Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2385286 від 16.11.2020 у розмірі 14 476 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 21 копійка, витрати за сплату судового збору у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16.11.2020 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальнісю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») https://miloan.ua/, [PERSON] подав заявку на отримання кредиту №2385286., яка знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному сайті товариства. Законодавством України передбачено оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ «Мілоан» було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору №2385286 від 16.11.2020, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на сайті https://miloan.ua/. Таким чином, відповідач уклав Договір про споживчий кредит №2385286 від 16.11.2020 з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення (долучено до позовної заяви) Відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 8 000 грнивень. 13.09.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 07Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за Кредитним Договором №2385286 від 16.11.2020 на користь ТОВ «Дііджі Фінанс», а ТОВ «Діджі Фінанс» набуло права вимоги до відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед ТОВ «Діджи Фінанс» є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 14 476 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 21 копійка, з яких: - 3 526 (три тисячі п`ятсот двадцять шість) гривень - заборгованість за тілом кредиту; - 10 686 (десять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 71 копійка - заборгованість за відсотками; - 263 (двісті шістдесят три) гривні 50 копійок - заборгованість за комісійними винагородами; - заборгованість за пенею - відсутня. У такий спосіб, 13.09.2021 ТОВ «Дііджі Фінанс» набуло право вимоги за Кредитним договором №2385286 від 16.11.2020, у загальній сумі 14 476 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 21 копійка. Позивач вказує, що у зв`язку з істотними порушеннями Відповідачем умов Кредитного договору №2385286 від 16.11.2020 Позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу Відповідача, зазначену в Кредитному договорі №2385286 від 16.11.2020, направлено Повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору №2385286 від 16.11.2020. Проте, всупереч умовам кредитного договору Позичальник не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит у строки, передбачені Кредитним договором №2385286 від 16.11.2020. Як наслідок, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором №2385286 від 16.11.2020, у загальному розмірі 14 476 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 21 копійка, з яких: 3 526 (три тисячі п`ятсот двадцять шість) гривень - заборгованість за тілом кредиту; 10 686 (десять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 71 копійка - заборгованість за відсотками; 263 (двісті шістдесят три) гривні 50 копійок - заборгованість за комісійними винагородами; заборгованість за пенею - відсутня. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторони про інше. Беручи до уваги, те що при відкритті провадження у справі визначено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні), враховуючи те, що від сторін у справі не надійшло клопотання про інший порядок розгляду, зокрема з викликом сторін в судове засідання, тому розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами та з дотриманням, визначеного ст. 275 ЦПК України строку, а саме суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідач повідомлений про наявність справи у суді, своєчасно та належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який направлявся рекомендованим листом з повідомленням на адресу його зареєстрованого місця проживання. Додатково відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, відзиву, клопотань чи будь-яких заяв щодо розгляду справи до суду не подавав (а.с. 46-48). У відповідності до ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений судом про розгляд вказаної справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За правилами статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1054 ЦК України визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що 16.11.2020 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит №2385286, який було укладено в електронній формі, відповідно до ст.ст. 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідач підписав договір шляхом використання електронного підпису одноразового ідентифікатора, після чого цей електронний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому були перераховані кошти, відповідно до умом кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки позичальника (а.с. 10, 22-23, 25-27, 29-32). До матеріалів справи позивачем долучено: анкету-заяву на кредит №2385286 від 16.11.2020, з якої вбачається, що сформвана вона за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи на сайті https://miloan.ua/ та в якій вказані персональні дані [PERSON] та в якій відображено процес оформлення та розгляду товариством заяви №2385286, що зафіксовано позначками часу електронних підписів АЦСК та погоджені наступні умови кредитування: замовлена сума 8 000 гривень, строком на 21 дні з комісією за надання кредиту 1\~520 гривень, 19,00% одноразово, процентна ставка 2 856 гривень, нараховуються за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; договір про впоживчий кредит №2385286 від 16.11.2020 з графіком платежів та розрахунків до цього договору, орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту; відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитом, з якого вбачається, що за кредитним договором №2385286 від 16.11.2020 здійснювалися сплати за тіло кредиту та за проценти по кредиту останній раз 37.05.2021; а також платіжне доручення №33241237 від 16.11.2020, з якої вбачається що ТОВ «Мілоан» перераховано на рахунок [PERSON] за №516780*49 з ідентифікатором банку отримувача: 3302315835, здійснило перерахування коштів у розмірі 8 000 гривень з призначенням платежу Кошти від ТОВ «Мілоан» згідно договору 2385286 (а.с. 10, 22-23, 25-27, 29-32). За умовами Кредитного договору товариство надає клієнту споживчий кредит у розмірі 8 000 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит було надано строком на 21 днів починаючи з 16.11.2020, з терміном повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 07.12.2021. Загальні витрати Позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат Позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 4 376 гривень в грошовому виразі та 951 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 12 376 гривень. Комісія за надання кредиту: 1 520 гривень, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 2 856 гривень, які нараховуються за ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього Договору. Кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок (а.с. 22-23). Згідно п. 3.2.5. договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником умов цього Договору, Кредитодавець з дотриманням вимог законодавства має право стягнути заборгованість в примусовому порядку та/або звернути стягнення на майно, що належить Позичальнику на праві власності. Відповідно до п. 3.2.6. договору, відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу чи делегувати (доручати здійснення) свої права за цим Договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди Позичальника. У випадку, якщо після відступлення прав вимоги за цим Договором Кредитодавець отримає від Позичальника платіж (кошти) для погашення існуючої заборгованості за цим Договором, такий платіж (кошти) відповідно до ч. 2 ст. 516 Цивільного кодексу України Позичальнику не повертаються і зараховуються в рахунок виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором. Тобто на момент укладення договору про споживчий кредит, відповідач розумів, що право вимоги за зобов`язанням за цим договром можуть бути передані будь-яким третім особам. Пунктом 6 договору зазначено, що цей Кредитний договір укладається в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 6.2. Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього Кредитного договору (акцепт) надається Позичальником шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими Позичальником Товариству. Укладаючи Кредитний договір [PERSON] та ТОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст.ст. 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Підтвердженням добровільного укладення відповідачем кредитного договору є Анкета-Заява позичальника, в якій зазначені особисті дані відповідача (а.с. 10). Хронологія вчинення дій щодо укладення Кредитного договору у формі електронного правочину, інформація з інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «МІЛОАН» про надсилання відповідачем SMS на номер Відповідача та інформацією з електронного файлу (LogFile застосування коду) щодо підтвердження підписання Позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором електронного повідомлення про прийняття пропозиції укласти кредитний договір у формі електронного правочину містяться у Кредитному договорі «Порядок укладення договору». Згідно платіжного доручення №33241237 від 16.11.2020 - ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 8 000 гривень у призначенні платежу вказано - Кошти від ТОВ «Мілоан» згідно договору №2385286, отже сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (а.с. 25). З відомостей про щоденні нарахування та погашення за умовами кредитного договору №2385286 від 16.11.2020, [PERSON] , станом на 10.06.2021 має загальну суму заборгованості у розмірі 14 476 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 21 копійка, з яких: 3 526 (три тисячі п`ятсот двадцять шість) гривень - заборгованість за тілом кредиту; 10 686 (десять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 71 копійка - заборгованість за відсотками; 263 (двісті шістдесят три) гривні 50 копійок - заборгованість за комісійними винагородами; заборгованість за пенею - відсутня (а.с. 14-15). 13.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений Договір факторингу №07Т, згідно з умовами якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами, в тому числі і за договором №2385286 від 16.11.2020, укладеному між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , що підтверджується копією договору та актом приймння-передачі реєстру боржників від 13.09.2021 до договору факторингу №07Т, затверджених обома сторонами цього договору (а.с. 13, 17-19, 27, 33-37). Згідно Договору факторингу. Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Сторони Погодили, що Перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №1, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (АКТ прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу додається) (а.с. 15-18). Згідно платіжних інструкцій ТОВ «Діджи Фінанс» перерахувало на рахунок ТОВ «Мілоан» грошові кошти, як оплату фінансування згідно договору факторингу №07Т від 13.09.2021 (а.с. 29-32). Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Діджи Фінанс» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах. Як вбачається з Витягу з додатку до договору факторингу №07Т від 13.09.2021, [PERSON] перед ТОВ «Діджи Фінанс» за кредитним договором №2385286 від 16.11.2020 має загальну суму заборгованості у розмірі 14 476 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 21 копійка, з яких: 3 526 (три тисячі п`ятсот двадцять шість) гривень - заборгованість за тілом кредиту; 10 686 (десять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 71 копійка - заборгованість за відсотками; 263 (двісті шістдесят три) гривні 50 копійок - заборгованість за комісійними винагородами; заборгованість за пенею відсутня, станом на 13.09.2021 (а.с. 13). Таким чином, 13.09.2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» набувши статусу нового кредитора у Договорі №2385286 від 16.11.2020 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, отримало право пред`явлення вимоги до [PERSON] про погашення наявної у неї заборгованості за вказаним договором кредиту. Позивачем ТОВ «Діджи фінанс» 27.09.2023 року за вих. № 3302315835-АВ направлено [PERSON] досудову вимогу, в якій містилося повідомлення, зокрема про зміну кредитора з ТОВ «Мілоан» на ТОВ «Діджи фінанс» у кредитному Договорі №2385286 від 16.11.2020, а також досудову вимогу погашення заборгованості за вказаним кредитним Договором у загальному розмірі 14 476 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 21 копійка (а.с. 27). Доказів отримання відповідачем такої вимоги стороною позивача суду не надано. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. За змістом статей 626,628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. За статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. У відповідності до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно до положень статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За статями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з частиною 2 статті 517 Цивільного кодексу України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до частини 1статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною третьою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У пункті 3 частини 2 статті 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі №760/7792/14-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Позивачем на підтвердження наявності у відповідача заборгованості та її розміру подано до суду: анкету-заяву на кредит №2385286 від 16.11.2020, з якої вбачається, що сформвана вона за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи на сайті https://miloan.ua/ та в якій вказані персональні дані [PERSON] та в якій відображено процес оформлення та розгляду товариством заяви №2385286, що зафіксовано позначками часу електронних підписів АЦСК та погоджені наступні умови кредитування: замовлена сума 8 000 гривень, строком на 21 дні з комісією за надання кредиту 1 520 гривень, 19,00% одноразово, процентна ставка 2 856 гривень, нараховуються за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; договір про впоживчий кредит №2385286 від 16.11.2020 з графіком платежів та розрахунків до цього договору, орієнтовний графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту; відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитом, з якого вбачається, що за кредитним договором №2385286 від 16.11.2020 здійснювалися сплати за тіло кредиту та за проценти по кредиту останній раз 37.05.2021; а також платіжне доручення №33241237 від 16.11.2020, з якої вбачається що ТОВ «Мілоан» перераховано на рахунок [PERSON] за №516780*49 з ідентифікатором банку отримувача: 3302315835, здійснило перерахування коштів у розмірі 8 000 гривень з призначенням платежу Кошти від ТОВ «Мілоан» згідно договору 2385286 (а.с. 10, 22-23, 25-27, 29-32). Отже, позивачем надані належні та допустимі докази, які приймаються судом і є підставою для задоволення позову. У свою чергу відповідачем не надано доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач ставить питання про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором №2385286 від 16.11.2020 у загальному розмірі 14 476 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 21 копійка, з яких: 3 526 (три тисячі п`ятсот двадцять шість) гривень - заборгованість за тілом кредиту; 10 686 (десять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 71 копійка - заборгованість за відсотками; 263 (двісті шістдесят три) гривні 50 копійок - заборгованість за комісійними винагородами; заборгованість за пенею відсутня, станом на 13.09.2021. Ця сума підлягає стягненню з відповідача. Отже, враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, доказів, які б спростовували правильність складеного позивачем розрахунку заборгованості або його часткового погашення не надав, підстав для звільнення відповідача від обов`язку з повернення використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі розмірі 14 476 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят шість) гривень 21 копійка, з яких: 3 526 (три тисячі п`ятсот двадцять шість) гривень - заборгованість за тілом кредиту; 10 686 (десять тисяч шістсот вісімдесят шість) гривень 71 копійка - заборгованість за відсотками; 263 (двісті шістдесят три) гривні 50 копійок - заборгованість за комісійними винагородами; заборгованість за пенею відсутня, станом на 13.09.2021. Відповідність розрахунку та розмір заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Факт користування кредитними коштами відповідачем також не спростовано, доказів наявності боргу у іншому розмірі не надано. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, сплачених під час подачі позовної заяви в електронному виді через підсистему ЄСІТС Електронний Суд. Що стосується вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третястатті 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування стороною позивача було надано: Договір про надання правової допомоги №01/11 від 12.02.2025, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», в особі Міньковської А.В., в п. 4.9 якого передбачається, що у разі прийняття судом позитивного рішення у справі клієнт зобов`язується сплатити гонорар на користь адвоката у розмірі 6 000 гривень; виписку з ЄДР (Код ЄДРПОУ: 45408625) Адвокатське бюро «Анастасії Міньковської»; додаткову угоду №2385286 від 19.02.2025 до договору №01/11 від 12.02.2025 про надання правової допомоги ТОВ «Діджи Фінанс», з якої вбачається, що адвокатське бюро зобов`язується здійснити представництво на захист інтересів клієнта щодо стягнення кредитної заборгованості саме у справі за позовом до [PERSON] ; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом робіт та Акт № 2385286 від 19.02.2025 підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом на загальну суму 4 000 гривень (а.с. 9, 11, 20-21, 24). З огляду на вищевикладене, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення. Відтак, суд приходить до висновку, що сума витрачена на професійну правову допомогу адвоката у розмірі 4 000 гривень, підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс».

Outcome: approved