Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до судового наказу Зарічного районного суду м. Суми від 10.09.2019 у справі № 591/5449/19 та витягу з Єдиного реєстру боржників та довідки відділу державної виконавчої служби від 30.05.2022 № 4, стягнення аліментів з [PERSON] не виконувалося у зв`язку з ухиленням останнього від сплати аліментів. Відповідно до заяв [PERSON] від 02.06.2022, 22.12.2022, 06.06.2023, 07.12.2023 на період з 01.06.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.05.2023, з 01.06.2023 по 30.11.2023 та з 01.12.2023 по 31.05.2024 їй була призначена тимчасова державна допомога на доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом спірного періоду була виплачена допомога у розмірі 39424,48 грн.. Посилаючись на ч. 10 ст.181 СК України просить стягнути з відповідача суму наданої дитині тимчасової державної допомоги в розмірі 39424,48 грн. та судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з`явився про місце, день та час розгляду справи сповіщений належним чином. Від нього надійшла письмова заява про слухання справи в його відсутність та підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив у встановлений судом строк не подано. Одночасно також був повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Ухвалою суду від 14 листопада 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду на 19 лютого 2025 року, розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю даних його належного сповіщення на 06 травня 2025 року. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а. с. 10). Судовим наказом Зарічного районного суду м. Сум від 10.09.2019 року по справі № 591/5449/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) платника податків, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з 30.08.2019 року до досягнення дитиною повноліття (а. с. 11). [PERSON] звернулася до Управління соціального захисту населення Сумської міської ради із заявами про призначення тимчасової державної допомоги дітям. Рішеннями Управління соціального захисту населення Сумської міської ради Могиленець М.О. була призначена тимчасова державна допомога на дитину, батько якої ухиляється від сплати аліментів, на період з 01.06.2022 по 30.06.2022 2331,33 грн.; з 01.07.2022 по 30.11.2022 - 2457,33x5= 12286,65 грн.; з 01.12.2022 по 31.12.2022 1416,50 грн.; з 01.01.2023 по 31.12.2023 1416,50x12=16998 грн.; з 01.01.2024 по 30.04.2024 1598x4=6392 грн.. 01 травня 2024 [PERSON] звернулась з заявою, в якій повідомила, що [PERSON] почав сплачувати аліменти на утримання доньки. 17 липня 2024 року департаментом прийнято рішення про вимогу до зобов`язальної особи про повернення виплачених бюджетних коштів у зв`язку з припиненням дії/виконання адміністративного акта, а саме повернення коштів виплаченої допомоги в розмірі 39\~424,48 грн.. Згідно з розрахунком розмір виплаченої допомоги становить 39424,48 грн.. Позивач звертався до відповідача з питання добровільного повернення коштів, виплачених як тимчасова державна допомога. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 8 ст. 181 СК України, у редакції, чинній на час звернення до органів соціального захисту населення, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Механізм надання вказаної тимчасової допомоги визначений «Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189. Відповідно до пункту 12 вказаного Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою відповідачем аліментів на утримання дитини позивач надавав тимчасову державну допомогу отримувачу аліментів. Позивач звертався до відповідача із пропозицією добровільно повернути виплачені як допомога кошти. Однак на письмове звернення органу соціального захисту про виплату цих коштів відповідач кошти не сплатив. Вказане є підставою для стягнення коштів у судовому порядку. Станом на час розгляду справи у суду відсутні докази повернення відповідачем виплаченої тимчасової державної допомоги. Доказів, які б спростували позицію позивача суду також не надано. З урахуванням викладеного, суд вважає, що наявні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову та стягнення з відповідача суми виплаченої допомоги 39424,48 грн. на користь позивача. Крім того, у відповідності із ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 2422,40 грн. судового збору.

Outcome: approved