Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

28.11.2024 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту проживання однією сім`єю та перебування фізичної особи на утриманні. Заява обґрунтована тим, що 16.10.1993 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Малиновської районної райадміністрації виконкому Одеської міської ради було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 555. 10.06.2014 рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/6198/14-ц шлюб було розірвано. Проте після винесення рішення суду сторони примирились і стали знову проживати однією сім`єю, але без державної реєстрації шлюбу. Після примирення у сторін були справжні сімейні відносини та теплі стосунки як чоловіка та дружини, фактично проживали однією сім`єю. Сторони весь час проживали за адресою: [ADDRESS] . Під час сумісного проживання сторони користувались спільним бюджетом, який складався в основному із заробітку заявника. Факт спільного проживання також підтверджується показаннями свідків, сімейними фотографіями та актом обстеження житлових умов. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10.05.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №\~3872. Похованням [PERSON] займалась [PERSON] , що підтверджується договором-замовленням про поховання. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 29/1000 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] прийняла за заповітом, складеним на її користь, посвідчений Другою Одеською державною нотаріальною конторою 13.01.2017, зареєстровано в реєстрі № 1-24. Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулась із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України про переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Рішенням № 951050825815 від 06.06.2024 [PERSON] було відмовлено у переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки нею не надано довідку про перебування на утриманні померлого годувальника, та рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника. 05.12.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. 10.12.2024 від представника заінтересованої особи надійшло повідомлення про відсутність матеріалів у електронній справі. 23.01.2025 від представника заінтересованої особи надійшли пояснення, у яких зазначає, що покладається на об`єктивність та неупередженість суду при вирішенні питання щодо розгляду заяви [PERSON] , а також на прийняття законного рішення у справі. 03.02.2025 від представника заявника надійшла заява про виклик свідків, яка ухвалою суду від 25.03.2025 задоволена. 29.04.2025 від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі. 01.05.2025 в судовому засіданні здійснено допит свідків: - свідок [PERSON] зазначила, що проживає на [ADDRESS] . Знайома з [PERSON] та померлим з 1981 року, працювали в одній установі. У 2014 році було припинено існування шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . В шлюбі вони проживали по Вознесенькому провулку, після розлучення [PERSON] переїхав на [ADDRESS] , іноді [PERSON] туди приходила допомагати. Зазначила, що [PERSON] заробляв більше ніж [PERSON] , заявниця не могла самостійно прожити на свою пенсію. Коли [PERSON] захворів, [PERSON] переїхала до нього; - свідок [PERSON] зазначив, що проживає за адресою: [ADDRESS] , знає [PERSON] та [PERSON] давно. Не знає чи розривали шлюб, але переїхали на [ADDRESS] . Про сімейний бюджет нічого не знає. [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що у 2014 році вони з [PERSON] розлучились, проте продовжили проживати разом, вона за ним доглядала. Заявниця має дві квартири, одну здає, оскільки пенсії не вистачає. 07.05.2025 від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без їх участі. Розглянувши матеріали заяви та справи, суд дійшов до наступних висновків. 10.06.2014 рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/6198/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Заявниця стверджує, що після винесення рішення суду про розірвання шлюбу сторони примирились і стали знову проживати однією сім`єю, але без державної реєстрації шлюбу. Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя (ст. 21 СК України). Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства (ст. 27 Сімейного кодексу України). Зареєстрований шлюб передбачає для подружжя ряд гарантій. Ознаками фактичної сім`ї, що складає фактичний шлюб між чоловіком та жінкою та виникає за рішенням суду є: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки. Конституційний суд України у рішенні від 3.06.1999 у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Тривалість спільного проживання чоловіка та жінки як ознака наявності сім`ї на законодавчому рівні не визначена. Водночас, строк спільного проживання однією сім`єю має бути достатнім для того, щоб стверджувати, що між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Аналогічні висновки наведені у постанові КЦС ВС від 30.10.2019 у справі № 643/6799/17. Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених\~главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю. Наведені вище правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року в справі №127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі №343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі№522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі №354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі №490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі №588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі №279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі №748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі №490/4949/17, від 18 грудня 2019 року у справі №761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі №490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року у справі №757/8786/15-ц та від 23 вересня 2021 року у справі № 204/6931/20. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі № 524/10054/16. В контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід також відзначити, що згідно усталеної судової практики самі лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (постанови Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №\~466/3769/16-ц та від 08 грудня 2021 у справі № 531/295/19). Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10.05.2024 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса), актовий запис № 3872. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 29/1000 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яку [PERSON] прийняла за заповітом, складеним на її користь, посвідченим Другою Одеською державною нотаріальною конторою 13.01.2017, зареєстровано в реєстрі за № 1-24. Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулась із заявою до територіальних органів Пенсійного фонду України з метою переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Рішенням № 951050825815 від 06.06.2024 [PERSON] було відмовлено у переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки нею не надано довідку про перебування на утриманні померлого годувальника, та рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника. Судом встановлено, що місцем реєстрації проживання [PERSON] є: [ADDRESS] ; місцем реєстрації проживання [PERSON] було: [ADDRESS] . Доказами, на які заявниця послалась в обґрунтування своїх вимог є: квитанції про оплату комунальних послуг за рахунком на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , показання свідків, свідоцтво про право на спадщину за заповітом у вигляді 29/1000 квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] та квитанції про оплату послуг поховання [PERSON] . Вказані докази з урахуванням вимог закону та сталої судової практики суд оцінює критично, як такі, які за своїм змістом самі по собі не доводять, що між заявницею та [PERSON] склались та мали місце протягом спірного тривалого періоду часу усталені відносини, які притаманні подружжю. Жодні докази тривалого постійного сумісного проживання, ведення спільного господарства, спільного побуту, спільного бюджету, взаємності прав та обов`язків, заявником не надані. При цьому суд враховує, що в заяві [PERSON] стверджує, що під час проживання однією сім`єю до укладення шлюбу, під час перебування у шлюбі та після його розірвання, вони з [PERSON] проживали у будинку за адресою: [ADDRESS] , проте заявниця не просила суд викликати та допитати у судове засідання в якості свідків сусідів, які проживають у цьому будинку та можуть підтвердити вказані заявницею доводи, натомість [PERSON] заявлено про допит свідків, які проживають в інших районах м. Одеси та під час допиту не змогли згадати на якому поверсі знаходиться квартира [ADDRESS] та скільки поверхів має будинок [ADDRESS] , хоча стверджували про те, що бували в гостях у колишнього подружжя [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, реальність сімейних відносин, сукупність усталених обставин та відносин, притаманних сім`ї, заявником в процесі розгляду справи не доведена, що виключає задоволення вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю судом. Вимоги про встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] є похідними від вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю, оскільки право переходу на пенсію померлого годувальника у відповідності з положеннями ст.ст. 36, 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мають лише члени його сім`ї, натомість заявницею не доведено факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , а тому зазначені вимоги задоволенню не підлягають. З огляду на наведене у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] та перебування на його утриманні, слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed