Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Короткий зміст позову. 10.12.2024 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, на період навчання до 30.06.2030 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] має спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Проте з 2007 року [PERSON] припинила стосунки з [PERSON] . З того часу [PERSON] проживає з донькою [PERSON] , а [PERSON] проживає окремо. [PERSON] добровільно не надає допомогу на утримання доньки [PERSON] , допустив заборгованість по сплаті аліментів, які стягувались з нього за рішенням суду до досягнення нею повноліття. На теперішній час донька [PERSON] набула повноліття, з 01.09.2024 року продовжує навчатися за державним замовленням на денній формі навчання у Полтавському державному медичному університеті, термін навчання до 30.06.2030 року. Донька [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Мати [PERSON] має щомісячний дохід 8500 грн., утримує двох доньок, тому не має достатньо коштів для забезпечення їх потреб. Батько [PERSON] добровільно не допомагає доньці [PERSON] . При цьому батько [PERSON] користується власним автомобілем, працездатний, працює, хоча не показує свій реальний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу для утримання доньки в період навчання. Разом з тим [PERSON] має на утриманні ще іншу дитину. За таких обставин мати [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до батька [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини доходів платника аліментів до закінчення її навчання 30.06.2030 року. Короткий зміст відзиву на позов. 05.02.2025 року відповідач [PERSON] подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в період навчання. В обґрунтування відзиву [PERSON] зазначив, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в період навчання. Він є інвалідом ІІІ групи. За станом здоров`я не може працювати, тому має дохід лише виплати Пенсійного фонду України, що недостатньо навіть для задоволення його фізіологічних потреб. За судовим рішенням має сплачувати аліменти ще на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Також має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] , що стягувались з нього за судовим рішенням до її повноліття. Донька [PERSON] навчається на денній формі навчання за держзамовленням в Полтавському державному медичному університеті, проживає в гуртожитку у м. Полтава, окремо від матері, тому з огляду на вимоги ст.199 СК України мати [PERSON] не мала права звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання, а тому її позов має бути повернуто. (а.с. 55-56). Короткий зміст відповіді на відзив та заяви про зміну позовних вимог. 25.02.2025 року [PERSON] подала відповідь на відзив, в якій зазначила, що [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у період її навчання. [PERSON] лише з 2023 року установлена ІІІ група інвалідності, тому за станом здоров`я він може працювати. [PERSON] користується власним автомобілем Opel Kadet, д.н.з. [NUMBER] , 1988 року випуску, який зареєстрований за ним 14.11.2009 року. Проте з 2014 року [PERSON] не сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON] , які стягуються з нього в примусовому порядку за рішенням суду, у виконавчому провадженні ВП№57257770 на 01.11.2024 року його заборгованість по аліментам становила 120406,39 грн. Тому рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.02.2025 року у справі №537/6688/24 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 120406,39 грн. (а.с.68-72). 26.02.2025 року позивач [PERSON] подала заяву про зміну позовних вимог, в якій просила стягнути з [PERSON] на користь повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання на період навчання до 30.06.2030 року щомісячно в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу). (а.с.86-87). Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.01.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Призначено судове засідання. (а.с.37). 25.02.2025 року [PERSON] подала письмове клопотання, в якому просила залучити [PERSON] співпозивачем у справі. 11.03.2025 року в судовому засіданні суд ухвалив відмовити в задоволенні клопотання [PERSON] про залучення [PERSON] співпозивачем у справі, оскільки заміна позивача чи залучення співпозивача не передбачені положеннями ЦПК України, суперечить принципам змагальності та диспозитивності цивільного судочинства. Цей підхід узгоджується з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 року №5, згідно з якою, вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, суд повинен виходити з характеру спірних правовідносин, визначеної ним норми матеріального права, яка підлягає застосуванню, та з матеріально-правового інтересу у вирішенні справи. Суд має також вирішити питання про участь інших учасників процесу, які сприятимуть здійсненню правосуддя. Якщо позов пред`явлений не всіма особами, яким належить таке право, суд не вправі залучати таких осіб до участі у справі як співпозивачів, оскільки згідно з принципом диспозитивності особа, якій належить право вимоги, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. У випадку пред`явлення зустрічного позову відповідачем або позову третьої особи із самостійними вимогами при проведенні попереднього судового засідання суд за наявності для цього підстав постановляє ухвалу про об`єднання цих вимог в одне провадження та може відкласти проведення попереднього судового засідання. 25.02.2025 року [PERSON] подала письмове клопотання, в якому просила витребувати у ТСЦ МВС №5342 інформацію про належність [PERSON] транспортного засобу Opel Kadet, д.н.з. [NUMBER] , 1988 рок випуску, зареєстрований за ним 14.11.2009 року. 11.03.2025 року в судовому засіданні суд ухвалив відмовити в задоволенні клопотання [PERSON] про витребування у ТСЦ МВС №5342 інформації про належність [PERSON] транспортного засобу Opel Kadet, д.н.з. [NUMBER] , 1988 року випуску, який зареєстрований за ним 14.11.2009 року. Позивач не довела, що вживала заходи для отримання цього доказу самостійно, не подала докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. (п.4 ч.2 ст.84 ЦПК). Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи. Оскільки відповідач [PERSON] не заперечував належність йому транспортного засобу Opel Kadet, д.н.з. [NUMBER] , 1988 року випуску. Й вказаний транспортний засіб не є предметом розгляду справи. Тому суд вважав, що докази про належність відповідачу вказаного транспортного засобу, 1988 року випуску, не мають істотного значення для вирішення питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Сенніков А.Б. просили повернути без розгляду позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки у період навчання, з підстав, що вона не мала права звертатися до суду з таким позовом, відповідно до ст.199 СК України. 11.03.2025 року в судовому засіданні суд ухвалив відмовити в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] та його представника адвоката Сеннікова А.Б. про повернення без розгляду позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки у період навчання, оскільки такі вимоги не відповідають положенням ст.199 СК України, ст.185, ст.257 ЦПК України, а також п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N3, правовій позиції Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №554/4533/17, провадження № 61-11842св18. Позиція учасників в судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період навчання в розмірі 1/6 частини від доходів платника аліментів. Заявила клопотання, в якому просила залучити до участі у справі співпозивачем [PERSON] . Просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки на період навчання саме на користь доньки, як зазначала в поданій заяві від 26.02.2025 року. Позивач [PERSON] повідомила, що вона працює бухгалтером в Департаменті у справах сім`ї та молоді, отримує зарплату після сплати податків близько 8500 грн. у місяць. Вона має двох доньок від різних чоловіків, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. а саме від [PERSON] повнолітню доньку [PERSON] , а також від іншого чоловіка неповнолітню доньку. [PERSON] та її доньки мають задовільний стан здоров`я. [PERSON] з доньками має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Але фактично проживають за місцем її роботи у м. Кременчуці в орендованому житлі за адресою [ADDRESS] . З 01.09.2024 року донька [PERSON] навчається у Полтавському державному медичному університеті на денній формі навчання за держзамовленням, що розташований у м. Полтава, строк навчання до 30.06.2030 року. Тому потребує матеріальної допомоги, оскільки необхідно нести витрати на її проживання у гуртожитку в м. Полтава, проїзд, харчування, одяг, придбання учбового приладдя, тощо. [PERSON] проживає окремо від них з 2007 року, але добровільно не утримував доньку [PERSON] , допустив заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON] , які стягувались за рішенням суду до її повноліття. Після досягнення повноліття донькою [PERSON] батько [PERSON] не допомагає її утримувати в період навчання. Донька [PERSON] отримує стипендію в розмірі 2000 грн. у місяць, за активне добре навчання ще додатково отримала в університеті грошові кошти 3000 грн. Разом з тим її батько [PERSON] має можливість утримувати доньку в період навчання, оскільки працює без офіційного оформлення трудових відносин та сплати податків, має транспортний засіб Opel Kadet, д.н.з. [NUMBER] , 1988 року випуску, яким активно користується, хоча він арештований державним виконавцем у зв`язку з наявністю у нього заборгованості зі сплати аліментів. А тому просила задовольнити її вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період її навчання в розмірі 1/6 частини від доходів платника аліментів, враховуючи, що він має сплачувати аліменти ще на утримання другої дитини. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Сенніков А.Б. в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову, з підстав, що [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, несе витрати на лікування, за станом здоров`я не може працювати, його єдиним доходом є пенсія по інвалідності, розмір якої за період з січня 2021 року по січень 2025 року включно становить 111967,10 грн. У [PERSON] три дитини, від різних жінок, які проживають з матерями, з них син та донька вже повнолітні, одна донька ще малолітня. Щодо сина він позбавлений батьківських прав. На теперішній час за рішенням суду він зобов`язаний сплачувати аліменти на малолітню доньку до досягнення нею повноліття, а також зобов`язаний сплачувати на доньку [PERSON] заборгованість по аліментам, які стягувалися за рішенням суду до досягнення нею повноліття. Крім того рішенням суду з нього стягнуто пеню за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 120406,39 грн. на утримання дитини [PERSON] , хоча рішення оскаржується ним в апеляційному порядку. Тому він не може ще платити аліменти на період навчання повнолітній доньці [PERSON] . Крім того зазначив, що [PERSON] повідомила суду неправдиву інформацію, що отримує дохід 8500 грн. на місяць, оскільки вона додатково працює, надає бухгалтерські послуги підприємцям без оформлення трудових відносин та сплати податків. [PERSON] надала суду неправдиву інформацію, що проживає в орендованому житлі у м. Кременчук, оскільки вказана нею квартира фактичного місця проживання належить її батькам, раніше вона мала там зареєстроване місце проживання. Донька [PERSON] навчається на держзамовленні, отримує стипендію та інші доходи, а саме за період з вересня 2024 року по лютий 2025 року включно в розмірі 13000 грн, тобто донька має більший дохід ніж він фактично отримує з пенсії по інвалідності після відрахування аліментів. Донька [PERSON] під час навчання проживає у м. Полтава в гуртожитку, окремо від матері, тому [PERSON] не мала права звертатися до суду з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої доньки в період навчання. За таких обставин просили відмовити в задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 03.02.2025 року подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання на період навчання. (а.с.47). Обставини установлені судом. Мотиви суду при ухваленні рішення. Дослідивши надані матеріали, суд установив наступне. [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 15.01.2021 року Автозаводським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького міського управління Юстиції у Полтавській області. (а.с.8). Сторони визнавали, що з 2007 року проживали окремо, спільна дитина [PERSON] залишилася проживати з матір`ю [PERSON] . З 13.10.2012 року [PERSON] та [PERSON] мають зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено витягами з реєстру територіальної громади Піщанської територіальної громади від 08.12.2024 року №2024/014775001, №2024/014774858 (а.с.27, 30). З 09.07.1996 року до 09.10.2012 року [PERSON] мала зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , де і зараз з її слів фактично проживає. [PERSON] допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] , що стягувалися за рішенням суду до її повноліття, з 2007 року станом на 01.11.2024 року в розмірі 120406,39 грн., що підтверджується листом №243606 від 04.11.2024 року з розрахунком заборгованості державного виконавця Автозаводського ВДВС у м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Терещенка Є. (а.с.12-15). [PERSON] , [INFO] , набула повноліття [INFO] , з 01.09.2024 року є студентом І курсу денної форми навчання за держзамовленням на спеціальності 228 «Педіатрія» у Полтавському державному медичному університеті, термін навчання до 30.06.2030 року. Цей факт підтверджено довідкою №74 від 24.10.2024 року, повідомленням від 10.08.2024 року Полтавського державного медичного університета, договору про надання освітніх послуг №241/2024-65П-1 від 08.08.2024 року. (а.с.7, 9-11). За договором найму житла у гуртожитку №1/1095 від 01.10.2024 року, Полтавський державний медичний університет передав у найм здобувачу освіти [PERSON] в строкове платне користування частину житлового приміщення (ліжко-місце, кімнату) у гуртожитку [ADDRESS] . Строк дії договору до 31.08.2025 року. Плата за житло сплачується готівкою за 6 місяців наперед через касу банківської установи. Плата за житло за півроку встановлюється у розмірі вартості із затверджених планових розрахунків (тарифів). За перші 6 місяців проживання [PERSON] оплатила за гуртожиток [PERSON] 4800 грн., що підтверджено платіжною інструкцією 0.0.3917160119.1 від 01.10.2024 року, за наступні 6 місяців [PERSON] оплатила за гуртожиток [PERSON] 4000 грн., що підтверджено платіжною інструкцією 0.0.4213500278.1 від 24.02.2025 року. (а.с.18-19). Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків на запит у електронному вигляді від 16.08.2024 року, [PERSON] отримала доходи в січні 2024 року від КЗК КМПБ 13927,14 грн., від Департаменту у справах сімей та дітей у лютому 2024 року 11219,81 грн., у березні 2024 року 12662,36 грн., у квітні 2024 року 12662,36 грн., у травні 2024 року 12504,97 грн., у червні 2024 року 13215,06 грн., а також отримувала аліменти, перераховані від ПП «Солінг» з січня по червень 2024 року щомісячно по 1598 грн. (а.с.21-22). З пояснень [PERSON] вбачається, що вказані аліменти вона отримує на другу дитину від її батька. Згідно з довідкою про доходи №16 від 11.03.2025 року, виданої Полтавським державним медичним університетом, студентка [PERSON] отримала доходи з вересня 2924 року по лютий 2025 року в розмірі 13000 грн. Також з пояснень [PERSON] в судовому засіданні вбачається, що донька [PERSON] добре навчається, тому на момент розгляду справи теж отримує стипендію. Разом з тим, [PERSON] є інвалідом ІІІ групи за загальним захворюванням з 28.09.2023 року безстроково, що підтверджено довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №528058 від 28.09.2023 року. Висновок про умови і характер праці: без тяжких фізичних та психоемоційних навантажень. (а.с. 60). Отже [PERSON] є працездатною особою. Згідно з довідкою про доходи №1581045840572596 від 28.01.2025 року, листа від 06.05.2025 року ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсіонер [PERSON] перебуває на обліку в Кременчуцькому об`єднаному управлінні ПФУ в Полтавській області і отримав пенсію по інвалідності за період з січня 2021 року по січень 2025 року включно в розмірі 111967,10 грн., з них щомісячно пенсія січень 2021 року 1287,10 грн., лютий 2021 року по 2100 грн., з березня 2021 року лютий 2022 року по 2200 грн., з березня 2022 року по листопад 2022 року по 2300 грн., з грудня 2022 року по лютий 2023 року по 2500 грн., з березня 2023 року по лютий 2024 року по 2760 грн., з березня 2024 року по травень 2024 року по 2980 грн., з червня 2024 року по лютий 2025 року по 2980 грн. з березня 2025 року по травень 2025 року по 3323 грн. З червня 2024 року з його пенсії утримуються аліменти та заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 50% від розміру його пенсії. (а.с.61). Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.06.2014 року у справі №524/3963/14-ц, провадження №2/524/1658/14 частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.04.2014 року і до повноліття дитини. (а.с.16-17). Отже [PERSON] має ще на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.02.2025 року у справі №537/6688/24, провадження №2/537/489/2025, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] нейстойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2021 року по 01.11.2024 року в розмірі 120406,39 грн. Щодо [PERSON] відкрито 3 виконавчі провадження , а саме ВП №5725770 про стягнення аліментів на користь [PERSON] , №44179054 про стягнення аліментів на користь [PERSON] , №69653304 про стягнення виконавчого збору. Завершено виконавче провадження про стягнення аліментів на користь [PERSON] , на спільного сина з якою [PERSON] позбавлений батьківських прав. (а.с.62-63, 79). Статтею 199 СК України\~передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття, є одним із способів захисту їх інтересів, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для життєдіяльності, оскільки на період навчання вони не мають самостійного заробітку та потребують матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх дітей, які продовжують навчатися, після досягнення ними повноліття до двадцяти трьох років. У п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N3 дано роз`яснення, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (\~стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової\~\~сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження\~\~ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у\~\~батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~статті 182 СК України\~(в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Позивач визнала, що має двох доньок, які з нею постійно проживають та перебувають на її утриманні, вона та її доньки мають задовільний стан здоров`я. На молодшу неповнолітню доньку її батько сплачує аліменти. На старшу повнолітню доньку [PERSON] її батько [PERSON] добровільно аліменти не сплачував, допустив заборгованість при стягненні в примусовому порядку аліментів за судовим рішенням на утримання доньки до її повноліття в розмірі 120406,39 грн., з цих підстав судовим рішення ще ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) з прострочення сплати аліментів в розмірі 120406,39 грн. З 01.09.2024 року [PERSON] навчається в Полтавському державному медичному університеті на денній формі навчання за держзамовленням, за місцем навчання тимчасово винаймає кімнату (місце-ліжко) у гуртожитку, за яку сплатила за 2024-2025 навчальний рік 8800 грн. Разом з тим [PERSON] у першому семестрі навчання на І курсі отримувала стипендію в загальному розмірі 13000 грн., з пояснень позивача [PERSON] вбачається, що донька добре навчається, тому продовжує отримувати стипендію на момент розгляду справи. Отже очевидно, що [PERSON] у зв`язку з навчанням потребуває допомоги на придбання їжі, одягу, підручників, на витрати на проїзд, оплату за проживання у гуртожитку, тощо, а отриманої неї стипендії недостатньо для задоволення цих потреб. Оскільки донька [PERSON] постійно проживає з матір`ю [PERSON] , має разом з нею зареєстроване місце проживання, хоча і тимчасово винаймає кімнату (ліжко-місце) у гуртожитку в м. Полтава за місцем навчання за умовами договору з 01.09.2024 року по 31.08.2025 року, суд вважає, що мати [PERSON] мала право відповідно до положень ст.199 СК України звернутися до суду з позовом на утримання повнолітньої доньки у період навчання, оскільки донька має постійне місце проживання з нею та перебуває на її утриманні. Такий висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 554/4533/17, провадження № 61-11842св18. Вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів на користь повнолітньої доньки [PERSON] на її утримання в період навчання, - відповідають роз`ясненням п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року N3. При цьому суд враховує, що батько [PERSON] є інвалідом ІІІ групи, хоча йому показана праця без тяжких фізичних та психоемоційних навантажень. Отже він є працездатним. Проте припинив діяльність як ФОП, його пенсія дорівнює прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб, що очевидно вказує на його скрутне матеріальне становище. Суду не подано доказів, що [PERSON] має доходи з інших джерел. Разом з тим [PERSON] самостійно запросив адвоката представляти його інтереси, приходив в судове засідання в добротному одязі, користується власним транспортним засобом, 1988 р.в., виглядав щільної статури, тобто однозначно не голодував. Також [PERSON] є біологічним батьком 3 дітей від різних жінок, а саме 1) від [PERSON] повнолітньої доньки [PERSON] , щодо якої має виконавче відкрите виконавче провадження про стягнення заборгованості по аліментам до досягнення повноліття, а також за рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 25.02.2025 року про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, 2) від [PERSON] малолітньої [PERSON] , [INFO] , на яку за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.06.2014 року №524/3963/14-ц з нього стягуються аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки від його доходу, не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 06.05.2014 року до повноліття дитини, 3) від [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , щодо якого [PERSON] позбавлений батьківських прав рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 27.09.2021 року у справі №524/2109/21, провадження №2/537/1381/2021. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , як працездатна особа, може працювати, а відповідно і сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період її навчання. Але при визначенні розміру аліментів, суд вважає за необхідне врахувати наведені вище обставини, а саме його стан здоров`я, встановлення інвалідності ІІІ групи, наявність інших утриманців, як установлено в ст.182 СК України стягнути з [PERSON] на користь повнолітньої доньки [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/11 частини від його доходу (заробітку) щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, стягнення аліментів присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Але враховуючи, що 10.12.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , на період її навчання, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки з дня набуття нею повноліття, тобто з [INFO] , оскільки повнолітньою вважається людина на наступний день після її вісімнадцятирічного дня народження, що відповідає правовій позиції Верховного Суду в ухвалі від 14.12.2020 року у справі №178/1827/19. Відповідно до ст.199 СК України, стягнення аліментів присуджується за рішенням суду на період навчання, строк якого має тривати з 01.09.2024 року до 30.06.2030 року, але не більше як до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , двадцяти трьох років, тобто до [INFO] включно. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial