Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

У січня 2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість\~за Кредитним\~договором про\~надання банківських\~послуг №\~б/н\~від 20.01.2014\~року у\~розмірі 181772,31 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 20 січня 2014 року між сторонами укладено Договір про надання банківських послуг б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі та на умовах, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення\~умов зазначеного\~договору відповідач\~належним чином\~не виконав\~своїх зобов`язань,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~19\~листопада 2024\~року має\~заборгованість в\~розмірі 181772,31 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк», а також судові витрати. Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 лютого 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 25.03.2025р. від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованості за договором № б/н від 20.01.2014 року у розмірі 30688,19 гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 30688,19 гривень. В судове засідання, представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без їх участі. В клопотанні представник позивача також зазначає, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вважає\~за можливе провести розгляд справи без участі сторін за наявними у справі доказами. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 20 січня 2014 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено Договір про надання банківських послуг б/н, за умовами якого позивачем емітовано та видано відповідачеві кредитну картку, відкрито картковий рахунок та надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. З анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» надано виписку за договором №б/н від 20 січня 2014 року за період з 05.01.2018р. до 27.11.2024р. щодо користування споживчого кредиту відкритому на ім`я відповідача [PERSON] із зазначенням операцій, дати їх проведення та суми валютування й залишку на картці. За наданим позивачем АТ КБ «ПриватБанк» розрахунком заборгованості, станом на 19 листопада 2024 року утворилася заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 181772,31 грн, з яких: 178230,34 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3541,97 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Разом з тим, позивач у зменшених позовних вимогах вказує на заборгованість за договором № б/н від 20.01.2014 року в меншій сумі, яка становить 30688,19 гривень, та складається із тіла кредиту в сумі 30688,19 гривень. Між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України - письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Звертаючись до суду, на підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил, яка підписана сторонами; кредитний договір №б/н від 20 січня 2014 року, який підписаний сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; виписка за договором №б/н за період з 05.01.2018р. до 27.11.2024р.. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Як видно з заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана позичальником, вона містить умови кредитування та відомості щодо погодженого між сторонами розміру відсоткової ставки та пені за користування кредитними коштами. Крім того позивачем долучено кредитний договір б/н від 20 січня 2014 року, який містить умови кредитувння та інформацію про розмір відсоткової ставки, що підписаний [PERSON] . Надання банком [PERSON] кредитних коштів, шляхом встановлення для користування кредитного ліміту підтверджується\~\~наданим позивачем розрахунком заборгованості та випискою по рахунку відкритого на ім`я відповідача, з якого видно, що позичальник активно користувався кредитним коштами. На підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що обсяг заборгованості за кредитними коштами знайшло своє документальне підтвердження, тому підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в сумі 30688,19 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати в сумі 2422,40 грн. пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим з урахуванням ціни позову, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved