Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

[PERSON] , через свого представника - адвоката Ковальчук І.М., 27.09.2024 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А. Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 30.09.2024 відкрито провадження у цивільній справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 04.11.2024, яке не відбулось через його відкладення за клопотанням відповідачки. У підготовчі засідання 12.11.2024, 12.12.2024 відповідачка не з`явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлялась належним чином. Про відкладення підготовчого засідання 12.11.2024 відповідачка подала суду заяву, відповідно до якої не може прибути у підготовче засідання через зайнятість у заходах, пов`язаних з роботою волонтерів. 12.11.2024 від сторони відповідача через канцелярію суду надійшла заява про надання строку на примирення подружжя у три місяці. У підготовчому засіданні 12.12.2024 представник позивача та позивач заперечували проти задоволення вказаної заяви. Ухвалою суду від 12.12.2024 заяву відповідачки задоволено, надано строк на примирення 1 місяць та зупинене провадження у справі до 10 години 00 хвилин 16.01.2025. Ухвалою суду від 16.01.2025 поновлено провадження у справі. У підготовче засідання 16.01.2025 відповідачка [PERSON] не з`явилась, про дату, час і місце його проведення належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Строки визначені ухвалою про відкриття провадження у справі від 22.10.2024 сплинули. Отже правом надання відзиву на позовну заяву сторона відповідача не скористалась. Ухвалою суду від 16.01.2025 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. 11.04.2025 до матеріалів справи долучений Висновок Київської районної адміністрації одеської міської ради від 11.04.2025 № 967/01-11 про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні 29.04.2025 представник позивач надала суду заяву про затвердження мирової угоди, укладеної 29.04.2025 між позивачем [PERSON] та [PERSON] в частині позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Розглянувши у судовому засіданні 29.04.2025 заяву про затвердження мирової угоди, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення та оголосив перерву у його проголошенні до 02.05.2025. У судовому засіданні 02.05.2025 суд оголосив ухвалу, якою затвердив укладену 29.04.2025 між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] мирову угоду, та закрив провадження у вказаній цивільній справі в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини. У судове засідання від 02.05.2025 сторони та їх представники не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивача щодо розірвання шлюбу сторони підтримують, просять задовольнити. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню з таких підстав. Стаття 263 ЦПК України\~регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом встановлені такі факти та правовідносини. Сторони з 8 листопада 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане 08.11.2016 Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, за актовим записом № 331. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спір між сторонами щодо місця проживання дитини, як зазначено судом вище, вирішено у вказаному провадженні шляхом затвердження ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.05.2025 мирової угоди, укладеної 29.04.2025 між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] . Провадження у вказаній\~цивільній справі\~за позовною\~заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини закрито в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини. Майновий спір на момент розірвання шлюбу між сторонами також відсутній. Подружжям остаточно припинені шлюбно-сімейні відносини: проживають окремо, не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства, шлюб має формальний характер. Сторона позивача доводить, що сім`я розпалась остаточно, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого втратили почуття любові один до одного. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно з положеннями ч. 3 та ч. 4\~ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Стаття 112 Сімейного кодексу України\~передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони\~\~наміру не мають. Відповідачка [PERSON] підтримала позовні вимоги позивача щодо розірвання шлюбу, підтверджує про відсутність бажання та можливості зберігти сім`ю, примирення з позивачем не можливе. Також підтримала позицію позивача розірвати шлюб. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах\~Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За статтею 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сім`я розпалася остаточно, подальше сумісне проживання та перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін, що має істотне значення.

Outcome: approved