 47860,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 20000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 27860,00 грн. У подальшому, відповідно до умов укладеного договору факторингу №31.07/24-Ф від 31.07.2024 року, право вимоги по кредитному договору №6160995 від 06.12.2022 року перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції», за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] на суму 47860,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 20000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 27860,00 грн. Таким чином, у відповідача [PERSON] утворилася заборгованість перед позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» за кредитним договором №6160995 від 06.12.2022 року в загальному розмірі 47860,00 грн. Окрім цього, позивач зазначає, що ним понесено витрати у зв`язку із розглядом вказаної справи, які складаються із витрат по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., які просить стягнути із відповідача. У судове засідання представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» - адвокат Дідух Є.О., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести у його відсутності, позов просив задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-сайті судової влади України, повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав. Тому, судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. Підставами для такого висновку суду є наступне. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Судом встановлено, що 06.12.2022 року відповідач [PERSON] уклав кредитний договір №6160995 від 06.12.2022 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авентус Україна», на підставі якого відповідачу надано кредитні кошти в сумі 20000,00 грн. Вказаний кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем кредитора та підписано відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором A950639. Згідно умов договору, відповідачу [PERSON] було надано кредитні кошти в сумі 20000,00 грн., строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 06.12.2022 року кредитні кошти в сумі 20000,00 грн. були перераховані відповідачу [PERSON] на його картковий рахунок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № [NUMBER] , що підтверджується додатком до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авентус Україна» за вих.№2651 від 02.10.2023 року, номер транзакції відправлення згідно зведеного реєстру - 184060741. Згідно укладеного Договору факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 року, право вимоги за кредитним договором №6160995 від 06.12.2022 року перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] на суму 47860,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 20000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 27860,00 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників - додаток №1 до договору факторингу №26.09/23-Ф від 26.09.2023 року. У подальшому, відповідно до умов укладеного договору факторингу №31.07/24-Ф від 31.07.2024 року, право вимоги по кредитному договору №6160995 від 06.12.2022 року перейшло від Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції», за яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] на суму 47860,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 20000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 27860,00 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників - додаток №1 до договору факторингу №31.07/24-Ф від 31.07.2024 року. Таким чином, у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором №6160995 від 06.12.2022 року в розмірі 47860,00 грн., що підтверджується розрахунок, проведений первісним кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авентус Україна». При цьому, суд зазначає, що відповідачем не подано до суду ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких заперечень відносно позову, ні належних і допустимих документальних доказів на спростування вимог, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] не спростовував розрахунок заборгованості, надавши власний розрахунок позивачу. Разом з цим, суд вважає, що перехід права вимоги за кредитним договором проведено згідно вимог законодавства, про що суду позивачем надано належні та допустимі докази. Кредитний договір з первісним кредитором, за яким ТОВ «Українські Фінансові Операції» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги, підписаний електронним підписом [PERSON] , використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора та без здійснення входу ним на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Доказів того, що персональні дані [PERSON] (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані первісним кредитором чи іншими особами для укладення кредитних договорів від його імені, матеріали справи не містять. Звернення [PERSON] до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій, матеріали справи також не містять. Відповідач [PERSON] не оскаржував правомірність укладеного договору у судовому порядку. Окрім того, встановлено, що у відповідності до умов укладеного договору передбачено умови та строки нарахування відсотків за користування коштами, при цьому, визначено, що відповідач зобов`язувався повернути кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. При цьому, суд зауважує, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним договором у ТОВ «Українські Фінансові Операції», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Доказів про часткове чи повне погашення [PERSON] заборгованості за кредитним договором №6160995 від 06.12.2022 року суду не надано. Таким чином, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №6160995 від 06.12.2022 року в сумі 47860,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту - 20000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 27860,00 грн. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує, крім інших обставин, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи та чи є розмір таких витрат обґрунтованим. Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» в позові заявлено, що судові витрати позивача на правничу допомогу склали 10000,00 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що\~витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони.\~У разі недотримання вищезазначених вимог, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат у справі, до суду надано: договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» та адвокатом Дідухом Є.О.; акт приймання-передачі наданих послуг №6160995 від 17.09.2024 року; детальний опис наданих послуг від №6160995 від 17.09.2024 року. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу, суд враховуючи обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 01.08.2024 року та додаткової угоди до нього, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та обсяг виконаних робіт, ціну позову та (або) значення справи для сторони, вважає, що витрати за надання професійної правничої допомоги адвоката, понесені позивачем, підлягають до часткового задоволення в розмірі 2000,00 грн. Окрім того, з [PERSON] на користь ТОВ «Українські Фінансові Операції» підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 2422,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: partial