Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулось ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1262-6849 від 28.08.2023 в розмірі 19732,50 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 28.08.2023 між сторонами у справі за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1262-6849. Цей кредитний договір разом із Правилами відкриття кредитної лінії, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором відповідно до методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Кредитний договір укладено в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику надано одноразовий ідентифікатор А8640, для підписання кредитного договору №1262-6849 від 28.08.2023, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми документами. Відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 4500 грн, строком кредитування 300 днів, базовий період - 21 день, із зниженою відсотковою ставкою 2,50% в день, стандартною відсотковою ставкою 3,00 % в день. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, що підтверджується довідкою про перерахування коштів та довідкою про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи. Вказані дії були вчиненні позивачем через партнера АТ КБ «Приватбанк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LigPay від 02 грудня 2019 року. Відповідач порушив умови договору та не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в кредитному договорі. Станом на 02.01.2025 виникла заборгованість за кредитом у розмірі 41287,50 грн, з яких: 4500,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом; 36787,50 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками. Разом з тим позивач застосував до позичальника програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 21555,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 19732,50 грн. З огляду на викладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 19732,50 грн, з яких: 4500,00 грн - прострочена заборгованість за кредитом, 15\~232,50 грн - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. [PERSON] подала відзив на позовну заяву та просила відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що 28.08.2023 ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надано фінансову послугу їй, шляхом укладення кредитного договору №1262-6849 від 28.08.2023 про надання споживчого кредиту. Однак вказаний договір не містить ознак Кредитного договору. Просить врахувати той факт, що надана копія Договору не містить підпису відповідача. Крім того, суду не надано докази перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача (рахунок, виписка). Також не містять підпису і графік платежів, і паспорт споживчого кредиту, і правила надання грошових коштів тому, на думку відповідача можна вважати, що її не ознайомлювали з умовами кредитування. Щодо стягнення заборгованості в розмірі 19732 грн 50 коп. за кредитним договором №1262-6849, з яких: ?4500,00 грн. - сума заборгованості за кредитом; ?15232,50 грн - сума заборгованості за відсотками, відповідач вважає, що вказані суми відсотків не ґрунтуються на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку, а тому і не підлягають задоволенню. Звертає увагу, що розмір нарахованих відсотків, значно перевищує розмір заборгованості за кредитом. Зазначила, що згідно з п. 2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Тобто сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Також у відзиві посилалась на недодержання позивачем при подачі позову вимог ст. 175 ЦПК України. Просила відмовити у задоволенні позову. Правом на відповідь на відзив позивач не скористався. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.\~204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628\~ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст.\~639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України\~«Про електронну\~комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12\~зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису ( факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» відповідно до Закону України\~«Про електронний\~цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст.\~1054-1055\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно зі ст. 526, 530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст.\~536\~ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у цій справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог\~ЦК України. Судом установлено, що 28 серпня 2023 року між сторонами за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1262-6849. Вказаний договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А8640. Договір містить номер особистого електронного платіжного засобу відповідача: [NUMBER] , а також електронну адресу. Відповідно до п. 11.1 кредитного договору цей договір та Правила відкриття кредитної лінії разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до Методики НБУ є додатками договору та невід`ємною його частиною (п. 11.1 Договору). За п. 2.1, 2.2 договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювану кредитну лінію шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором. Згідно з п. 4.1 загальний розмір кредиту становить 4500,00 грн. Дата надання/видачі кредиту - 28 серпня 2023 року. Відповідно до п. 4.6 договору, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у п. 4.1. цього договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього Договору та надіслання Позичальнику примірнику договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Згідно з Правилами, кредитодавець одразу після укладення договору сторонами надає кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на поточний (картковий рахунок) з використання реквізитів платіжної картки. Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику, становить 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, тобто до 22 червня 2024 року. Зазначено, що строк договору є рівним строку кредитування. Подовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника (п.п. 4.12 п. 4 договору). Тобто, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі. Відповідач вказує на відсутність доказів про перерахування йому коштів за вказаним договором. Суд зважає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, підтверджених доказами. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року, справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Суд враховує, що позивач не володіє та не може володіти первинними бухгалтерськими документами, оскільки він не є банківською установою, а має статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку з використанням операторів послуг платіжної інфраструктури, які і займались перерахуванням коштів. Таким чином для здійснення переказів коштів позивач уклав договір із АТ КБ «Приватбанк» №4010 про надання послуг в системі LiqРay від 02.12.2019. У позовній заяві позивач вказує, що\~ на підтвердження факту видачі кредиту додає довідку, що підтверджує перерахування кредитних коштів фінансово-розрахунковою установою АТ КБ «Приватбанк». Також на підтвердження видачі кредиту позивач надає власну довідку про перерахування суми кредиту. Довідка АТ КБ «Приватбанк» від 16.12.2024 містить інформацію про перерахування коштів від ТОВ «Укр кредит фінанс» через систему платежів LiqРay на підставі договору №40101 від 02.12.2019 по зазначених у ній платежах. У довідці містяться реквізити: ID платежу, дата видачі, сума, номер договору, номер картки. Водночас у довідці за підписом директора ТОВ «Укр кредит фінанс» про перерахування суми кредиту №1262-689 від 28.08.2023 вказано, що [PERSON] видано кошти за кредитним договором №1262-689 від 28.08.2023: дата платежу: 28.08.2023, тип операції: видача кредиту, платіж №2357398315, card_mask: [NUMBER] , сума платежу: 4500,00. Однак всупереч твердженням позивача, надана як доказ довідка АТ КБ «Приватбанк» від 16.12.2024 не містить відомостей щодо перерахування коштів фінансовою установою через систему LiqРay на підставі договору №40101 від 02.12.2019 [PERSON] . Тобто у ній не відображено здійснення перерахування платежу\~ №2357398315 на суму 4500,00 грн на номер карти: [NUMBER] по договору №1262-689. Отже, вказаний документ не є доказом у цій справі, оскільки не підтверджує перерахування коштів відповідачці. Також у суду відсутні підстави вважати, що відповідачка визнає заборгованість перед кредитором, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих обставин сторони не надали. За цих обставин, враховуючи недоведення позивачем обставин щодо надання кредитних коштів відповідачу, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості. Відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, відсутні підстави для відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи - судового збору, сплаченого за подання позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed