Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.12.2022 р. між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 6160413. Згідно умов Кредитного договору [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 12100 гривень, зі сплатою процентної ставки 1,99% на день. При цьому умовами кредитного договору визначено, що строк повернення кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач будь-яких платежів за договором не здійснював. 25.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитним договором №6160413 від 05.12.2022 року. Про відступлення права грошової вимоги відповідачу було повідомлено шляхом направлення повідомлення на електронну пошту останнього, яку він зазначив при укладені кредитного договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, відповідач має заборгованість в розмірі 33048,73 грн., яка складається з: 12100,00 гривень - тіло кредиту, 20948,73 грн. - нараховані проценти. Зважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості, яка виникла у відповідача станом на 20.09.2024 в розмірі 46773,76 грн., з яких: 12100,00 грн. тіло кредиту, 20948,73 грн. сума відсотків за користування кредитом; 13725,03 грн. - нараховані відсотки за 57 календарних днів, а також судові витрати, з яких 2422,40 грн. судовий збір та 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. У судове засідання представник позивача не з`явився, але на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, в якому представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] був належно повідомлений про день розгляду справи в суді, а саме на 24.01.2025, 20.03.2025 та 01.05.2025, але в судові засідання не з`явився без поважної причини, не повідомив про причини своєї неявки, позову не оспорив, відзив на позов не надав. Тому суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Враховуючи письмово викладену згоду представника позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до\~ст. 280-282 ЦПК України\~заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що 05.12.2022 р. між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 6160413. Згідно умов Кредитного договору [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 12100 гривень, зі сплатою процентної ставки 1,99% на день. При цьому умовами кредитного договору визначено, що строк повернення кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього Договору. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Відповідач будь-яких платежів за договором не здійснював. 25.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за кредитним договором №6160413 від 05.12.2022 року. Про відступлення права грошової вимоги відповідачу було повідомлено шляхом направлення повідомлення на електронну пошту останнього, яку він зазначив при укладені кредитного договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, відповідач має заборгованість в розмірі 33048,73 грн., яка складається з: 12100,00 гривень - тіло кредиту, 20948,73 грн. - нараховані проценти. Таким чином, у відповідача виникла заборгованість станом на 20.09.2024 в розмірі 46773,76 грн., з яких: 12100,00 грн. тіло кредиту, 20948,73 грн. сума відсотків за користування кредитом; 13725,03 грн. - нараховані відсотки за 57 календарних днів. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. На підставі вказаних норм, враховуючи, що відповідач не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту. На підставі ст.141ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. При зверненні з позовом у позовній заяві ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. Статтею 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 26.08.2024 р. ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» уклало з адвокатом Городніщевою Є.О. договір про надання правової допомоги № 26/08-2024. Відповідно до звіту про надання правової допомоги вартість послуг адвоката складає 10000 грн. 00 коп. Заява про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, відповідачем не подана. При розподілі витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з того, що такі витрати підтверджені належними доказами та клопотання про їх зменшення не подано іншою стороною. Тому відсутні передбачені ст. 137 ЦПК України підстави для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу, що становить 10 000, 00 грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved