Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.12.2017 року Буринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №76, від якого вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що подружнє життя у них не склалося, через постійні сварки та непорозуміння, оскільки між ним та відповідачкою різниця у віці складає 18 років, у зв`язку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинено. Посилаючись на те, що збереження сім`ї суперечить його інтересам, просив шлюб між ними розірвати. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 07.04.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Від відповідачки також надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій вона не заперечує поти розірвання шлюбу. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 08.12.2017 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Буринським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №76. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (виданого повторно) (а.с.7). Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копій свідоцтв про народження (виданих повторно) (а.с. 8, 10). Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові, сторони не підтримують подружніх стосунків, про надання строку на примирення не просять. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка не заперечує, визнавши позовні вимоги, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача, понесені ним судові витрати по сплаті судового збору, в сумі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved