Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

29 серпня 2024 року представник заявника звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , встановлення опіки над нею та призначення опікуном Новосанжарський дитячий будинок-інтернат в особі директора. В заяві\~посилається на\~те,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] \~є інвалідом\~першої «А»\~групи з\~дитинства.\~На підставі\~путівки Управління\~соціального захисту\~населення Полтавської\~обласної державної\~адміністрації від\~19\~липня 2019\~року №\~147\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~направлена до\~Новосанжарського дитячого\~будинку-інтернату,\~де знаходиться\~на повному\~державному утриманні\~з 02.07.2019\~по даний\~час.\~За повідомленням\~Відокремленого підрозділу\~-\~Обласна консультативна\~психоневрологічна поліклініка\~зі стаціонаром\~№1\~від 18.07.2023\~№38.1-21/2553\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~за результатами\~огляду ЛКК\~закладу має\~діагноз:\~тяжка розумова\~відсталість з\~вираженими порушеннями\~поведінки,\~з соціально-побутовою\~дезаптацією з\~надзвичайною залежністю\~від постійного\~стороннього догляду\~та нездатністю\~до самообслуговування.Згідно Довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії виданої Спеціалізованою психіатричною МСЕК від 16.05.2024 серії 12 ААГ №110865, [PERSON] з 19.04.2024 встановлено першу групу інвалідності «А», інвалідність з дитинства. За висновком комісії потребує постійного стороннього догляду, нагляду та допомоги. По стану здоров`я потребує догляду, нагляду і перебування у дитячому будинку -інтернаті. Мати [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~( [INFO] ,\~уродженка і\~зареєстрована за\~адресою:\~с.\~Штомпелівка,\~Хорольського району\~Полтавської області)\~за рішенням\~Хорольського районного\~суду Полтавської\~області від\~18.09.2007\~року у\~справі №2-о-45/07\~визнана безвісти\~відсутньою з\~27\~серпня 2006\~року.Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 10.07.2019 року № 00023352625. Оскільки [PERSON] за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та допомоги і потребує опіки, просить суд визнати її недієздатною та встановити опіку і призначити над нею опікуна. Ухвалою суду від 02.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження (а.с. 27-28). Ухвалою суду від 23.10.2024 у справі призначено проведення судово-психіатричної експертизи, у зв`язку з чим провадження у справі зупинено (а.с.93-94). Ухвалою суду від 08.04.2025 провадження у справі відновлено (а.с. 106). У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, просила її задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Новосанжарського дитячого будинку - інтернат директор Зінченко Ю.М., в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 112). Відповідно до абзаців 2 та 3 частини 1 статті 299 ЦПК України, питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я. Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу. 29 квітня 2025 року до суду надійшла заява Новосанжарського дитячого будинку-інтернату, за змістом якої адміністрація закладу повідомила, що [PERSON] не може брати участі у судовому засіданні за станом здоров`я, тому просили розглянути справу без її участі (а.с. 117). Поряд із цим у судове засідання з`явився адвокат особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною - [PERSON] , що відповідає вимогам частини 1статті 299 ЦПК України, який проти задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна не заперечував. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, адвоката особи стосовно якої розглядається справа, дослідивши письмові докази, висновок експерта, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є інвалідом першої «А» групи з дитинства безстроково, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 110365 від 16.05.2024 (а.с.12). З 02.07.2019 [PERSON] , [INFO] , знаходиться в Новосанжарському дитячому будинку - інтернаті на повному державному утриманні (а.с. 13, 14, 15). Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 172 від 18.03.2025, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості. Наявний у [PERSON] стійкий хронічний психічний розлад є таким що, позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 102-105). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Європейський суд з прав людини в рішенні від 27 березня 2008 року у справі «Штукатуров проти Росії» (заява № 44009/05) зазначив, що, вирішуючи справу про визнання особи недієздатною виключно на підставі письмових доказів, не побачивши і не почувши особу, суд порушив її право на справедливий судовий розгляд, передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Про необхідність надання доступу до суду навіть особам, які вже визнані недієздатними, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції наголошується у рішенні ЄСПЛ від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (заява № 49069/11). \~ Конституційний Суд України у Рішенні від 1 червня 2016 року у справі № 2-рп/2016 зазначив, що недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод; хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, у тому числі право на свободу та особисту недоторканність, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України «Про психіатричну допомогу» особи, яким надається психіатрична допомога, мають право на особисту участь у судових засіданнях, висловлення своєї думки щодо висновків лікарів-психіатрів у судовому засіданні при вирішенні питань, пов`язаних із наданням їм психіатричної допомоги та обмеженням у зв`язку з цим їх прав. Таким чином, особа, щодо якої розглядається справа окремого провадження про визнання її недієздатною, має право на участь у слуханні справи та на справедливий розгляд своєї справи. Зокрема, така особа повинна бути повідомлена про розгляд справи, їй має бути роз`яснено її права, вона повинна мати можливість за бажанням скористатися безоплатною правовою допомогою і брати участь у судових засіданнях. Навіть у разі наявності реальних, доведених застережень щодо небезпеки безпосередньої участі цієї особи у розгляді справи для інших осіб або для неї самої суд повинен, принаймні, мати візуальний контакт із такою особою, а краще опитати її (за необхідності дистанційно, у режимі відеоконференції). Суд, на виконання вищезазначених вимог залучив особу, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною до участі у якості заінтересованої особи, вчинив дії щодо належного повідомлення цієї особи про розгляд справи, доручив Полтавському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката [PERSON] , [INFO] , для представництва її інтересів під час розгляду даної цивільної справи. У висновку судово-психіатричного експерта №172 від 18.03.2025 вказано, що [PERSON] при огляді знаходиться в примітивному збудженні. Мова відсутня, мовному контакту недоступна, на власне ім`я реагує криком. Знімає шапку і кидає на підлогу, вигукує незрозумілі звуки. Вищі психічні функції: пам`ять, мислення, інтелект не сформовані, навики самообслуговування відсутні. Емоційно виражено примітивна, неадекватна ситуації, схильна до нанесення собі самопошкоджень. Фізіологічні відправлення не контролює. Безпорадна та виражено залежна в задоволенні основних життєвих потреб від сторонніх осіб (а. с. 104 на звороті). За повідомленням Новосанжарського дитячого будинку-інтернату [PERSON] не може брати участь в судовому засіданні за станом здоров`я (а.с.117). Залучений за ухвалою суду представник [PERSON] адвокат Чуй А.І. висловив позицію щодо необхідності визнання її недієздатною та призначення опікуна. Відповідно до\~рішення Хорольського\~районного суду\~Полтавської області\~від 18.09.2007\~року мати\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~( [INFO] ,\~уродженка і\~зареєстрована за\~адресою:\~с.\~Штомпелівка,\~Хорольського району\~Полтавської області)\~визнана безвісти\~відсутньою з\~27\~серпня 2006\~року (а.с.17-18). Відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 10.07.2019 року № 00023352625 (а.с.19-20). З урахуванням медичної документації та даних, отриманих в результаті проведеної судово-медичної експертизи суд дійшов висновку про наявність визначених законом підстав для визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням характеру та ступеня психічного розладу [PERSON] , суд вважає доцільним визначити максимальний строк дії рішення - 2 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 41, ч.1 ст. 60 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Згідно зі ст. 66 ЦК України якщо над фізичною особою, яка перебуває у навчальному закладі, закладі охорони здоров`я або закладі соціального захисту населення, не встановлено опіку чи піклування або не призначено опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над нею здійснює цей заклад. Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Рішенням виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області № 274 від 15.08.2024, надано згоду на встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] і призначення опікуном над нею Новосанжарського дитячого будинку інтернату в особі директора (а.с.24). Враховуючи, що [PERSON] є підопічною Новосанжарського дитячого будинку-інтернату з 02.07.2019, суд вважає доцільним призначити вказаний заклад - Новосанжарський дитячий будинок-інтернат, в особі директора, опікуном над підопічною [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законодавством підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved