Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 442435572 від 10.10.2021 року в розмірі 26 689,30 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору №442435572 від 10.10.2021 р., укладеного в електронній формі з використанням електронного підпису з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності та платності. У вказаному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. 10.10.2021 р. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало грошові кошти в сумі 6 500 грн. на банківську карту відповідача, що свідчить про прийняття пропозиції кредитодавця. Вказує, що 28.11.2018 р. між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого, з урахуванням додаткових угод, продовжено до 31.12.2024 р. Зазначає, що з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №164 від 14.12.2021 р. до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р., ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 16 229,50 грн. Зазначає, що 05.08.2020 р. між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу №05/0820-01, строк дії якого, з урахуванням додаткових угод, продовжено до 30.12.2024 р., всі інші умови залишились без змін. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 р. до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 р., від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 26 689,30 грн. В подальшому, 30.09.2024 р. між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" укладено договір факторингу №3009/24, відповідно до умов якого на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №442435572 від 10.10.2021 р. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №3009/24 від 30.09.2024 р. від ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" до ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №442435572 від 10.10.2021 р. на загальну суму 26 689,30 грн. Вказує, що ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" не здійснювали нарахувань за кредитним договором, тому загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача за кредитним договором №442435572від 10.10.2021 р., становить 26 689,30 грн., з яких: 6 500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 20 189,30 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами. Зазначає, що первісний кредитор зобов`язання за вищевказаним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, передбаченому умовами договору. У порушення умов укладеного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на час звернення до суду становить 26 689,30 грн. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у вищевказаному розмірі, а також судові витрати по справі. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10.12.2024р. справа була направлена для розгляду за підсудністю до Острозького районного суду Рівненської області. Ухвалою Острозького районного суду Рівненської області від 27.01.2025р. справу було прийнято до провадження судді Василевича О.В. та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадженняз викликом сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, а також шляхом розміщення оголошення на сайті Острозького районного суду веб-портал судова влади України http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/. Правом подати до суду відзив на позовну заяву відповідач не скористався. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно адресної довідки від 27.01.2025 зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS] . За клопотанням представника позивача з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, із застосуванням аналізу вимог чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов до наступних висновків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. З матеріалів справи судом встановлено, що 10.10.2021 р. між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 442435572 у формі електронного документа з використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За вказаним договором кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 6 500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі та додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту "Смарт" ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (п.1.1 договору). Згідно з п.1.7 договору, строк кредитної лінії встановлено на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (дисконтний період). Відповідно до п.1.8 сторони погодили, що встановлений в п.1.7 договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Основна сума кредиту має бути повернута не пізніше дати закінчення дисконтного періоду, а у разі якщо позичальник продовжує користуватись грошовими коштами після закінчення дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії договору на умовах п.1.12 договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами п.1.12.1 договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії договору (закінчення строку його дії чи дати дострокового розірвання) (п.1.11 договору). Згідно п.1.9.1 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою виключно в період строку визначеного в п.1.7 договору, в розмірі 711,75% річних, що становить 1,95 % в день від суми кредиту за час користування ним. За умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п.1.8 договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п.1.7 договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 722,70% річних, що становить 1,98 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п.1.9.2 договору). Якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 % річних, що становить 1,98 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами та базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентним ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду (п.1.9.3 договору) (а.с.12 на звороті - 13). З платіжного доручення від 10.10.2021р. та електронного повідомлення АТ "ТАСКОМБАНК" від 08.08.2024 р. вбачається, що АТ "ТАСКОМБАНК" за дорученням ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" здійснив платіж на карту відповідача в сумі 6 500 грн. (а.с.34, 35). Звертаючись до суду із вказаним позовом, ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" посилається на те, що право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №442435572 від 10.10.2021 р. перейшло до товариства на підставі договорів факторингу, вказуючи на те, що товариство отримало право вимоги за вищевказаним кредитним договором від кредитора ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс", яке, у свою чергу отримало право вимоги від ТОВ "Таліон Плюс", та останнє - від первісного кредитора на підставі договору факторингу №28/1118-01 та реєстру боржників №153 від 14.12.2021 р. Судом встановлено, що 28.11.2018 р. між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (клієнт) та ТОВ "Таліон Плюс" (фактор) укладено договір факторингу №28/1118-01, зі строком дії до 28.11.2019 р. Згідно укладених між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" додаткових угод №19 від 28.11.2019 р., №26 від 31.12.2020 р., №27 від 31.12.2021 р., №31 від 31.12.2022 р., №32 від 31.12.2023 р., було продовжено строк дії договору факторингу до 31.12.2024р. Предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. є відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Пунктом 1.2 вищевказаного договору факторингу визначено, що кредитний договір - кредитний договір, укладений між клієнтом і боржником, права вимоги за яким відступаються, та який відповідає наступним критеріям: боржником за кредитним договором виступає фізична особа та кредит не забезпечується заставою. Перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме в реєстрах прав вимог. У пункті 1.5 вищевказаного договору факторингу зазначено, що реєстр прав вимог означає перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим договором. Форма реєстру прав вимог наведена в додатку №1 до цього договору. Згідно п.2.1 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. визначено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Пунктом 4.1 договору встановлено, що право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку (а.с.37-40). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №164 від 14.12.2021 р. до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р., ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №442435572 від 10.10.2021 р. на загальну суму 16 229,50 грн. (а.с.51-52). Відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного ТОВ "Таліон Плюс", заборгованість [PERSON] за кредитним договором №442435572 від 10.10.2021 р. за період з 10.10.2021 р. по 14.12.2021 р., станом на 14.12.2021 р. становить 16 229,50 грн., з яких 6 500 грн. - тіло кредиту, 9 729,50 грн. - відсотки за користування кредитом (а.с.69-70). Одночасно з матеріалів справи встановлено, що 05.08.2020 р. між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу №05/0820-01 зі строком дії до 04.08.2021р. Згідно укладених між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ"ФК "Онлайн Фінанс" додаткових угод №2 від 05.08.2021 р. та №3 від 05.08.2020 р., строк дії договору факторингу було продовжено до 31.12.2024 р. Згідно п.2.1 договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 р. визначено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Предметом даного договору факторингу є відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому у відповідному додатку договору (п.п.2.1, 4.1 договору факторингу) (а.с.53-55). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №10 від 31.07.2023 р. до договору факторингу №05/0820-01, ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" отримало право вимоги до [PERSON] (порядковий номер 3283) за кредитним договором №442435572 від 10.10.2021 на загальну суму 26 689,30 грн. (а.с.59). Крім того, 30.09.2024 р. між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" укладено договір факторингу №3009/24, відповідно до умов якого, ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" відступило на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" право грошової вимоги до боржників, в тому числі щодо [PERSON] за кредитним договором №442435572 від 10.10.2021 р. на суму 26 689,30 грн., що підтверджується договором факторингу та реєстром боржників від 30.09.2024 р. (а.с.61-67). Водночас, згідно умов п.1.1 договору факторингу встановлено, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" посилається на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перейшло до нових кредиторів, кінцевим з яких є позивач ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ", на підставі договорів факторингу, які були укладені у 2018 році, 2020 та 2024 роках. Судом встановлено, що кредитний договір №442435572 від 10.10.2021 р. укладений значно пізніше після укладення першого договору факторингу від 28.11.2018 р. За змістом статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Аналіз вказаних норм свідчить, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі №752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі №909/1411/13, від 13.10.2021 у справі №910/11177/20). У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. Як вбачається з матеріалів справи правовідносини за кредитним договором №442435572 від 10.10.2021 р. між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] виникли 10.10.2021 р., тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р., таким чином на час укладення договору факторингу у ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" було відсутнє право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №442435572, оскільки відповідач на час укладення договору факторингу не був боржником - набувачем послуг чи товарів за первинним договором. При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 р. у справі №910/11965/16. Крім того, Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 р. у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі №753/20537/18, від 21.07.2021р. у справі №334/6972/17, від 27.09.2021 р. у справі №5026/886/2012). Умовами п. 2.1 договору факторингу від 28.11.2018 р. передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Умовами першого договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. не передбачено передачу права грошової вимоги, яке виникне в майбутньому. Відтак з наведеного вбачається, що згідно умов вказаного договору первісним кредитором передано право вимоги за договорами, строк виконання зобов`язань за якими настав та не стосується зобов`язань строк виконання яких виникне в майбутньому. Також на час укладення договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 р. сторонами не було досягнуто згоди щодо предмета правочину, предмет не індивідуалізовано належним чином. Інформація про [PERSON] як боржника надана у витягу з реєстру прав вимоги №164 від 14.12.2021 р. ТОВ "Таліон Плюс", тобто майже через три роки після укладення договору відступлення права вимоги. Отже, між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" на час укладення договору факторингу 28.11.2018 р. не були погоджені його істотні умови в частині обсягу вимог, що перейшли до нового кредитора, і вочевидь, договором не могли бути охоплені зобов`язання відповідача, які виникли після укладення цього договору. Із наведеного вище слідує, що вимога на момент укладення договору факторингу мала би бути визначеною, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" до [PERSON] на момент укладення договору факторингу від 28.11.2018 р. не було, і сторони не могли передбачити, що 10.10.2021 р. цим товариством буде укладено кредитний договір з відповідачем. Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що кредитний договір було укладено між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] 10.10.2021 р., тобто вже після укладення ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р., отже, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником [PERSON] , відтак, у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ "Таліон Плюс" на підставі договору факторингу від 28.11.2018 р., яке в свою чергу передало 05.08.2020 р. ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс", яке лише 30.09.2024 р. уклало договір факторингу з позивачем. Таким чином, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" здійснило передачу невизначених вимог, оскільки жодної вимоги щодо відповідача на момент укладення договору факторингу не існувало. Оскільки ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги відносно [PERSON] як боржника у зобов`язанні не набуло, відповідно таке право не могло бути передане цим товариством спочатку на користь ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" на підставі договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 р., та згодом 30.09.2024 р. на підставі договору факторингу на користь ТОВ "Юніт Капітал". Таким чином, ТОВ "Юніт Капітал" не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 10.10.2021 р. між відповідачем та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога". На підставі викладеного суд вважає, що ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" не довело переходу до нього права вимоги до відповідача за кредитним договором №442435572, який був укладений з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", а тому позов ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed