Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 13.05.2025 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.05.2025. Позивач [PERSON] , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 березня 2025 року у справі відкрито провадження, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позовна заява мотивована тим, що: [PERSON] , [INFO] (далі Позивач) перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу, [INFO] в подружжя народилась спільна дитина (донька подружжя), - гр. [PERSON] (копія свідоцтва про народження додається). Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області від 12.10.2010 року шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №381 від 2010 року жовтня місяця 08 числа. 21.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, про що свідчить запис № 670 від 21.11.2015 року в книзі реєстрації актів цивільного стану, у зв`язку з чим у Позивача змінилось прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі Виконавчого листа №2-2409/2010, виданого 18.01.2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області з Відповідача стягувались аліменти на утримання неповнолітньої спільної доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь Позивача щомісячно, починаючи з 19.11.2009 року та до повноліття дитини. Як вказано у позовній заяві, на даний час спільна донька [PERSON] , [INFO] досягла повноліття, навчається в іншому місті (м. Київ) в Українському державному університету імені Михайла Драгоманова, ніде не працює, доходи не отримує, не має у власності будь-якого рухомого чи нерухомого майна, перебуває на утриманні позивача. Згідно Довідки №372/24 від 16.09.2024 року [PERSON] , [INFO] дійсно є студенткою 1 курсу 13ПС групи, спеціальності 053 «Психологія», Факультету психології Українського державного університету імені Михайла Драгоманова, IV рівень акредитації. Освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавр. Денна форма навчання з 01.09.2024 року по 30.06.2025 року (бюджет). Вищезазначене підтверджується також Студентським квитком Серії [NUMBER] від 01.09.2024 року. Позивач також зазначає, що оскільки, спільна донька [PERSON] , [INFO] навчається на денній (стаціонарній) формі навчання, то вона не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Навчається [PERSON] , [INFO] у місті Києві, у зв`язку з чим несе постійні витрати на харчування, проїзд до навчального закладу, проживання тощо. Також важливо зазначити, що проживає [PERSON] , [INFO] у гуртожитку, за що також щомісячно сплачує кошти. При цьому позивач зазначає, що навчання в іншому місті передбачає не лише витрати на базові потреби, такі як харчування, проїзд чи проживання, але й значні додаткові витрати, пов`язані зі специфікою навчального процесу. Зокрема, це оплата матеріалів для навчання, витрати на інтернет, який є необхідним для участі в онлайн-лекціях, практичних заняттях, а також придбання спеціалізованої літератури та матеріалів для виконання завдань за спеціальністю. Отже, у зв`язку з навчанням, [PERSON] , [INFO] потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як позивачка, так і відповідач, оскільки донька сторін не має можливості працювати у зв`язку із денною формою навчання. Позивач зауважує, що їй самій важко утримувати дитину, забезпечити необхідний рівень життя для її навчання в місті Києві в Українському державному університету імені Михайла Драгоманова. У зв`язку з зростанням економічної кризи в державі матеріальне становище Позивача змінюється, ріст цін спонукає до необхідності витрачати на утримання повнолітньої дитини значні кошти на відповідне харчування, проїзд до навчального закладу, проживання, придбання підручників, онлайн матеріалів лекцій. За твердженням позивача, вона виховує доньку одна і фактично несе всі витрати, пов`язані з її утриманням та забезпеченням умов для здобуття освіти. Це створює додаткове фінансове навантаження, особливо в умовах зростання цін і загальної економічної нестабільності. Позивач, попри всі зусилля, не має можливості самостійно забезпечити належний рівень життя і навчання доньки без фінансової підтримки Відповідача, який має стабільний дохід і зобов`язаний брати участь у забезпеченні потреб спільної дитини. У позовній заяві зазначено, що відповідач здорова, молода людина, має можливість працювати, на його утриманні ніхто не знаходиться, саме тому Відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. На скільки Позивачу відомо, відповідач офіційно працевлаштований та отримує гідну заробітну плату. Будь-які документи щодо отримання заробітної плати її колишнім чоловіком у неї відсутні у зв`язку з відсутністю інформації щодо точного місця його роботи та отриманих доходів. Покликаючись на ч.9 ст. 7, ст. 75, ч.4 ст. 84, 182, 199, 200, 201 СК України, ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, ст. 5 Протоколу N 7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. 51 Конституції України, статтями 19, 175 та 177 ЦПК України, позивач просить суд: стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату та час розгляду справи належним чином. Разом із тим від представника позивача адвоката Моняк Р.В., надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимог підтримують, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно. Про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомляв, відзиву на позовну заяву від нього не надходило. Оголошення щодо його викликав судове засідання було розміщено на веб сайті Судової влади України, сторінка Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області за посиланням https://ug.zk.court.gov.ua/sud0712/gromadyanam/1324920/. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи з підстав\~першої\~неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, на підставі наведеного суд

Outcome: approved