Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

26 лютого 2025 року до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] , відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 75916573 у розмірі 16940 грн. 00 коп., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11940,00 грн. сума заборгованості за відсотками та судові витрати по справі: судовий збір в сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №75916573. Відповідно до умов договору позики позикодавець забов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти у сумі 5000,00 грн. на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, а також сплатити позикодавцю плату від суми позики. Умовами договору встановлено можливість пролонгації договору у разі несвоєчасного повернення позики та процентів та встановлено відсоткову ставку у розмірі 2,7 % за кожен день понадстрокового користування. Договір позики укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та підписано електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану [PERSON] електронну адресу. Відповідач зобов`язання\~за договором\~не виконав,\~в зв`язку\~з чим\~заборгованість \~відповідача за\~кредитним договором\~ становить\~ 16940,00\~грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11940,00 грн. сума заборгованості за відсотками. 21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2112. Відповідно до умов факторингу до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №75916573 від 05 серпня 2021 року. У свою чергу 31 березня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №310323-ФМ. Відповідно до умов факторингу до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №75916573 від 05 серпня 2021 року. В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань з повернення заборгованості за договором, позивач звернувся з позовом до суду та просив стягнути з відповідача на свою користь вищезазначену заборгованість у загальному розмірі 16940 грн. 00 коп., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11940,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Ухвалою від 18 березня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. У відзиві на позовну заяву, поданому відповідачем [PERSON] 31 березня 2025 року, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив визнати недійсним положення пункту 2.3 Договору у зв`язку з тим, що процентна ставка за договором у розмірі 1.99 % на день є несправедливою (занадто завищеною). Також просив застосувати позовну давність, оскільки відповідно до пункту 2.2. Договору строк позики (строк договору) складає 30 днів від дати отримання кредиту, а отже є таким, що закінчився 04 вересня 2021 року. Відповідач вказує на те, що трирічний строк позовної давності сплив ще 05 вересня 2024 року. У відповіді на відзив на позовну заяву, поданому через систему «Електронний суд», представник позивача вказав, що доводи представника відповідача є безпідставними та необгрунтованими, оскільки у договорі позики встановлено строк позики 30 днів, однак у договорі також містяться умови щодо пролонгації (продовження) строку користування позикою. Щодо строку позовної давності представник позивача зазначив, що він не є пропущеним позивачем, оскільки відповідно до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного стану строк позовної давності продовжується на строк його дії. У запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву, поданих відповідачем [PERSON] 18 квітня 2025 року, відповідач зазначає, що він є військовослужбовцем, з 28 серпня 2021 року навчається на кафедрі військової підготовки спеціалістів Державної спеціальної служби транспорту Українського державного університету науки та технологій денної форми навчання, у зв`язку з чим відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» проценти за користування кредитом йому не мають нараховуватись. У зв`язку з зазначеним просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з нього процентів за кредитом. Представник позивача просив здійснити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнав з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. В зв`язку з неявкою сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. 05 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №75916573, відповідно до якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений сторонами відповідно до умов договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Відповідно до пункту 2.1 вказаної угоди, сума позики складає 5000,00 грн. Згідно пункту 2.2 угоди, строк позики складає 30 днів. Пунктом 2.3. угоди визначено фіксовану процентну (базову) ставку 1,99% на день. Останнім днем повернення позики є 04 вересня 2021 року. Процентна ставка за понадстрокове користування позикою встановлено у розмірі 2,7% за день. Відповідно до пункту 12 договору, договір укладений дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором та прирівнюється відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» до договору, укладеного в письмовій формі. Зі змісту статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12\~цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому\~Цивільним\~кодексом України, а також іншими актами законодавства. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12\~цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~статтею 64\~Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до\~частини 1\~ статті\~12\~ вказаного\~Закону, якщо\~відповідно до\~акта цивільного\~законодавства або\~за домовленістю\~сторін електронний\~правочин має\~бути підписаний\~сторонами,\~моментом його\~підписання є\~використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. У другому абзаці частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином, договір \~позики №75916573 від 05 серпня 2021 року, укладений між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] , є електронним договором, підписаним аналогом електронно-цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора 1kyV6PgRdn, який відправлено [PERSON] на його електронну пошту 05 серпня 2021 року о 14:40:14 (а.с.52) та вважається таким, що укладений в письмовій формі (а.с.27). 21 грудня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2112 (а.с.57-65). Згідно п.5.2 Розділу 1 договору факторингу право вимоги до боржників за договорами переходить до фактора в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Зазначений акт прийому-передачі реєстру боржників був підписаний між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» 21 грудня 2021 року. Відомості щодо боржника [PERSON] містяться у витягу з реєстру боржників №4 до договору факторингу під порядковим №9035 (а.с.73-75). Відповідно до умов договору факторингу до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №75916573 від 05\~серпня 2021\~року в сумі 16940 грн. 00 коп., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11940,00 грн. сума заборгованості за відсотками. У свою чергу 31 березня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено договір факторингу №310323-ФМ (а.с.78-86). Згідно п.5.2 Розділу 1 договору факторингу право вимоги до боржників за договорами переходить до фактора в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Зазначений акт прийому-передачі реєстру боржників був підписаний між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» 31 березня 2023 року. Відомості щодо боржника [PERSON] містяться у витягу з реєстру боржників до договору факторингу під порядковим №9017 (а.с.95-97). Відповідно до умов договору факторингу до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №75916573 від 05\~серпня 2021\~року в сумі 16940 грн. 00 коп., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11940,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, 21 грудня 2021 року відбулося відступлення прав вимоги за договором №75916573 від 05 серпня 2021 року щодо боржника [PERSON] від ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до [PERSON] та 31 березня 2023 року від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно того, що позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» пропущено строк звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості до кредитним договором, зважаючи на наступне. Відповідно до пункту 19 Розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, позивач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в межах строку позовної давності. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. За положеннями ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Як встановлено судом, 05 серпня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надано [PERSON] кредит у розмірі 5000,00 грн. шляхом перерахування зазначеної суми на банківський картковий рахунок відповідача, що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Феніксекспрес» від 10.02.2025 року про прийняття до виконання платіжної інструкції ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та здійснення платіжної операції 05 серпня 2021 року на суму 5000,00 грн. на ім`я [PERSON] на картковий рахунок [NUMBER] (а.с.54). 05 серпня 2021 року на картковий рахунок [NUMBER] , належний згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 01.04.2025 року відповідачу [PERSON] , зараховано грошові кошти у розмірі 5000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку на ім`я [PERSON] у АТ «ПриватБанк» за 05 серпня 2021 року (а.с.150-151). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №75916573 від 05 серпня 2021 року заборгованість складає 16940 грн. 00 коп., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11940,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Разом з тим, згідно наданої відповідачем копії військового квитка серії [NUMBER] , [PERSON] з 01 листопада 2017 року є військовослужбовцем (а.с.165-1710). Згідно довідки від 12 квітня 2025 року, виданої кафедрою військової підготовки спеціалістів Державної спеціальної служби транспорту Українського державного університету науки і технологій, молодший сержант [PERSON] навчається на кафедрі військової підготовки спеціалістів Державної спеціальної служби транспорту Українського державного університету науки і технологій відповідно до наказу від 25 серпня 2021 року №201 (а.с.162). Відповідно до довідки від 25 березня 2019 року, виданої Військовою частиною [NUMBER] , молодший сержант [PERSON] дійсно в період з 06 червня 2018 року по 10 грудня 2018 року брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, має статус учасника бойових дій (а.с.164). Відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям,\~які були\~призвані на\~військову службу\~за призовом\~під час\~мобілізації,\~на особливий\~період або\~на військову\~службу за\~призовом осіб\~із числа\~резервістів в\~особливий період\~на весь\~час їх\~призову,\~а також\~їх дружинам\~(чоловікам),\~а також\~іншим військовослужбовцям,\~під час\~дії особливого\~періоду,\~які брали\~або беруть\~участь у\~захисті незалежності,\~суверенітету та\~територіальної цілісності\~України і\~брали безпосередню\~участь в\~антитерористичній операції,\~забезпеченні її\~проведення,\~перебуваючи безпосередньо\~в районах\~антитерористичної операції\~у період\~її проведення,\~у здійсненні\~заходів із\~забезпечення національної\~безпеки і\~оборони,\~відсічі і\~стримування збройної\~агресії Російської\~Федерації в\~Донецькій та\~Луганській областях,\~забезпеченні їх\~здійснення,\~перебуваючи безпосередньо\~в районах\~та у\~період здійснення\~зазначених заходів,\~у заходах,\~необхідних для\~забезпечення оборони\~України,\~захисту безпеки\~населення та\~інтересів держави\~у зв`язку\~із збройною\~агресією Російської\~Федерації проти\~України,\~їх дружинам\~(чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Особливий період діє в Україні з моменту оприлюднення\~Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу Президент України не приймав, а тому дію особливого періоду не припинено. Таку правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» Верховний Суд сформулював у постановах від\~11 квітня 2019 року (провадження № 51-9182км18), від 14 лютого 2018 року (провадження № 61-4157св18 та № 61-3951св18), від 20 лютого 2018 року (провадження № 61-4255св18), від 25 квітня 2018 року (провадження № 61-1664св17), від 21 лютого 2019 року (провадження № 51-7411км18). Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] з 01 листопада 2017 року по теперішній час є військовослужбовцем Збройних Сил України та під\~час дії\~особливого періоду\~брав участь\~ з\~06\~червня \~по 10\~грудня 2018\~року у\~здійсненні заходів\~із забезпечення\~національної безпеки\~і оборони,\~відсічі і\~стримування збройної\~агресії \~рф в\~Донецькій та\~Луганській областях,\~забезпеченні їх\~здійснення,\~перебуваючи безпосередньо\~в районах\~та у\~період здійснення\~зазначених заходів,\~ вимоги позивача про стягнення з нього процентів за кредитним договором, нарахованих за весь період у розмірі 11940,00 грн. задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене,\~ суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №75916573 від 05\~серпня 2021\~року у сумі 5000,00\~ грн., з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. У стягненні заборгованості за відсотками у сумі 9824,31 грн. належить відмовити. Стосовно судових витрат, то згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належить надання правничої допомоги адвоката. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони та підлягають розподілу разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат щодо надання правничої допомоги, позивачем надано договір, №01-11/24 від 01 листопада 2024 року, укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (а.с.98-103), витягу з акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 27.01.2025 року (а.с.106), відповідно до яких сума витрат на правничу допомогу адвоката складає 3500 грн. У зазначену суму включається оплата послуг адвоката зі складення позовної заяви 3000 грн., вивчення матеріалів справи - 500 грн. Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 3500 грн. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін. Виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 грн. є співмірними із складністю справи та пропорційним до предмета спору. Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог та роз`яснень п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 17.10.2014 року № 10, з відповідача належить стягнути: - судовий збір на користь позивача, пропорційний до розміру задоволених позовних вимог 715 грн. 1 коп. (5000 грн. х 100 / 16940 = 29,52%; 2422,40 грн. х 29,52% = 715,09); - витрати на правничу допомогу, пропорційні до розміру задоволених позовних вимог -1033 грн. 2 коп. (3500 х 29,52%=1033,2).

Outcome: partial