Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

15.01.2025 [PERSON] подала до суду вказану позовну заяву. Позивачка просить суд: 1. Збільшити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] ( [INFO] , мешканця [ADDRESS] , код ІПН: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (Код ІПН: [NUMBER] ), на утримання неповнолітнього сина [PERSON] ( [INFO] , код ІПН [NUMBER] )в сумі 4 500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; 2. Стягнути з [PERSON] ( [INFO] , мешканця [ADDRESS] , код ІПН: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (Код ІПН: [NUMBER] ) аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання [PERSON] ( [INFO] , код ІПН [NUMBER] ) в сумі 4 500 грн. щомісячно, щомісячно, починаючи з 14.01.2025 року і до закінчення навчання (орієнтовно червень 2025 року), але не довше ніж до досягнення 23 річного віку. Позов обґрунтовано тим, що 11.10.2003 між сторонами укладено шлюб у виконкомі Дротинської сільської ради Виноградівського району за активним записом №5. В шлюбі народилося двоє дітей донька [PERSON] ( [INFO] ) та син [PERSON] ( [INFO] ). Шлюб розірвано, стягнуто аліменти на утримання дітей. Рішенням Виноградівського районного суду від 14.09.2017 у справі за № 299/2218/17 позовні вимоги задоволено і вирішено стягувати з Відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей по 1000 грн щомісячно. Заочним Рішенням Виноградівського районного суду від 08.11.2022 у справі за № 299/2586/22 позовні вимоги [PERSON] задоволено та вирішено позбавити [PERSON] ( [INFO] ), мешканця [ADDRESS] , батьківських прав відносно дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Відповідач навмисно ухиляється від виконання своїх обов?язків по утриманню дітей. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню ВП № 34400673 за період з 01.08.2018 по 01.09.2018 становить 6800 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню ВП № 54646848 за період з 25.08.2017 по 20.05.2022, сукупний розмір заборгованості із моменту відкриття виконавчого провадження становить 106 672,00 грн. Отже, протягом 7 років аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі спочатку по 400 грн на кожну дитину щомісячно, а згодом по 1000 грн на кожну дитину щомісячно відповідач не сплачував. На даний час розмір аліментів, призначений рішенням суду в розмірі 1000 гривень, є недостатнім для утримання та виховання дитини, оскільки дитина підросла, прожитковий мінімум зростає з року в рік, дитина відвідує школу, відповідно необхідні додаткові витрати на придбання шкільного приладдя, книг, одягу та інших необхідних речей. З 2013 року і по січень 2025 року Відповідач регулярно і злісно ухиляється відсплати будь-якої суми, демонстрував абсолютну відсутність бажання виконувати законні вимоги. Зокрема, зараз триває навчальний рік і дитині необхідно весь час купувати такі речі як одяг, шкільне приладдя (зошити, ручки, альбоми, фарби, пезлі, атласи, книги тощо), витрати на загальні батьківські збори коштів (книги, журнали, ремонти) тощо. [PERSON] повнолітня та є студентом Мукачівського державного університету ІV курсу денної форми навчання педагогічного факультету спеціальності 013 Початкова освіта першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, про що свідчить довідка ВУЗу. Місце праці відповідача невідомо. Відзиву не подано. Сторона позивача просила розглядати справу без її участі. Відповідач не з`явився у судове засідання. Судова повістка, надіслана за вказаною у заяві адресою, та друга, надіслана за адресою реєстрації місця проживання відповідача, повернуті без вручення із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд опублікував оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті Судової влади України. Проте, причин неявки не повідомлено, заяв не надходило. У зв`язку з цим, суд, згідно вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти розгляду справи на підставі наявних у справі доказів не заперечила. Вивчивши доводи позовної заяви, та дослідивши подані позивачкою докази, суд вирішив наступне. Суд встановив, що 11.10.2003 між сторонами укладено шлюб у виконкомі Дротинської сільської ради Виноградівського району, Актовий запис №5. В шлюбі народили двох дітей доньку [PERSON] ( [INFO] ) та сина [PERSON] ( [INFO] ). Рішенням Виноградівського районного суду від 05.09.2012 у справі за №703/3068/12 шлюб було розірвано та вирішено стягувати з Відповідача аліменти у розмірі по 400 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Виноградівського районного суду від 14.08.2017 у справі за № 299/2218/17 розмір аліментів збільшено і вирішено стягувати з Відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей по 1000 грн щомісячно. Заочним Рішенням Виноградівського районного суду від 08.11.2022 у справі за № 299/2586/22 вирішено позбавити [PERSON] ( [INFO] ), мешканця [ADDRESS] , батьківських прав відносно дітей: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Відповідач навмисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню дітей. 07 травня 2014 року позивачка зверталася із заявою про вчинення злочину\~ у зв`язку з тим, що [PERSON] злісно ухилявся від сплати аліментів, що призводить до постійного збільшення заборгованості. Відповідно до довідки відділу ДВС Виноградівського РУЮ, станом на 04.05.2014 відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів за період травень, грудень 2013 року та січень, лютий 2014 року, що становило 3200,00 грн. 07 травня 2014 року позивачка зверталася із скаргою до Міністра юстиції України та до Прокурора Виноградівського району Романа В.І., у зв`язку з тим, що [PERSON] злісно ухилявся від сплати аліментів. 19 червня 2017 року позивачка звернулася із заявою про скоєння кримінального правопорушення за ч.1 ст. 164 КК України до Начальника Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУ поліції в Закарпатській області. Заява мотивована тим, що 05.09.2012 Виноградівським районним судом було видано виконавчий лист за № 3068/12, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, що знаходиться у провадженні головного державного виконавця Е.В. Бабинця. Відповідно до довідки, виданої державним виконавцем, станом на 14.06.2017 заборгованість по аліментам становила 33900 грн. 14 серпня 2018 року позивачка знову звернулася із заявою про скоєння кримінального правопорушення за ч.1 ст. 164 КК України до Начальника Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУ поліції в Закарпатській області. Заява мотивована тим, що 14.08.2017 Виноградівським районним судом прийнято рішення, яким збільшено розмір аліментів з 400 грн до 1000 грн на одну дитину, в загальному на двох дітей, починаючи з 24.08.2017 і до досягнення дітьми повноліття. Станом на грудень 2017 року заборгованість становила 6800 грн, а по другому рішенню станом на 20 липня 2018 року заборгованість по аліментах становила суму 22 000 грн. В загальному сума заборгованості станом на подання вищезазначеної заяви становила 28 000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню ВП № 34400673 за період з 01.08.2018 по 01.09.2018 становить 6800 грн. Відповідно до Постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом від 30.05.2018 по ВП № 34400673 було постановлено встановити тимчасове обмеження [PERSON] у праві керування ТЗ до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно з виконавчим листом № 3068/12, який було видано 05.09.2012. Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні ВП № 54646848 за період з 25.08.2017 по 20.05.2022, сукупний розмір заборгованості із моменту відкриття виконавчого провадження становить 106 672,00 грн. Отже, протягом семи років аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі спочатку по 400 грн на кожну дитину щомісячно, а згодом по 1000 грн на кожну дитину щомісячно відповідач не сплачував. На даний час розмір аліментів, призначений рішенням суду в розмірі 1000 гривень, є недостатнім для утримання та виховання неповнолітнього сина [PERSON] , оскільки дитина підросла, прожитковий мінімум зростає з року в рік, дитина відвідує школу у звичайному офлайн режимі, відповідно необхідні додаткові витрати на придбання шкільного приладдя, книг, одягу та інших необхідних речей; окрім того дитина відвідує школу мистецтв, що також тягне за собою додаткові витрати, оскільки дитина займається хореографією, їздить на конкурси (а це включає в себе витрати на школу, на дорогу, на костюми, на паливо для того, щоб дитину відвозити і забирати додому). Друга дитина сторін - [PERSON] \~ - повнолітня та є студентом Мукачівського державного університету ІV курсу денної форми навчання педагогічного факультету спеціальності 013 Початкова освіта першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, про що свідчить довідка ВУЗу. У зв`язку із цим вона потребує матеріальної допомоги і є на утриманні матері, з якою проживає. Правовідносини між сторонами врегульовані, зокрема, нормами СК України. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Оскільки іншого не встановлено, суд\~ приймає за доведене, що відповідач в силу його працездатного віку здатен надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка навчається. Суд не має сумнівів, що відповідач охоче сприятиме здобуттю його донькою професійної освіти, надаючи їй як матеріальну підтримку, так і моральну. Тому позов у цій частині слід задовольнити. Статтею 192 СК України, врегульовано питання зміни розміру аліментів: розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, закон пов`язує можливість збільшення розміру аліментів із настанням певних обставин: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я одержувача та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд констатує, що у сучасних умовах утримання дітей шкільного віку вимагає значних матеріальних витрат. Аліменти на утримання дітей є власністю дітей. Суду очевидно, що грошове утримання на рівні 1000 грн на одну дитину щомісячно це сума, яка не може навіть вкупі з рівноцінною матеріальною участю іншого з батьків забезпечити дитині рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Це означає, що на даний час розмір аліментів на рівні 1000 грн на одну дитину\~ прямо суперечить правам та охоронюваним законом інтересам дитини. Тому позов в частині збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] слід задовольнити. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не має інформації про працевлаштування відповідача, про характер та розмір його активних доходів, наявність пасивних доходів, інформації про його стан здоров`я та наявність інших утриманців. Проте, при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу врахував права та інтереси дитини:\~ аліменти є власністю дитини, а батьки основним, якщо не єдиним, джерелом матеріального існування. При цьому, суд не сумнівається, що відповідач усвідомлює свій обов`язок та розуміє розмір витрат на матеріальне утримання дитини шкільного віку, витрат на піклування про її здоров`я, фізичний та інтелектуальний розвиток. Тому, позов в частині вимоги про збільшення розміру аліментів до рівня 4500 грн щомісячно слід задовольнити. Позивачка звільнена від сплати судового збору за позов про аліменти. На підставі ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви, яку подано 15.01.2025, у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved