Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача адвоката Майко М. надійшла позовна заява [PERSON] до Пірнівської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа: Вишгородська державна нотаріальна контора Вишгородського району Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у Київській області, Вишгородський район, на території Нижчедубечанської сільської ради розташовані земельні ділянки: площею 1,2429 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221885600:35:148:0359; площею 0,3025 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221885800:31:069:0079; площею 0,6820 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221685600:34:212:0063. Зазначене майно належало [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та яка померла [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть свідоцтвом про смерть. Спадкоємцем за заповітом після її смерті є позивач [PERSON] . Зазначила, що покійна [PERSON] за свого життя склала на ім`я позивача заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостак В.Я. 08.06.2006 року, реєстровий номер 2918. Згідно вказаного заповіту, земельні відведені на її ім`я в натурі, а саме земельну ділянку площею 1,2429 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221885600:35:148:0359, земельну ділянку площею 0,3025 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221885800:31:069:0079, земельну ділянку площею 0,6820 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221685600:34:212:0063 вона заповідала позивачу. До Вишгородської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом позивач не звертався, адже йому про смерть спадкодавця стало випадково відомо тільки у вересні 2024 року. Також причиною пропуску зазначила, що після смерті [PERSON] нашу країну в черговий раз охопила пандемія коронавірусу та по всій країні були оголошені карантини. В подальшому, [INFO] почалося повномасштабне вторгнення російських військ на наші території та почалася війна, в Україні оголошено військовий стан. Довготривалий час Державні реєстри речових прав на нерухоме майно не функціонували, нотаріуси вимушено були позбавлені доступів до них. Позивач, як свідомий громадянин своєї держави став воїном територіальної оборони, але в подальшому, в травні місяці 2024 року за станом здоров`я змушений був повернутися до свого звичайного життя. Крім того, відповідно до п.3 постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Представник позивача наголосила на тому, що спадщину після смерті [PERSON] за заповітом позивач хоче прийняти та оформити. Позивачу не відомо про існування інших спадкоємців, передбачених законом, які могли б претендувати на спадщину, а відтак, позивач вимушений звернутись до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.12.2024 року витребувано від Вишгородської державної нотаріальної контори Вишгородського району Київської області (код ЄДРПОУ 02884405, адреса місцезнаходження: 07301, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Кургузова, 13) належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлої [PERSON] , який померла [INFO] . 07.01.2025 року від завідувача Вишгородської державної нотаріальної контори Шила О. надійшов лист-повідомлення з якого вбачається, що згідно інформації з книг обліково-довідникового характеру спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] Вишгородською районною державною нотаріальною конторою не заводилася. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24.02.2025 року підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшло до суду клопотання, у якому просить розгляд справи проводити за відсутності позивача та його представника. Інші учасники справи у підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача [PERSON] та представника третьої особи Шила О. до суду надійшли заяви, у яких останні просять розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають повному задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00047020428 від 17 вересня 2024 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя [PERSON] , [INFO] , склала заповіт від 08 червня 2006 року, який був посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостак В.Я. та зареєстрований в реєстрі за № 2918, згідно якого вона заповіла [PERSON] належне їй право на земельну частку пай на підставі сертифікату РН № 379198, виданого 10.10.2000 року Вишгородською райдержадміністрацією, зареєстрованого на її ім`я 15.03.2006 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 06.04.2005 року за № 2160, або земельну ділянку, яка буде відведена їй в натурі на підставі вищезгаданого сертифікату. Згідно ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її і протягом шести місяців з часу відкриття спадщини спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, позивач в обґрунтування поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, посилається на те, що він до Вишгородської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] за заповітом позивач не звертався, оскільки про смерть спадкодавця йому стало відомо тільки у вересні 2024 року, а також не оформив своїх спадкових прав належним чином у зв`язку з пандемією коронавірусного захворювання та війною. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено на території України карантин, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651. Згідно зі ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан, який неодноразово було продовжено. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», (виключений 23 травня 2023 року) було установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 719 від 24.06.2022). Разом\~з тим,\~25.01.2023\~Верховний Суд\~у справі\~№ 676/47/21\~зробив такий\~висновок,\~що з\~урахуванням виміру\~ієрархії актів\~цивільного законодавства\~по вертикалі,\~правила щодо\~строку на\~прийняття спадщини\~(початок\~перебігу,\~наслідки спливу)\~регулюються Цивільним\~кодексом України,\~який прийнятий\~Верховною Радою\~України і\~є основним\~актом цивільного\~законодавства України;\~строк на\~прийняття спадщини\~по своїй\~сутності є\~присічним (ст.ст.\~1270,\~1272\~ЦК України),\~оскільки його\~сплив призводить\~до того,\~що спадкоємець\~вважається таким,\~який не\~прийняв спадщину.\~Тобто сплив\~строку «присікає»\~право на\~прийняття спадщини.\~Проте в\~законі,\~вочевидь з\~урахуванням сутності\~права на\~прийняття спадщини\~як майнового,\~передбачена можливість:\~за згодою\~самих спадкоємців,\~що прийняли\~спадщину,\~подати заяву\~про прийняття\~спадщини (ч.\~2\~ст.\~1272\~ЦК України);\~для спадкоємця\~звернутися з\~позовною вимогою\~та за\~наявності поважної\~причини суд\~визначає додатковий\~строк на\~прийняття спадщини\~(ч.\~3\~ст.\~1272\~ЦК України); законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини; пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Як роз`яснено Верховним Судом України у п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що пропущений позивачем шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини зумовлений військовою агресією та введенням воєнного стану в Україні, що спричинило юридичну невизначеність (юридичну колізію) між нормативно-правовими актами України в частині строків для подання заяви про прийняття спадщини, а також необізнаністю позивача за смерть спадкодавця. Отже, враховуючи вищевикладене, суд визнає зазначені обставини, які стали причиною пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини - об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, а тому вважає, що є достатні підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном в три місяці, який суд вважає достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, позов належить задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved