Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Обгрунтовуючи який посилалася на те, що на початку 2022 року між нею та відповідачем виникла домовленість про придбання нею у нього житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованими в [ADDRESS] . Домовившись про ціну та усі істотні умови договору купівлі-продажу вона сплатила відповідачеві вартість будинку в сумі 5\~900 дол. США, що становить 249\~369 грн. На підтвердження цього відповідач написав їй розписку 22 лютого 2022 року, в якій пообіцяв нотаріально посвідчити укладений між ними договір після виготовлення ним документів на будинок. Також відповідач передав їй усі документи на цей будинок і вона одразу ж вселилася до будинку. Однак через кілька місяців після початку війни відповідач припинив відповідати на її телефонні дзвінки, так і не оформивши договір купівлі-продажу та таким чином ухиляється від нотаріального посвідчення договору. У зв`язку з цим просить суд визнати дійсним укладений 22 лютого 2022 року між нею та відповідачем договір купівлі-продажу житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованими в [ADDRESS] . Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 21 січня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 14 лютого 2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи. При розгляді справи позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. На підставі письмової розписки від 22 лютого 2022 року [PERSON] здійснив продаж житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованими в [ADDRESS] , [PERSON] . Вартість будинку склала 5\~900 дол. З цієї ж розписки вбачається, що грошові кошти оплачені на умовах виготовлення повного пакету документів для оформлення договору купівлі-продажу на ім`я [PERSON] з представником [PERSON] за довіреністю [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, розташованими в [ADDRESS] , є померла особа - [PERSON] . Як вбачається з довідки № 248 від 30 травня 2024 року Новоміського старостинського округу, [PERSON] з лютого 2022 року і по даний час без реєстрації проживає в [ADDRESS] . Допитана свідок [PERSON] пояснила суду, що вона була присутня при написанні відповідачем розписки про отримання грошей від [PERSON] в рахунок купівлі будинку в селі Красне Тиврівського району Вінницької області. Згідно ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст.16\~ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, сере іншого і визнання права. Підстави набуття права власності регламентовані статтею 328 ЦК України. Згідно ч.1 ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.3 ст.640\~ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Статтею 657\~ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до п.13 постанови пленуму\~Верховного Суду\~України №\~9\~від 06\~листопада 2009\~року з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. При розгляді таких справ суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Відповідно до частини другої статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Неможливість здійснення нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, у зв`язку із ухиленням продавця та сторони в договорі купівлі-продажу від укладення письмового та нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, та з чого вбачається втрата можливості з цієї причини його посвідчити, є обов`язковими умовами для визнання правочину дійсним згідно зі ст.220 ЦК України. Під ухиленням від нотаріального посвідчення договору має розумітися як активна протидія цьому, так і пасивне небажання вчинити цю дію. Відповідно до ст.334\~ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом, при цьому право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч.1 ст.392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи вищевказані норми закону, суд звертає увагу на те, що договір купівлі-продажу може бути укладений з особою яка є власником майна. У той же час, позивачкою не додано до матеріалів справи жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] прийняв спадщину на житловий будинок з усіма господарськими будівлями і спорудами за адресою: в [ADDRESS] , тобто набув у встановленому законом порядку право власності на дане майно та мав право вчиняти дії з його відчуження. У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про недоведеність наявності у відповідача [PERSON] права вчиняти дії з продажу вказаного житлового будинку. Враховуючи вищевказане, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, а тому у їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed