Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від всіх доходів позивача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що до дитячого будинку сімейного типу родини [PERSON] було влаштовано малолітнього [PERSON] , [INFO] матір`ю якої є відповідач. На даний час дитина проживає в дитячому будинку сімейного типу, знаходиться на утриманні позивача. Відповідач не виконує свої обов`язки щодо утримання неповнолітньої дитини. Батько дитини вказаний в свідоцтві про народження відповідно до ст. 135 СК України. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі частки всіх видів заробітку, і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток та оголошенням про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 256-5\~СК України\~дитячий будинок сімейного типу\~окрема сім`я, що створюється за бажанням подружжя або окремої особи, яка не перебуває у шлюбі, для забезпечення сімейним вихованням та спільного проживання не менш як п`яти дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування. За змістом ст.ст. 256-6-256-7 СК України батьки-вихователі подружжя або окрема особа, що не перебуває у шлюбі, які взяли дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, для виховання та спільного проживання. Батьки-вихователі несуть обов`язки по вихованню та розвитку дітей, передбачені статтею 150 цього Кодексу. Батьки-вихователі є законними представниками дітей і діють без спеціальних на те повноважень як опікуни або піклувальники. Вихованцями дитячого будинку сімейного типу є діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування. Статтею 256-8 СК України передбачено, що рішення про створення дитячого будинку сімейного типу приймається районною в місті Києві чи Севастополі державною адміністрацією, виконавчим комітетом міської, районної у місті (у разі її створення), селищної, сільської ради в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Між батьками-вихователями та органом, який прийняв рішення про створення дитячого будинку сімейного типу, на основі типового договору укладається договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. [PERSON] вказаний батьком дитини відповідно до ст. 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 10.04.2019 позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з розпорядженням Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області №133 від 06.06.2019 [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, у зв`язку з тим, що батько записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, а мати позбавлена батьківських прав відносно дитини. На підставі розпорядження Балаклійської міської військової адміністрації Харківської області № 1024 від 20.03.2024 року малолітній [PERSON] , [INFO] , був влаштований на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] , де перебуває і на цей час. Відповідно до ч. 2 ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5 ст. 150 СК України). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов`язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що відповідач, як мати, зобов`язана матеріально утримувати дитини, та визначаючи розмір аліментів бере до уваги вищенаведені обставини справи, у тому числі й матеріальне становище дитини, яка проживає у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] . За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ч. 3 ст. 193 СК України). Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved