Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

В провадженні Малинського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа №283/752/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи проводити стягнення з 14.03.2014, допустивши негайне виконання в межах платежу за один місяць. Стягнуто з [PERSON] судові витрати в сумі 243,60 грн. 28.02.2025 до Малинського районного суду Житомирської області надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення з [PERSON] аліментів.\~ В обґрунтування заяви позивач зазначила, що в березні 2014 року вона звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому просила стягувати з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 26 травня 2014 року Малинським районним судом Житомирської області було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, яким вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи проводити стягнення з 14.03.2014. Проте зазначає, що при виготовлені повного тексту рішення судом першої інстанції було допущено описку, а саме зазначено про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини заробітної плати. Вказує, що на даний час [PERSON] крім заробітної плати отримує і пенсію, однак аліменти з пенсії останнього державним виконавцем не стягуються, оскільки у повному тексті рішення суду від 26.05.2014 зазначено про стягнення аліментів лише із заробітної плати. Враховуючи викладене просила задовольнити заяву та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , у розмірі частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 березня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття. Розгляд заяви проводити без її участі. [PERSON] заперечив проти винесення судом додаткового рішення, звернувся до суду із запереченнями та письмовими поясненнями, в яких вказав, що розгорнуте рішення Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року, винесене на підставі ретельного аналізу всіх фактичних обставин справи та аргументів учасників, з урахуванням правових підстав і мотивів, відобразив повну позицію суду, має вищу юридичну силу, оскільки є деталізованим і обґрунтованим викладенням судової волі, є остаточним джерелом, що пояснює висновки суду у разі виникнення питань або суперечностей, а також використовується для примусового виконання через виконавчі органи. Починаючи з березня 2014 року і по теперішній час він систематично та своєчасно сплачує аліменти на утримання сина та не має заборгованостей. Зокрема щомісячний платіж сплачених ним аліментів становить частину заробітної плати, що залежно від суми, в середньому складає від 70 % до 120 % прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Тому просив відмовити в задоволенні заяви [PERSON] від 28 лютого 2025 року про ухвалення додаткового рішення. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні відповідач підтримав свою позицію, викладену у запереченні, просив відмовити в ухваленні додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи в межах питання, яке розглядається, суд приходить до висновку про наступне. Як встановлено з матеріалів справи, що 14 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] ,в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-2). У вступній та резолютивній частинах рішення Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року, які були оголошені у судовому засіданні зазначено наступне: «Позов задовольнити. Стягувати з [PERSON] , [INFO] ,ід. н. [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ід.н. [NUMBER] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи проводити стягнення з 14.03.2014, допустивши негайне виконання в межах платежу за один місяць»(а.с.31). У повному тексті рішення Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року зазначено наступне: «Позов задовольнити. Стягувати з [PERSON] , [INFO] , ід. н. [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , ід.н. [NUMBER] , на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітної плати, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи проводити стягнення з 14.03.2014, допустивши негайне виконання в межах платежу за один місяць» (а.с.32). Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.\~Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Тобто додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти. У наведеній правовій нормі міститься виключний перелік умов, за наявності яких суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення. Тлумачення частин першої та другої\~статті 270 ЦПК України\~дозволяє дійти висновку, що головне значення додаткового рішення полягає у забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом внаслідок неналежного виконання вимог частини першої\~статті 264 цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 липня 2023 року у справі №911/3312/21 (провадження № 12-43гс22) вказала, що неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. Однак, через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі при прийнятті додаткового рішення скасовувати чи змінити первісне рішення, проте він має право виправити деякі його недоліки. Велика Палата Верховного Суду висновує, що термін «ухвалення» додаткового судового рішення, а не термін «розгляд» законодавцем застосовано з метою, щоб підкреслити необхідність буквального тлумачення такого поняття відповідно до\~статті 259 ЦПК України\~(статті 233 ГПК України). Таке тлумачення є релевантним для з`ясування змісту положення другого речення частини третьої\~статті 270 ЦПК України\~(частини третьої\~статті 244 ГПК України), коли йдеться про усунення неповноти судового рішення, тобто відсутності у резолютивній частині рішення висновків щодо результатів розгляду справи. При цьому презюмується, що позовні вимоги та заперечення, докази, подані на їх обґрунтування, судом розглянуті згідно з вимогами\~статей 209 - 246 ЦПК України\~(статей 201 - 221 ГПК України), а розгляд справи належним чином відображений в описовій та мотивувальній частинах рішення. У протилежному випадку неповнота судового рішення може бути усунута шляхом його перегляду в апеляційному (касаційному) порядку, а не через ухвалення додаткового рішення. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №1540/4122/18 (адміністративне провадження №К/9901/36261/19) зазначив, що процесуальний інститут додаткового рішення дозволяє виправляти помилки суду, спричинені недотриманням обов`язку, зокрема, про необхідність надання судом відповідей на всі заявлені позивачем вимоги. Отже, додатковим судовим рішенням вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази. У даній справі встановлено, що [PERSON] , звертаючись 14 березня 2014 року до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, заявляла вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 26 травня 2014 року фактично вимога [PERSON] про стягнення аліментів задоволена, проте така вимога не вирішена судом у відповідності до ст. 183 СК України. Статтею 183\~СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Проте, 26 травня 2014 року судом не були вирішені вимоги [PERSON] про стягнення аліментів у відповідності до вимог\~ст. 183 СК України\~у редакції, що діяла станом на день розгляду позову, яка передбачала чітке зазначення словосполучення «частка заробітку (доходу)», натомість суд у повному тексті судового рішення вказав визначення «заробітна плата», що не є тотожним «заробітку (доходу)». Заява про ухвалення додаткового рішення подана в межах строку виконання рішення, оскільки аліменти за рішенням суду від 26.05.2014 визначено стягувати до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Таким чином, суд вважає можливим задовольнити вимоги [PERSON] , в зв`язку з чим у даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення суду. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved