Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю\~ «СВЕА ФІНАНС» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 114\~ 972,39 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що\~ 28.05.2021 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №R01.00106.008103410, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 65 521,40 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами згідно із графіком платежів. Кредит надається строком на 48 місяців, розмір процентної ставки 35% річних. Всупереч умов договору відповідач не здійснив своєчасні платежі у повному обсязі для погашення суми заборгованості, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір Факторингу №01.02-31/23 та відступлено право вимоги в тому числі за заборгованістю [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №R01.00106.008103410 від 28.05.2021, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» станом на 26.12.2024 складає 114 972,39 грн., з яких: 65 521,40 грн. - заборгованість за основним боргом, 49 450,99 грн. - заборгованість за відсотками. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просила суд про розгляд справи за відсутності представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі ст.280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 28.05.2021 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №R01.00106.008103410, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 65\~ 521,40 грн., а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами, згідно з умовами цього договору. За п.1.2 цього договору кредит надається у день підписання договору шляхом переказу коштів в сумі 65\~ 521,40 грн. з позичкового рахунку позичальника на рахунок № [NUMBER] в АТ «Ідея Банк» МФО 336310, призначення платежу: «погашення кредитної заборгованості договір №С-106-013688-18-980 від 01.08.2018». Строк кредитування та дії договору становить 48 місяців. Згідно п.1.3 договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 35,01% річних від залишкової суми кредиту (а.с.7-11). Відповідно до паспорту споживчого кредиту та додатку №1 до Договору №R01.00106.008103410 визначено графік щомісячних платежів згідно якого загальна вартість кредиту становить 123 806,99 грн., з яких сума кредиту за договором - 65 521,40 грн., проценти за користування кредитом 58 285,59 грн., реальна річна процентна ставка - 41,20 % (а.с.12-16). Згідно довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором №R01.00106.008103410 від 28.05.2021, станом на 25.07.2023 загальна заборгованість становить 114 972,39 грн., з яких: заборгованість за основним боргом 65 521,40 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 49 450,99 грн. (а.с.23-24). 25.07.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №01.02-31/23 відповідно до якого клієнт передає (відступає) фактору свої права вимоги, а фактор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с.25). Із реєстру боржників №1 до договору факторингу від 25.07.2023 №01.02-31/23 вбачається, що ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», набуло право грошової вимоги по кредитному договору №R01.00106.008103410 від 28.05.2021 щодо боржника [PERSON] (а.с.36). 25.03.2024 рішенням Свеа Економі Кіпр Лімітед (єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») було змінено назву Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на Товариство з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС». Таким чином, ТОВ «СВЕА ФІНАНС» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України). Аналіз вказаних норм свідчить, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 зроблено правовий висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 ЦК\~ України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.626 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Надана копія договору факторингу № 01.02-31/23 від 25.07.2023 містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта АТ «Ідея Банк» до фактора - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА». 25.03.2024 рішенням [PERSON] було змінено назву ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Таким чином, суд дійшов висновку, що копія договору факторингу та реєстр прав вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором про споживчий кредит №R01.00106.008103410 від 28.05.2021, у добровільному порядку, натомість в матеріалах справи міститься копія кредитного договору, який підписано відповідачем, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, та позивач надав докази факту відступлення права вимоги. Враховуючи викладене, оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені кредитним договором №R01.00106.008103410 від 28.05.2021, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 114 972,39 грн., з яких: 65 521,40 грн. заборгованість за основним боргом, 49 450,99 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «СВЕА ФІНАНС» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2\~ 422,40 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із того, що позовні вимоги задоволено судом.

Outcome: approved