Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

У січні 2025 року до суду звернувся АТ «Ідея Банк» із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг. В обґрунтування позову вказували, що 08 серпня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду № С-001-199785-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (OTP-пароль), який був надісланий на номер мобільного телефону (фінансовий номер) відповідача. Згідно кредитного договору банк надає відповідачу кредит на споживчі цілі у вигляді відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку. Процента ставка по кредиту становить 70,8% річних. Максимальний розмір кредитної лінії становить 200 000,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, що підтверджується випискою по поточному рахунку. Однак, відповідач не виконує свої зобов`язання передбачені договором, внаслідок чого, станом на 10.12.2024 року утворилась заборгованість в розмірі 53 763,76 грн., з яких: 29 998,73 грн. заборгованість за кредитом та 23 765,03 грн. заборгованість за процентами, яку позивач просив стягнути з відповідача на їх користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді від 18 лютого 2025 року відкрито спрощене провадження у справі, залучено сторін, призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача АТ «Ідея Банк» не прибув. У позовній заяві просили справу розглядати без участі представника банка. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань не подавав. Не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 05 травня 2025 року постановлено про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, встановив наступне. 08 серпня 2023 року між AT «Ідея Банк» (банк) та [PERSON] (клієнтом) було укладено Договір № 1795370 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти AT «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, відповідно до якого сторони дійшли взаємної згоди, що підписанням цього договору клієнт акцептує публічну оферту AT «Ідея Банк» на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, яка розміщена на сайті банку: www.ideabank.ua на умовах, запропонованих банком. Також, підписанням цього договору, клієнт надає згоду на використання власного номеру телефону зазначеного в цьому договорі як фінансового номеру телефону для отримання SMS-повідомлень, що містять ОТР-пароль, з метою подальшого підписання ЕП договорів про отримання банківських послуг у вигляді електронного документа та підтверджує, що номер телефону, що зазначений нижче, належить виключно йому, а відтак накладений ЕП однозначно пов`язаний з клієнтом, і не пов`язаний з жодною іншою особою та прирівнюється до власноручного підпису і створює для клієнта юридичні наслідки. 08 серпня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Угоду № С-001-199785-23-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки, яка була підписана відповідачем електронним підписом. Згідно преамбули кредитного договору, вказана Угода разом з Тарифами Банку є невід`ємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на сайті банку: www.ideabank.ua, і яка включає в себе заяву на відкриття поточного рахунку. Згідно умов вказаної Угоди, банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту O.CARD ID + поточний рахунок IBAN [NUMBER] у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу, та оформляє до рахунку БПК. Максимальний розмір кредитної лінії становить 200 000 грн., зі строком дії 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації. Розмір кредитної лінії у дату укладання Угоди становить 0 грн. та може бути змінений в межах максимального розміру за ініціативою банку або клієнта з дотриманням вимог ДКБОФО. Процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 70,8% річних (протягом пільгового періоду 0,01 % річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення операцій безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті), яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку визначеному цією Угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди 70,8% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 70,8% річних. Із виписки по особовому рахунку вбачається, що відповідачу 08.08.2023 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 30 000,00 грн., яким він активно користувався. Згідно з розрахунком заборгованості, у зв`язку із порушенням умов угоди, станом на 10.12.2024 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 53 763,76 грн., з яких: 29 998,73 грн. заборгованість за кредитом та 23 765,03 грн. заборгованість за процентами. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, банк 08.10.2024 року направив відповідачу вимогу про сплату заборгованості у розмірі 53 763,76 грн. у 30-денний строк з дня отримання такої вимоги. Позивач вказав, що у наданий строк відповідач борг не сплатив. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладення електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини інших електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. За статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі. Відповідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електрону комерцію», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію»). Як вбачається з матеріалів справи та наявного у справі кредитного договору, такий договір був підписаний відповідачем [PERSON] електронним підписом. За вказаних обставин, суд вважає встановленим факт укладення відповідачем договору із дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши договір саме такого змісту, відповідач погодилася з його умовами та правилами надання споживчих кредитів, що фактично нівелює усі можливі доводи стосовно невідповідності умов договору вимогам законодавства без його обґрунтування доказами. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами. Судом встановлено, що позов обґрунтований невиконанням з боку [PERSON] умов договору про надання банківських послуг. До матеріалів справи позивачем надано розрахунок заборгованості, за яким заборгованість відповідача за договором № С-001-199785-23-980 від 08.08.2023 року складає 53 763,76 грн., з яких: 29 998,73 грн. заборгованість за кредитом та 23 765,03 грн. заборгованість за процентами. Заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку наявною у матеріалах справи та не спростованою відповідачем. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У ч. 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Враховуючи задоволення судом позову, то з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти у повернення сплаченого судового збору у зазначеному розмірі. Сторони у справі не заявляли про понесення ними інших судових витрат.

Outcome: approved