Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

17.04.2025 року [PERSON] , через свого представника\~ [PERSON] , звернулася до Арцизького районного суду Одеської області, в якій просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] разом зі спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з 2018 року по день смерті [PERSON] , тобто до [INFO] . В обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на те, що [INFO] померла матір заявника [PERSON] [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. із заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою від 11 лютого 2025 року, державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду з метою захисту своїх спадкових прав шляхом визначення додаткового строку для прийняття спадщини або визнання факту сумісного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Заявниця зазначає, що є донькою померлої, і фактично до дня смерті проживала із [PERSON] , однією сім`єю в одному будинку за адресою: [ADDRESS] , вела спільне господарство, піклувалася та надавала всіляку допомогу, вказаний факт постійного проживання [PERSON] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , на час відкриття спадщини [INFO] , підтверджується актом опитування свідків [PERSON] , [PERSON] [PERSON] просить встановити факт постійного проживання, як спадкоємиці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку, на підставі\~ст. 1268 ч. 3 ЦК України, що зумовило звернення до суду. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Арцизького районного суду Одеської області Череватій В.І. Ухвалою судді Арцизького районного суду Одеської області Череватої В.І. від 22.04.2025 року, прийнято заяву [PERSON] , заінтересована особа Теплицька сільська рада Болградського району Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Витребувано від Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області, належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник заявниці про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, однак у судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, однак у судове засідання не з`явився, але до суду від нього надійшла заява, згідно якої представник заінтересованої особи просив суд розглянути справу за його відсутності, не заперечував щодо задоволення заяви. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини третьої статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 травня 2024 року. Матір`ю заявниці значиться [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Заявниця змінила прізвище на [PERSON] внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] , що підтверджується копією паспорту громадянина України заявниці серії [NUMBER] , копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. За життя [PERSON] належали земельна ділянка та житловий будинок. Як вбачається з копії довідки виконавчого комітету Теплицької сільської ради № 04-10/109 від 12.02.2025 року, мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована у [ADDRESS] дійсно померла [INFO] , актовий запис № 242, складений Арцизьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 07.05.2024 року. З 2018 року та на момент смерті вони дійсно мешкали разом та вели сумісне господарство за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з копії довідки, виданої Мирнопільським старостинським округом № 04-10/115 від 03.02.2025 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована в [ADDRESS] , одна. Відповідно до копії заповіту від 20.06.2014 року, [PERSON] заповіла все своє майно своїй дочці [PERSON] . Відповідно до акту Мирнопільського старостинського округу від 09.10.2024 р., свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що [PERSON] , та покійна [PERSON] з 2018 року та на момент смерті (померла [INFO] ), дійсно фактично мешкали разом за адресою реєстрації доньки [PERSON] : [ADDRESS] та вели сумісне господарство. Як вбачається з копії витягу з реєстру територіальної громади від 29.01.2025 року, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до постанови державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П. № 74/02-14 від 11 лютого 2025 року заявнику у справі, повідомлено, що оформити спадщину за заповітом на майно померлої не є можливим у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Як вбачається з копії спадкової справи № 42/2025, заведеної 05.02.2025 року після [PERSON] , померлої [INFO] , крім заявниці, інші спадкоємці після смерті [PERSON] , відсутні. Фактично заявниця [PERSON] постійно проживала разом із матір`ю -спадкодавицею в будинку [ADDRESS] за своїм зареєстрованим та фактичним місцем проживання з 2018 року і до смерті [PERSON] , при цьому зареєстроване місце проживання матері було у будинку [ADDRESS] . У відповідності до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Заявник не зверталася до нотаріальних органів із заявою про відмову від прийняття спадщини, тому відповідно до закону є такою, що прийняла спадщину. При цьому, хоча заявник проживала із спадкодавцем без спільної реєстрації, однак наявність реєстрації не ставиться в залежність від факту проживання відповідно до закону в розумінні визначення ч. 3\~ст. 1268 ЦК України. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Відповідно до\~ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Таким чином, виходячи з сукупності визначених законом умов, документальні дані в даному випадку свідчать лише про наявність зареєстрованого місця проживання, однак ці дані не є підтвердженням фактичного постійного проживання із спадкодавцем. Спір про право відсутній, в іншому порядку встановити цей факт немає можливості. Відповідно до ч. 1\~ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За позицією Пленуму Верховного Суду України, яка викладена у пунктах 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, судам роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно зі статтями\~1216,\~1218 ЦК України,\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша\~статті 1270 ЦК України). Згідно із частинами 1 - 3\~статті 1268 ЦК України,\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є\~житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Для того щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10 листопада 2021 року у справі № 572/1774/20, провадження № 8679св21. За змістом п. 3.21. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до частини третьої статті\~12, частин першої, п`ятої, шостої статті\~81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявником доведено факт постійного проживання зі спадкодавцем\~матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину. Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами. У відповідності до ч. 1\~ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У відповідності до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність в матеріалах справи поданих заявником достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи та достатність доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, що дає суд змогу дати відповідну належну оцінку доказам та ухвалити законне, обґрунтоване рішення по суті спору, тому заявлені вимоги підлягають до задоволення. Отже,\~метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі частини 3\~статті 1268 ЦК України. Судом встановлено, що заявниці необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявниці з [PERSON] на момент її смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, а в судовому засіданні доведений факт спільного проживання заявниці зі спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку про задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини. Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємиця за законом постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному будинку та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою, оскільки підтверджується доданими до справи документами, а тому підлягає задоволенню. На підставі статей 29, 1268 - 1269 ЦК України,

Outcome: approved