Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

У липні 2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що 05 грудня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки, кадастровий номер 5324280900:00:001:0031, площею 4,06 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області. Строк дії договору оренди землі становить 49 років. Орендна плата сплачується орендарем у грошовій формі та становить 3,0% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, яка становить 42992,84 грн. Відповідно до пункту 12 даного договору орендна плата в сумі 63208, 29 грн сплачена орендарем, а орендодавцем отримана повністю при підписанні цього договору. Даний договір 05.12.2008 був посвідчений державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. та зареєстрований у Державному реєстрі правочинів за №3260807. На виконання умов договору 05.12.2008 земельна ділянка була передана [PERSON] орендарю [PERSON] , про що складено акт приймання передавання земельної ділянки від 05.12.2008. Рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Решетилівської міської ради Верховода К.В. № 43368151 від 05 жовтня 2018 року було відмовлено [PERSON] у державній реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5324280900:00:001:003, так як в ДРПП за № 25334169 зареєстроване інше речове право на дану земельну ділянку. 13.03.2018\~року державним\~реєстратором Верховод\~К.\~В.,\~на підставі\~договору оренди\~земельної ділянки\~серії та\~номер 1,\~від 13.03.2018\~року між\~ [PERSON] та [PERSON] , здійснено реєстрацію права оренди даної земельної ділянки за [PERSON] , номер запису в реєстрі\~25334169. 25.03.2019 року інше речове право припинено на підставі додаткової угоди до договору оренди землі №1 від 13.03.2018 року, серії та помер б/н, виданого 01.09.2018 року.\~21.03.2019\~року [PERSON] ,\~від імені\~якого на\~підставі довіреності\~№ 231\~від 21.02.2018\~діє [PERSON] \~(Орендодавець),\~та ТОВ\~«Сільське комунальне\~підприємство «Сількомунгосп»,\~в особі\~керівника Гудзенка\~О.Ю.\~(Орендар)\~уклали договір\~оренди землі\~№ 7, предметом якого стала земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 4,0602 га, кадастровий номер 5324280900:00:001:0031,\~яка знаходиться\~на території\~Покровської (колишня\~назва Жовтневої\~сільської ради\~Решетилівського району\~Полтавської області.\~Договір укладений\~строком на\~49\~років i 1 місяців. Орендна плата становить 4000 гривень на рік. 25.03.2019 року державним реєстратором Верховод К.В., на підставі договору оренди земельної\~ділянки cepii\~та номер\~7,\~від 21.03.2019\~між ТОВ\~«CKП\~«Сількомунгосп» та\~ [PERSON] , здійснено реєстрацію права оренди даної земельної ділянки за ТОВ «Сількомунгосп»,\~номер запису в реєстрі 25334073. 25.03.2019\~на підставі\~даного договору\~державним реєстратором\~виконавчого комітету\~Решетилівської міської\~ради Полтавської\~області Верховодом\~К.В.\~у Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~здійснено запис\~про інше\~речове право\~-\~право оренди вищевказаної земельної ділянки. У квітні 2021\~року [PERSON] звернулась до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовною заявою про визнання договору оренди\~землі недійсним\~та скасування його державної реєстрації, у якій вона просила визнати недійсним договір оренди землі, cepii та номер: 7, виданий 21.03.2019, зареєстрований 25.03.2019,\~укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне господарство «Сількомунгосп» та скасувати його державну реєстрацію. 05\~вересня 2022 року рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області у задоволенні позову\~ [PERSON] \~відмовлено.\~22 травня 2023 року Постановою Полтавського апеляційного суду апеляційну скаргу\~ [PERSON] було\~задоволено,\~а саме\~рішення Решетилівського\~районного суду\~Полтавської області\~від 05\~вересня 2022\~року скасовано\~та ухвалено\~по справі\~нове рішення.\~Позов [PERSON] \~задоволено частково.\~Визнано недійсним\~договір оренди\~землі,\~укладений 21 березня 2019\~року між орендодавцем [PERSON] та\~орендарем - Товариством з обмеженою\~відповідальністю «Сількомунгосп» щодо\~земельної ділянки\~площею 4,0602\~га кадастровий\~номер 5324280900:00:001:0031,\~що розташована\~на території\~Покровської сільської\~ради Решетилівського\~району Полтавської\~області.\~В іншій\~частині у\~задоволенні позовних\~вимог [PERSON] \~відмовлено.\~29\~листопада 2023\~року Постановою\~Верховного Суду\~у складі\~колегії суддів\~Другої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду\~касаційні скарги\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Сільське комунальне\~підприємство «Сількомунгосп»\~i\~ [PERSON] було\~задоволено частково,\~а саме\~постанову Полтавського апеляційного суду від\~22\~травня 2023\~року скасовано,\~рішення Решетилівського\~районного суду\~Полтавської області\~від 05 вересня 2022 року змінено, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Верховний Суд прийняв рішення, яким підтвердив обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та фактично підтвердив те, що на момент укладення договору оренди землі,\~серія та\~номер 7,\~виданий 21.03.2019\~року між\~ [PERSON] \~(від\~імені якого\~діяв [PERSON] )\~та товариством\~з обмеженою\~відповідальністю «Сільське\~комунальне підприємство\~«Сількомунгосп» в\~особі керівника\~Гудзенка О.Ю.,\~був чинним договір землі,\~який 05.12.2008\~року було\~укладено між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~та посвідчено\~державним нотаріусом\~Решетилівської державної\~нотаріальної контори\~та зареєстровано\~в реєстрі\~за № 5527.\~Кожна зі сторін фактично виконувала свої обов`язки: [PERSON] передав [PERSON] \~в користування\~земельну ділянку,\~а [PERSON] ,\~в свою\~чергу,\~сплатила наперед\~ [PERSON] орендну плату за весь час дії договору. Окрім того,\~вже в\~процесі розгляду\~справи в\~суді,\~17\~липня 2021\~року земельна\~ділянка,\~що є\~предметом чинного\~договору,\~укладеного ще у\~2008\~році між\~ [PERSON] та [PERSON] ,\~була відчужена\~за договором\~купівлі-продажу,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбишем С.М. за р. № 934 та була передана у власність\~ [PERSON] .\~А вже\~27\~березня 2023\~року [PERSON] \~уклав договір оренди землі № 26 з ТОВ «CKП «Сількомунгосп», а 03 квітня 2023 року було\~зареєстровано щодо спірної земельної ділянки\~право оренди\~в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зазначаючи про\~законність своїх\~позовних вимог,\~позивачка посилалася\~на норми\~цивільного законодавства,\~практику Верховного\~Суду.\~Так,\~зокрема,\~позивачка зазначала,\~що Велика Палата Верховного Суду вже зазначала, що орендодавець зобов`язаний не вчиняти\~дій,\~які б\~перешкоджали орендареві\~користуватися орендованою\~земельною ділянкою\~(абзац\~четвертий частини\~другої статті 24\~Закону України\~«Про оренду\~землі»);\~укладення договору\~оренди земельної\~ділянки під\~час дії\~іншого договору\~оренди цього\~ж об`єкта\~може перешкоджати\~первинному орендареві\~реалізувати його\~право користування\~відповідною ділянкою (постанови від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 587/2135/16-ц, від 2 жовтня 2019 року у справі № 587/2331/16-\~ц та від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі №761/26815/17 зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати aбo присікати порушення цивільних прав\~та інтересів\~aбo\~ж ix\~відновлювати.\~По своїй\~суті ініціювання\~cпopy\~про недійсність\~правочину, договору,\~акту органу\~юридичної особи чи\~документу не для\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів є\~недопустимим».\~Постановами Великої Палати Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі №610/1030/18\~та від\~29\~вересня 2020\~року N 378/596/16-ц сформовано висновок,\~що якщо особа, якій належить право оренди земельної ділянки (первинний орендар) за законодавством,\~що було\~чинним до\~01\~січня 2013\~року,\~після настання\~цієї дати\~не зареєструвала\~її право\~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно,\~то укладення\~наступного договору\~оренди того\~ж майна\~під час\~первинного договору\~оренди може\~порушити відповідне\~право первинного\~орендаря у разі,\~коли на підставі наступного\~договору оренди\~відповідна земельна\~ділянка передана у користування наступного орендареві, а право останнього -зареєстроване у Державному реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно.\~Така реєстрація унеможливлює внесення\~запису до\~вказаного реєстру\~про право\~оренди тієї ж ділянки\~первинним орендарем.\~Також позивачка\~посилалася на\~постанову Великої Палати Верховного\~Суду від 07.09.2022\~у справі N 910/16579/20,\~де викладено\~правовий висновок:\~порушення загальних\~засад цивільного\~законодавства (засад\~справедливості,\~добросовісності та розумності), визначених імперативно пунктом 6 частини першої\~статті 3\~ЦК України,\~які мають\~наслідком вихід\~учасниками правочину\~за межі\~здійснення цивільних\~прав, наданих договором\~чи актами цивільного\~законодавства, з наміром\~завдати шкоди\~іншій особі\~(частина\~третя статті\~13\~ЦК України)\~може бути\~самостійною підставою\~недійсності правочину.\~Обов`язок діяти добросовісно поширюється на усі сторони дійсного правочину та особу, яка прийняла виконання (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 688/2908/16-ц). Посилаючись на\~викладені обставини,\~позивачка просила\~визнати недійсним\~договір купівлі-продажу, посвідчений приватним\~нотаріусом Полтавського\~районного нотаріального округу Довбиш С.М. за р. № 934 від 17.07.2021 року;\~скасувати державну реєстрацію\~права власності, номер запису про речове право:\~43022866\~та припинити\~право власності\~ [PERSON] на\~земельну ділянку\~площею 4,0602\~га,\~кадастровий номер\~53242809000:00:001:0031,\~що виникло\~на підставі\~договору купівлі-продажу,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Полтавського\~районного нотаріального округу Довбиш С.М. за р. № 934 від 17.07.2021; визнати недійсним договір оренди землі, серія та номер 26, виданий 27 березня 2023\~року посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбиш С.М. за р. N. 934 від 17.07.2021\~року;\~скасувати державну реєстрацію іншого речового права права оренди земельної ділянки, номер запису про інше речове право: 49801137, та припинити право Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» на оренду земельної ділянки\~площею 4,0602\~га,\~кадастровий номер\~53242809000:00:001:0031,\~що виникло на підставі договору оренди землі № 26 від 27 березня 2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» та [PERSON] . Ухвалою судді від 26 липня 2023 року у справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 21 серпня 2024 року. 21 серпня 2024 року до суду від представника третьої особи [PERSON] адвоката Павлюка І.О надійшли письмові пояснення третьої особи, у яких він зазначає, що позивач замовчує всю історію її намагань начебто здійснення захисту порушених прав. Так, ще у липні 2019 року [PERSON] звернулася до Решетилівського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. Рішенням Решетилівського районного суду від 04 листопада 2020 року позовні вимоги [PERSON] було задоволено. Рішення суду мотивоване тим, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факту отримання узгоджених у договорі оренди грошових коштів в сумі 63208,29 грн в якості орендної плати за використання земельної ділянки та те, що договір оренди земельної ділянки між сторонами фактично укладений не був, а тому суд дійшов висновку, що дані грошові кошти набуті без достатньої правової підстави і підлягають поверненню позивачці. Звертав увагу, що позивач у повній мірі погодилася із вказаними висновками суду та не здійснювала оскарження такого в апеляційному порядку. Тобто, позивач визнала, що договір на який вона зараз посилається укладений не був. За апеляційною скаргою [PERSON] рішення суду було скасоване. Тільки після цього позивачка, діючи всупереч своїй попередній позиції, звертається до суду із новим позовом, у якому, посилаючись вже на укладеність та начебто чинність договору оренди землі від 05.12.2008 просить визнати інший діючий договір оренди землі недійсним. На підставі останньої розпочато судову справу під №546/305/21. Як зазначалось позивачем, рішенням суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовлено, а рішенням суду апеляційної інстанції задоволено. Але в даному випадку особливу увагу потрібно приділяти саме рішенню Верховного Суду, яким фактично залишено в силі рішення суду першої інстанції, але зі зміною мотивувальної частини. В позовній заяві [PERSON] вдаючись до маніпуляцій наголошує лише на тому, що касаційний суд начебто підтвердив дійсність, укладеність, чинність договору оренди землі від 05.12.2008 року. Однак вказані доводи не відповідають дійсності. Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог саме з огляду на визначення позивачем не належного складу учасників по справі. При цьому, позивачем взагалі замовчується той факт, що з того моменту, коли йому стало відомо (05.10.2018 року) про факт невизнання [PERSON] чинності договору оренди землі від 05.12.2008 року пройшло майже 6 (шість) років. При цьому, така ситуація стала можливою виключно в результаті дій позивача (обрання не належних способів захисту та визначення не належного складу учасників по справі). Водночас позивачем не заявлено клопотання про поновлення строку позовної давності. З викладеного вбачається, що у даному випадку, позивачем пред`явлено позовну заяву з пропуском трьохрічного строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відсутності порушеного права оренди земельної ділянки у позивача представник третьої особи зазначає, що згідно пункту 42 Договору оренди землі від 05.12.2008, укладеного між [PERSON] та [PERSON] цей договір набирає чинності після підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації. Договір посвідчений державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т. М. та зареєстрований у Державному реєстрі правочинів 05.12.2008 за № 3260807. 21.03.2019 [PERSON] , на підставі укладеного договору оренди землі № 7 передав спірну земельну ділянку в оренду ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп» строком на 49 років 11 місяців. В подальшому, вказана земельна ділянка була відчужена [PERSON] , який уклав новий договір оренди землі із ТОВ «Сільське комунальне підприємство «Сількомунгосп». Частиною першою статті 14, статтею 18 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що договір оренди землі укладається в письмовій формі та набирає чинності після його державної реєстрації. У пунктах 46.3, 46.4 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 зазначено, якщо особа, якій належить право оренди земельної ділянки (первинний орендар) за законодавством, що було чинним до 1 січня 2013 року, після настання цієї дати не зареєструвала її право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то укладення наступного договору оренди того ж майна під час дії первинного договору оренди може порушити відповідне право первинного орендаря у разі, коли на підставі наступного договору оренди відповідна земельна ділянка передана у користування наступному орендареві, а право останнього - зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Така реєстрація унеможливлює внесення запису до вказаного реєстру про право оренди тієї ж ділянки первинним орендарем. У такому випадку суд може захистити право первинного орендаря, якщо на підставі відповідного судового рішення цей орендар зможе зареєструвати своє право оренди у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Проте означену можливість первинний орендар матиме тільки тоді, коли на момент набрання судовим рішенням про задоволення відповідного позову законної сили цей орендар матиме чинне право оренди, зокрема якщо не спливе строк оренди чи буде поновленим первинний договір оренди. В іншому випадку в позові слід відмовити. Велика Палата Верховного Суду (постанови ВП ВС від 15.01.2020 у справі № 322/1178/17, від 23.06.2022 у справі № 696/1693/15-ц, від 25.01.2022 у справі №143/591/20) та Касаційний цивільний суд у складі Верхового Суду послідовно дотримуються правових висновків щодо моменту набрання чинності договором оренди земельної ділянки, зазначаючи, що для визначення початку перебігу та закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій. Державна реєстрація речового права оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі не може підмінити державну реєстрацію самого договору (державна реєстрація речового права не є державною реєстрацією договору оренди землі). При цьому, обов`язок забезпечити державну реєстрацію договору оренди покладено саме на орендаря. Разом з тим, до позовної заяви не додано доказів належної реєстрації договору оренди землі від 05.12.2018 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем [PERSON] , що свідчить про відсутність у позивача права, яке підлягає судовому захисту в обраний позивачем спосіб. Наданий суду позивачем примірник договору оренди землі не засвідчений гербовою печаткою та підписом уповноваженої особи. Доказів щодо реєстрації договору у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі сторонами по справі не надано і суду таких обставин не доведено. Представник третьої\~особи вказує,\~що договір\~оренди землі\~між Козиняк\~Ю.Я.\~та Вашкевич\~І.І.\~від 05.12.2008\~року не\~пройшов державну\~реєстрації,\~тобто момент\~набрання ним\~чинності не\~відбувся,\~а відтак\~прав та\~обов`язків\~орендаря у\~ [PERSON] \~за договором\~оренди землі\~від 05.12.2008\~року не\~виникло,\~тобто не\~виникло відповідно\~права звернення\~до суду\~за захистом\~порушених прав\~первинного орендаря\~шляхом пред`явлення\~позовних вимог,\~які є\~предметом розгляду\~у даній\~справі,\~що в\~свою чергу\~свідчить про\~невірно обраний\~позивачем спосіб\~захисту.Також представник третьої особи звертав увагу і на позиції Верховного Суду викладених у постановах КГС ВС від 03.04.2020 у справі № 912/3294/18 та від 15.11.2022 у справі № 914/917/21. Останніми також встановлено, що саме з моменту реєстрації речового права оренди орендар може захищати це право від третіх осіб речово - правовими способами захисту, зокрема вимагати усунення сторонньою особою перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою. Посилаючись на викладені обставини, представник третьої особи [PERSON] адвокат Павлюк І.О. просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та стягнути з позивача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. У разі якщо суд прийде до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог просив врахувати, що позовна заява пред`явлена з пропуском строків позовної давності та відмовити у задоволення позовних вимог з цієї підстави (т. 1, а. с. 117 125). 22 серпня 2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «СІЛЬКОМУНГОСП» адвоката Павлюка І.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому від зазначає, що звертаючись до суду із даним позовом позивач начебто здійснює захист свого права оренди земельної ділянки, яке на його думку виникло на підставі укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору оренди землі від 05.12.2008 року. Як зазначає позивач, про порушення його начебто прав, він дізнався 05.10.2018 отримавши відмову державного реєстратора прав не нерухоме майно [PERSON] №43368151 у державній реєстрації іншого речового права, права оренди земельної ділянки на підставі вказаного договору оренди землі від 05.12.2008. Ще у липні 2019 року [PERSON] звернулася до Решетиілвського районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів на підставі /якого відкрито провадження у справі №546/305/21. Як вбачається із прийнятих судами рішень наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в обґрунтування вимог нею було заначено, що: «05 грудня 2008 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди землі, який посвідчений державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори. Строк дії договору 49 років. Об`єктом даного договору була земельна ділянка, кадастровий номер 5324280900:00:001:0031, площею 4,06 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області. У жовтні 2018 року позивач виявила намір провести державну реєстрацію вказаного договору оренди, однак рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Решетилівської міської ради їй відмовлено, оскільки було встановлено інше речове право, зареєстроване Державному реєстрі речових прав за номером 25334169. Пропозиція з приводу укладення нового договору оренди залишена ним без задоволення. Позивач зазначала, що відповідач порушив взяті на себе обов`язки за договором оренди та у березні 2018, скориставшись відсутністю державної реєстрації укладеного договору передав належну йому земельну ділянку іншій особі, а тому з посиланням на норми ст. 1212 ЦК України [PERSON] вважала, що [PERSON] має повернути їй кошти, передані на виконання зобов`язання». Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2020 року позовні вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів задоволено. Рішення районного суду мотивовано тим, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факту отримання узгодженого в договорі оренди землі грошових коштів в сумі 63208,29 грн в якості орендної плати за використання земельної ділянки та те, що договір оренди земельної ділянки між сторонами фактично укладений не був, а тому суд прийшов до висновку, що дані грошові кошти набуті без достатньої правової підстави і підлягають поверненню позивачці. Звертає увагу, що позивач в повній мірі погодилась із вказаними висновками Решетилівського районного суду Полтавської області та не здійснювала оскарження такого в апеляційному порядку. Тобто, позивач визнала, що договір на який вона зараз посилається укладений не був. Лише після завершення вказаної справи, діючи всупереч своїй попередній позиції, позивач звертається до Решетилівського районного суду Полтавської області із новим позовом в якому посилаючись вже на укладеність та начебто чинність договору оренди землі від 05.12.2008 року просить визнати інший діючи договір оренди земельної ділянки недійсним та вимагає скасування державної реєстрації права оренди на підставі такого. Представник відповідача вказує, що позивачем взагалі замовчується той факт, що з того моменту, коли йому стало відомо (05.10.2018 року) про факт не визнання [PERSON] чинності договору оренди землі від 05.12.2008 року пройшло майже 6 (шість) років. При цьому, така ситуація стала можливою виключно в результаті дій позивача (обрання не належних способів захисту та визначення не належного складу учасників по справі). Водночас позивачем не заявлено клопотання про поновлення строку позовної давності. З викладеного вбачається, що у даному випадку, позивачем пред`явлено позовну заяву з пропуском трьох річного строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. На обґрунтування відсутності порушеного права оренди земельної ділянки у позивача, представник відповідача з посиланням на практику Верховного Суду відмічав, що до позовної заяви не додано доказів належної реєстрації договору оренди землі від 05.12.2018 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем [PERSON] , що свідчить про відсутність у позивача права, яке підлягає судовому захисту в обраний позивачем спосіб. Наданий суду позивачем примірник договору оренди землі не засвідчений гербовою печаткою та підписом уповноваженої особи. Доказів щодо реєстрації договору у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі сторонами по справі не надано і суду таких обставин не доведено. Посилаючись на викладені обставини, представник відповідача адвокат Павлюк І.О. просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та стягнути з позивача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. У разі якщо суд прийде до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог просив врахувати, що позовна заява пред`явлена з пропуском строків позовної давності та відмовити у задоволення позовних вимог з цієї підстави (т. 1, а. с. 154 159). 29 серпня 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Павлюка І.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, аналогічний відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільське комунальне підприємство «СІЛЬКОМУНГОСП», у якому представник відповідача адвокат Павлюк І.О. також просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі та стягнути з позивача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн. У разі якщо суд прийде до переконання про наявність підстав для задоволення позовних вимог просив врахувати, що позовна заява пред`явлена з пропуском строків позовної давності та відмовити у задоволення позовних вимог з цієї підстави (т. 1, а. с. 166 175). 04 вересня 2024 року від позивачки [PERSON] та 23 вересня 2024 року від представниці позивачки [PERSON] до суду надійшли відповіді на відзиви відповідачів аналогічного змісту, у яких зазначено наступне. Стосовно обґрунтування представником відповідача щодо звернення позивача із позовом з пропуском строків позовної давності, як самостійної підстави для відмови у задоволенні позовних вимог сторона позивача вказує, що [PERSON] дізналася про порушення своїх прав та інтересів за наступних обставин. Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.01.2022 року зобов`язано орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР за заявою [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення від 23.11.2022 року щодо ймовірного заволодіння [PERSON] її коштами шляхом обману. 23 лютого 2022 року відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження № 12022175440000058 за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України. 31 травня 2022 року старшим дізнавачем СД ВП №2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області майором поліції Хиль С.М. було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 12022175440000058 від 23.02.2022 за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України, яку було отримано адвокатами, [PERSON] та [PERSON] , 06 вересня 2022 року у приміщенні Відділу поліції № 2 РУП ГУНП в Полтавській області, що підтверджується підписами останніх на оскаржуваній постанові із зазначенням дати. В цей же день представники позивачки, адвокати Ткаченко Анна Володимирівна та Нестеренко Наталія Миколаївна, ознайомилися з матеріалами справи та виявили, що орендовану земельну ділянку було відчужено за Договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбиш С.М. за р. № 934 від 17.07.2021 року. Таким чином, [PERSON] стало відомо про Договір купівлі - продажу, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Довбиш С.М. за р. № 934 від 17.07.2021 року лише в 2022 році, то ж, відповідно і право на позов у матеріальному сенсі виникло у Позивачки саме в цей час. Стосовно обґрунтування\~представником відповідача,\~адвокатом Павлюком\~Ігорем Олександровичем,\~щодо відсутності\~порушеного права\~оренди земельної\~ділянки у\~позивача звертали\~увагу,\~що 05\~грудня 2008\~року між\~ [PERSON] ,\~та [PERSON] \~було укладено\~договір оренди\~землі,\~який посвідчено\~державним нотаріусом\~Решетилівської державної\~нотаріальної контори\~та зареєстровано\~в реєстрі\~за №\~5527.\~Об`єктом даного\~договору є\~земельна ділянка\~кадастровий номер\~5324280900:00:001:0031,\~площею 4,06\~га,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва,\~що розташована\~на території\~Жовтневої сільської\~ради Решетилівського\~району Полтавської\~області.\~Згідно з\~умовами даного\~договору позивачка,\~як орендар,\~прийняла у\~строкове платне\~користування земельну\~ділянку на\~49\~років зі\~встановленою орендною\~платою у\~розмірі 3\~%\~від нормативно-грошової\~оцінки,\~яка була\~сплачена нею\~наперед за\~весь час\~користування земельною\~ділянкою ще\~05.12.2008\~р.\~у розмірі\~63\~208,\~29\~грн.\~Згідно умов\~даного договору\~ [PERSON] \~(п.\~28),\~як орендодавець,\~взяв на\~себе обов`язок\~не вчиняти\~дій,\~які б\~перешкоджали орендареві\~користуватися орендованою\~земельною ділянкою.\~Відповідно до\~вимог даного\~Договору Відповідач\~у грудні\~2008\~року передав\~позивачці оригінал\~державного акту\~та технічну\~документацію на\~дану земельну\~ділянку.\~Саму земельну\~ділянку також\~було передано\~за актом\~приймання-передавання\~05\~грудня 2008\~року та\~позивачка разом\~зі своїм\~чоловіком,\~ [PERSON] ,\~почали обробляти\~земельну ділянка\~кадастровий номер\~5324280900:00:001:0031.\~Умовами договору\~не було\~передбачено на\~кого саме\~зі сторін\~покладається обов`язок\~проведення державної\~реєстрації та\~в який\~строк вона\~повинна бути\~проведена.\~Позивачка через\~свою необізнаність\~з положеннями\~законодавства її\~не здійснила.\~Протягом 2017-2018\~років орендарі,\~які використовують\~земельні ділянки\~селян на\~території Жовтневої\~сільської ради\~Решетилівського району\~Полтавської області,\~почали масово\~вносити дані\~про орендовані\~ними земельні\~ділянки до\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~то ж\~і позивачка\~в жовтні\~2018\~року виявила\~намір провести\~державну реєстрацію\~договору оренди\~землі від\~05.12.2008\~р.,\~однак отримала\~відмову у\~вигляді рішення\~державного реєстратора\~виконавчого комітету\~Решетилівської міської\~ради №\~43368151\~від 05\~жовтня 2018\~року,\~в якому\~зазначено було,\~що щодо\~земельної ділянки\~кадастровий номер\~№5324280900:00:001:0031\~в Державному\~реєстрі речових\~прав за\~номером №\~25334169\~вже зареєстровано\~інше речове\~право.\~У зв`язку\~з цим\~позивачкою 24\~липня 2019\~року було\~подано до\~Решетилівського районного\~суду Полтавської\~області позовну\~заяву про\~стягнення з\~ [PERSON] безпідставно\~набутих коштів.\~Рішенням Решетилівського\~районного суду\~Полтавської області\~від 04\~листопада 2020\~року уточнені\~позовні вимоги\~позивачки були\~задоволені повністю\~та мотивовано\~тим,\~що нею\~доведено,\~а [PERSON] \~не спростовано\~факту отримання\~узгодженого в\~договорі оренди\~землі грошових\~коштів в\~сумі 63208,29\~грн в\~якості орендної\~плати за\~використання земельної\~ділянки та\~те,\~що договір\~оренди земельної\~ділянки між\~сторонами фактично\~укладений не\~був,\~а тому\~суд прийшов\~до висновку,\~що дані\~грошові кошти\~набуті без\~достатньої правової\~підстави і\~підлягають поверненню.Постановою Полтавського апеляційного суду від 20.01.2021 р. апеляційну скаргу адвоката Бойченка Владислава Павловича, який діє в інтересах [PERSON] задоволено, а Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 04 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів відмовлено. Позивачкою було подано касаційну скаргу на постанову Полтавського апеляційного суду від 20.01.2021 року, однак їй було відмовлено у відкритті касаційного провадження у зв`язку з тим, що судове рішення у малозначній справі не підлягає касаційному оскарженню. У зв`язку з цим, зважаючи на вищевикладені обставини та

Outcome: approved