Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплопостачання м.Одеси звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за опалення та гаряче водопостачання в розмірі 30789 гривень 06 копійок. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає [PERSON] та є споживачем послуг. Отримуючи послуги з постачання теплової енергії відповідач несвоєчасно сплачує вартість спожитих послуг, в результаті чого у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 30789 гривень 06 копійок.\~Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з зазначеним позовом. Ухвалою суду від 17 лютого 2025 року суддею прийнято до свого розгляду зазначену цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. (а.с. 9,10). Відповідачем надано 17 березня 2025 року відзив на позовну заяву. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] , обладнана лічильником та тепловою енергією вона не користується. Крім того просила застосувати строки позовної давності до спірних правовідносин. 25.04.2025 року набрав чинності\~Закон № 4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменувань місцевих загальних судів", відповідно до якого Суворовський районний суд міста Одеси змінено на Пересипський районний суд міста Одеси. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи обізнаний належним чином, причин неявки суду не сповістив та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався та надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився. [PERSON] надала заяву в котрій фактично визнала, що має заборгованість за теплопостачання та просила розстрочити виконання рішення на 12 місяців у зв`язку зі дуже скрутним матеріальним положенням та хворобою. Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з опалення та гарячого водопостачання за цією ж адресою. (особовий рахунок [NUMBER] ). Згідно представленого розрахунку по вказану вище особовому рахунку КП «Теплопостачання м. Одеси» було визначено заборгованість [PERSON] , [INFO] , за спожиту теплову енергію станом на 01 січня 2025р. в загальному розмірі 30789 гривень 06 копійок. (а.с. 5). Дійсно, квартира за адресою: [ADDRESS] , обладнана лічильником теплової енергії, однак з березня 2021 року покази лічильника не передавались до Комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси», про що і не заперечувала відповідачка. Щодо застосування строків позовної давності, суд відмовляє у задоволенні зазначеної заяви, оскільки строки позовної давності під час воєнного стану перериваються. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо -будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій. Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень. Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Зі змісту норм ст. ст. 20, 21 зазначеного Закону, споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Статтею 68 ЖК УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відповідачі зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. В силу ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач отримавши послуги з опалення та гарячого водопостачання від позивача допустив прострочення оплати таких послуг на загальну суму 30789 гривень 06 копійок, котрі і підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, [PERSON] просила розстрочити виконання рішення на 12 місяців у зв`язку з скрутним матеріальним положенням та хворобою. Відповідно до ч. 1\~ст. 435 ЦПК України\~за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Згідно ч. 3\~ст. 435 ЦПК України\~підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Як передбачено ч. 4\~ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. У відповідності до ч. 5\~ст. 435 ЦПК України\~розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Із змісту п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року вбачається, що суд, який ухвалив рішення, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, може забезпечити його виконання, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Суд дійшов до висновку про те, що зазначені у клопотанні обставини можуть бути використані на користь відповідача щодо розстрочення виконання рішення. Суд враховує той факт, що в країні відбуваються воєнні дії, що призводить в цілому до зубожіння населення та неспроможністю відповідача погасити заборгованість за комунальні послуги одним платежем у зв`язку з невеликим доходом. Вказані обставини, які підтверджені доказами, можна оцінювати як особливі у розумінні\~ст. 435 ЦПК України, що дає підстави для розстрочення виконання рішення суду.\~Частиною 5\~статті 435\~ЦПК України\~передбачено максимальний\~строк,\~на який\~виконання рішення\~суду може\~бути розстрочене\~-\~1\~рік.\~Враховуючи положення\~наведеної норми,\~клопотання підлягає\~задоволенню:\~суд вважає\~необхідним розстрочити\~виконання рішення\~терміном на\~12\~місяців шляхом\~сплати щомісячно\~рівними частинами\~1/12\~суми заборгованості\~за комунальні послуги, тобто по 2565 гривень 76 копійок щомісяця.

Outcome: approved