Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, за яким просить суд розірвати шлюб сторін та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина. Вищевказана справа була призначена до судового розгляду у порядку\~спрощеного позовного\~провадження з повідомленням сторін. При цьому, сторона позивача та відповідача не висловила заперечень проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, тому суд\~без виходу до нарадчої кімнати\~ухвалив провести заочний розгляд вищевказаної справи. У порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно з`ясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони перебувають у шлюбі , що зареєстрований 26.10.2018 року в Комунарському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 996. Згідно\~ст.110-112 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно достатті 51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу. Відповідно до частини 2\~статті 114СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про народження. Згідно ст.\~180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.\~ Згідно ст.\~141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.\~182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У роз`ясненнях, викладених у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3\~"Про застосування судами окремих норм\~СК України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" та ст.\~182\~СК\~України зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved