Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Виклад позиції заявниці\~. У березні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з заявою\~ про встановлення\~ факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючих документів [PERSON] ,\~ а\~саметрудової книжки [NUMBER] від 24.11.1980 виданою російською мовою на ім`я « [PERSON] ; трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 20.12.1983 виданої російською мовою на ім`я « [PERSON] »; атестату № [NUMBER] від 10.02.1981 виданого на російській мові на ім`я « [PERSON] » , свідоцтва про народження [NUMBER] від 10.10.1964 виданого на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви заявниця зазначає, що вона народилася [INFO] та її прізвище в свідоцтві про народження записано « [PERSON] ». 20.08.1983 заявниця одружилася з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » . Пізніше після розлучення , заявниця вдруге зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно паспорта громадянина України , вона записана як [PERSON] . Заявниця після досягнення 60 річного віку , в серпні 2024 року звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком . Однак , рішенням Головного управління ПФУ в Харківській області від 04.09.2024 , їй відмовлено в призначенні пенсії за віком , в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу , передбаченого ч.1 ст.26 закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ». Так до страхового стажу не зараховані періоди роботи , згідно трудової книжки [NUMBER] від 24.11.1980 , трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 20.12.1983 та період навчання , згідно атестату № [NUMBER] від 10.02.1981 , оскільки в даних документах прізвища заявниці мають розбіжності . Встановлення факту належності правовстановлюючого документа , необхідно заявниці для призначення пенсії. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Відповідно до ухвали Краснокутського районного суду Харківської області від 20.03.2025 заяву прийнято до розгляду в порядку окремого провадження, розгляд справи призначено на 21.04.2025. У судове засідання заявниця не з`явилася , подала заяву заслухати справу у її відсутність , в якій підтримала заяву про встановлення юридичного факту , просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав суд слухати справу у його відсутність, не заперечує проти заяви [PERSON] . Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Матеріалами справи встановлено, що згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Краснокутським РВ УМВС України в Харківській області від 10.04.2000 , заявниця записана як « [PERSON] ». ( а.с.4) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Ковалівським с/Загсом Богодухівського району Харківської області від 10.10.1964 , прізвище , ім`я та по батькові заявниці зазначено як « [PERSON] , [INFO] ». ( а.с. 7) 20.08.1983 заявниця уклала шлюб з [PERSON] у виконавчому комітеті Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області , актовий запис №2 , та після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище російською мовою « [PERSON] » на « [PERSON] », про що підтверджує свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим Китченківським с/Загсом Краснокутського району Харківської області від 20.08.1983. ( а.с.8) Також витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17.09.2024 свідчить про те, що 20.08.1983 відбулася реєстрація шлюбу між [PERSON] та [PERSON] та після реєстрації шлюбу прізвище заявниці записано на українській мові як « [PERSON] » ( а.с. 9) Пізніше після розірвання шлюбу , вдруге 16.02.2000 в Китченківській сільській раді Краснокутського району Харківської області , актовий запис №1 , заявниця зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінивши дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане Китченківською с/радою Краснокутського району Харківської області від 16.02.2000 ( а.с. 10) . Як свідчать записи трудової книжки [NUMBER] від 24.11.1980 , вона видана російською мовою на ім`я « [PERSON] » . ( а.с. 11) Згідно записів трудової книжки серії [NUMBER] від 20.12.1983 , зазначена зміна прізвищ заявниці російською мовою з « [PERSON] » на « [PERSON] ( а.с. 14) Трудова книжка серії [NUMBER] свідчить про те, що вона видана на ім`я « [PERSON] » ( а.с. 15) З атестату №266 від 29.04.1981 вбачається , що атестат виданий російською мовою на ім`я « [PERSON] » ( а.с. 16) Заявниця вважаючи , що має право на пенсію за віком, звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії . \~ \~ \~ \~Однак,\~04.09.2024\~ рішенням\~ГУ ПФУ\~в Харківській\~області ,\~ [PERSON] \~відмовлено в\~призначенні \~пенсії за\~віком ,\~відповідно до\~закону \~України «\~Про \~загальнообов`язкове \~державне пенсійне\~ страхування\~»,\~ у\~зв`язку \~із відсутністю\~ необхідного\~ страхового\~ стажу\~,\~передбаченого ч.1\~ст.26\~ Закону\~та рекомендовано\~звернутися до\~суду \~з заявою\~ про\~належність \~трудової \~книжки колгоспника\~заявниці \~ та\~інших документів\~,\~ \~з наступних\~підстав.\~ \~Так ,\~ до\~страхового \~стажу \~не зараховано\~періоди роботи\~ з\~01.09.1979\~ по\~30.09.1983,\~ \~згідно трудової\~книжки \~серії [NUMBER] \~від 24.11.1980\~,\~оскільки вона\~заведена з\~порушенням \~ вимог\~Інструкції про\~порядок \~ ведення\~трудових книжок\~ працівників\~ \~,\~а саме\~на титульній\~сторінці \~ зазначено\~прізвище \~« [PERSON] »\~ (\~російською мовою\~)\~,\~що не\~відповідає прізвищу\~заявниці \~ ,\~ні згідно\~свідоцтва про\~народження \~,\~ні згідно\~свідоцтва про\~шлюб.\~ \~ \~ Також\~ на\~титульній сторінці\~трудової книжки\~колгоспника \~ [NUMBER] \~від 20.12.1983\~,\~ зазначена\~ \~зміна прізвищ\~ на\~ російській\~мові з\~« [PERSON] » на « [PERSON] », а прізвище « [PERSON] » не відповідає прізвищу заявниці , згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.08.1983 виданого російською мовою. Оскільки приналежність заявниці прізвища « [PERSON] » не доведена наданими документами , до загального страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979 по 01.02.1981 , згідно атестату № 266 від 10.02.1981 , виданого на російській мові на ім`я « [PERSON] » Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. \~\~\~\~\~\~\~ У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 3 ст. 315 ЦПК України передбачено , що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК ( в ред.2004 р.) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах і встановлення фактів, що мають юридичне значення» такі справи розглядаються якщо: відповідно до закону, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язане з подальшим вирішенням суперечки про право. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Згідно зі ст.12, ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, ч.2\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Встановлення юридичного факту , а саме приналежності документів , необхідно заявниці для звернення до органів ПФУ та призначення пенсії. Проаналізувавши зазначені трудові книжки , атестат, свідоцтва про одруження, інші письмові докази, суд дійшов висновку, що\~ [PERSON] , [INFO] , відповідно до паспорта громадянина України , та [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження; російською мовою « [PERSON] » , згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 20.08.1983 ; російською мовою « [PERSON] » , згідно трудової книжки [NUMBER] від 24.11.1980; російською мовою « [PERSON] » , згідно трудової книжки [NUMBER] від 20.12.1983 ; російською мовою « [PERSON] », згідно атестату № [NUMBER] від 29.04.1981 , це одна і та ж особа. Таким чином, зібрані по справі докази, які є належними і допустимими та їх належна оцінка, вказує на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення та належності їй правовстановлюючих документів, а саме трудових книжок та атестату . Щодо належності заявниці свідоцтва про народження , то в цій частині заява задоволенню не підлягає , оскільки свідоцтво видане органом державної реєстрації актів цивільного стану та судовому розгляду в окремому провадженні не підлягає, відповідно до ч.3 ст.315 ЦПК України.

Outcome: partial