Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

В квітні 2025 заявник [PERSON] звернулась до Підволочиського районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В заяві зазначено, що [INFO] померла баба заявника [PERSON] . Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить квартира [ADDRESS] . Заявник прийняла спадщину після смерті баби, однак звернувшись до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру, у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено, оскільки нотаріусом при вивченні правовстановлюючих документів було встановлено розбіжності в написанні прізвища спадкодавця. З цих підстав заявник просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , свідоцтва про право власності на житло від 21 вересня 1993 року, виданого на підставі розпорядження (наказу) від 20 вересня 1993 року про право власності [PERSON] на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 17 квітня 2025 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання. Заявник в судове засідання не з`явилась, у поданій до суду позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи Скалатської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, вказав що не заперечує проти поданої до суду заяви. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13 січня 2006 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області України, [PERSON] народилась [INFO] , в м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області про що 15 лютого 1961 року зроблено відповідний актовий запис за №9. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 січня 1978 року [PERSON] народилась [INFO] , в м. Скалат Підволочиського району Тернопільської області про що 04 січня 1978 року зроблено відповідний актовий запис за №2. Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 21 вересня 1993 року, Орган приватизації міської Ради народних депутатів посвідчив, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 28,8 кв.м. Свідоцтво видане згідно із розпорядженням (наказом) від 20 вересня 1993 року №33 Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого повторно Відділом реєстрації акті громадянського стану Підволочиського районного управління юстиції Тернопільської області України 11 жовтня 2002 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що 15 листопада 1966 року зроблено запис за №68. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу було змінено на [PERSON] . Також у даному свідоцтві вказано що воно видане [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Скалатською міською радою 17 вересня 2024 року, [PERSON] [INFO] померла [INFO] у м. Скалат Тернопільського району Тернопільської області, про що 17 вересня 2024 року складено відповідний актовий запис №120. Місце державної реєстрації: Скалатська міська рада. Згідно інформації БТІ Підволочиського району №75 від 04 лютого 2025 року, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Документом на підставі якого підтверджується право власності вказано свідоцтво про право власності на житло б/н від 21 вересня 1993 року. Орган Приватизації Скалатської міської Ради народних депутатів, видане згідно з розпорядженням (наказом) від 2 вересня 1993 року №33. Також згідно даної інформації встановлено, що загальна площа вказаної квартири становить 28,8 кв.м., з яких житлова площа 17,4 кв.м. Згідно листа приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Вольтера І.П. №24/01-16 від 12 березня 2025 року, [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті баби [PERSON] . Однак нотаріусом з наданих правовстановлюючих документів встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло прізвище власника записано як [PERSON] , а в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця записано як [PERSON] інших документів про право власності на квартиру надано не було. У зв`язку із наведеним нотаріусом вказано, що заявнику необхідно надати належні документи або звернутись до суду, щоб підтвердити факт належності спадкодавцю [PERSON] , яка померла [INFO] документу (свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Скалатської міської ради 21 вересня 1993 року на підставі розпорядження (наказу) від 20 вересня 1993 року №33), виданого на ім`я [PERSON] . Згідно з п.6 ч.1, ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В п.12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з п.12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 760/22284/20 від 16 вересня 2022 року справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Суд приходить до висновку, що встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло має для заявника юридичне значення. Метою встановлення даного факту є реалізація спадкових прав. Крім того, встановлення даного факту не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, судом встановлено факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Скалатської міської ради 21 вересня 1993 року на підставі розпорядження (наказу) від 20 вересня 1993 року №33, в якому зазначено що воно видане на ім`я [PERSON] . Зміна прізвища [PERSON] на [PERSON] підтверджується копією відповідного свідоцтва про розірвання шлюбу наданого заявником, тому заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved