Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулося до Кам`янського районного суду Черкаської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 05.05.2024-100000364 від 05 травня 2024 року в розмірі 9840 грн та понесені судові витрати. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 05 травня 2024 року укладено кредитний договір (оферти) № 05.05.2024-100000364. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 3000 грн строком на 112 дні зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконано в повному обсязі. [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на 24 серпня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 9840 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3000 грн, по процентах в розмірі 5040 грн, по комісії в розмірі 300 грн., по неустойці в розмірі 1500 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Ухвалою від 20 лютого 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У позовній заяві представник позивача Скочинська А.А. просить розгляд справи проводити за відсутністю представника ТОВ «Споживчий центр», проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 05 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] укладений електронний кредитний договір № 05.05.2024-100000364, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що підтверджується пропозицією про укладення кредитного договору (офертою), заявою позичальника, відповіддю позичальника про прийняття пропозиції (акцептом) (а.с.11-16). За умовами кредитного договору: - сума кредиту: 3000 грн; строк, на який надається кредит - 112 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 24 серпня 2024 року; - процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі «процентна ставка»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; - денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданного кредиту. Розрахунок денної процентної ставки: 1,24% = (4154,61/3000)/112 х 1 00%; - проценти (економічна сутність плата за користування Кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми Кредиту (включаючи всі Транші) (залишку від всієї Суми Кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування Кредитом/залишком Кредиту та на процентну ставку; - комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі «Комісія», економічна сутність плата за надання Кредиту) 10% від суми Кредиту та дорівнює 300 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Видача відповідачу кредитних коштів в сумі 3000 грн підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № 2458047820 від 05 травня 2024 року (а.с.10). За довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 05.05.2024-100000364 від 05 травня 2024 року (а.с.8), заборгованість [PERSON] становить 9840 грн та складається із основного боргу в сумі 3000 грн, заборгованості по процентах в сумі 5040 грн, нарахованих за період з 05 травня 2024 року по 24 серпня 2024 року, комісії в сумі 300 грн., неустойки 1500 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За нормами до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Всупереч умовам укладеного між сторонами кредитного договору та наведеним нормам закону відповідач порушив строки і порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, про що свідчить розрахунок заборгованості. Докази повернення відповідачем кредиту та сплати процентів в порядку та на умовах, передбачених договором, у справі відсутні. Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку про те, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав. Крім того, позивач у позовній заяви просить стягнути з відповідача неустойку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За допомогою неустойки (штрафу, пені) допускається забезпечувати виконання значної кількості зобов`язань. Зокрема, неустойка може забезпечувати виконання: договірних зобов`язань, що традиційно для цивільного обороту, оскільки в більшості випадків, саме в договорі його сторони встановлюють неустойку (штраф або пеню). Причому, це може відбуватися як під час укладення договору для забезпечення виконання зобов`язання, так і після, але до виконання тих зобов`язань, які виникли на його підставі. Пеня, як різновид неустойки, характеризується такими ознаками: а) застосування виключно у грошових зобов`язаннях; б) можливість встановлення тільки за такий вид порушення зобов`язання, як прострочення виконання (порушення умови про строки); в) обчислення у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання; г) триваючий характер нарахування пені за кожен день прострочення. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина другастатті 551 ЦК України). Відповідно до п. 13 Заявки кредитного договору №05.05.2024-100000364 від 05.05.2024 (кредитної лінії) сторони погодили, що неустойка: 30,00 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Звертаючись до суду із позовом, ТОВ «Споживчий центр» просило стягнути із відповідача за кредитним договором, зокрема і неустойку, в розмірі 1500,00 грн. Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22 суд прийшов до висновку щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що: на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час. Таким чином, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позовні вимоги щодо стягнення неустойки в розмірі 1500 грн. не підлягають задоволенню. Отже, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту підлягають частковому задоволенню у розмірі 8340 грн. За правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2054 грн., що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.. На підставі наведеного та

Outcome: partial