Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить суд: - стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 24134,89 грн. за період з 01.10.2019 року по 01.01.2025 року, за послуги постачання теплової енергії на користь КП БМР "Білоцерківтепломережа". - стягнути з відповідача суму за період з 01.10.2019 року по 01.02.2022 року на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 1167,86 грн. та три відсотки річних в сумі 412,59 грн. на користь КП БМР «БЦТМ» на р/р [NUMBER] в AT «УКРГАЗБАНК» Код ЄДРПОУ: 04654336 - стягнути з відповідача суму за період з 01.01.2024 року по 01.01.2025 року на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 598,72грн. та три відсотки річних в сумі 139,94грн. на користь КП БМР «БЦТМ» на р/р [NUMBER] в AT «УКРГАЗБАНК» Код ЄДРПОУ: 04654336 - стягнути з відповідача витрати на оплату судового збору в розмірі 3028,00грн. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. Згідно п. 5 ч. 5 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017р. споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно особового рахунку № [NUMBER] відповідач починаючи з 01.10.2019 року по 01.01.2025 року має заборгованість за теплову енергію в розмірі 24134,89грн. КП БМР «БЦТМ» відповідачу було надіслано попередження про наявність заборгованості з вимогою сплатити її протягом місяця. Але відповідач не відреагувала на дану претензію та не сплатила заборгованість. Відповідач у встановлений судом строк на виконання вимог ухвали суду від 20 лютого 2025 року не надала відзив на позов. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. У січні 2025 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява\~ КП БМР «Білоцерківтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 січня 2025 року справу було передано на розгляд судді Рижко Г.О. (а.с. 18). 27 січня 2025 року судом було здійснено запит стосовно відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача. (а.с. 23). 17 лютого 2025 року за вх. № 8743 судом отримано відповідь з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. (а.с.24). Ухвалою суду від 20 лютого 2025 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 26 березня 2025 року о 09 год. 00 хв. 26 березня 2025 року представник позивача Мартиненко Т.М. звернулася до суду з заявою у якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. 26 березня 2025 року відповідач в судове засідання не з`явилася, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 16 квітня 2025 року на 09 год. 30 хв. 16 квітня 2025 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою у якій просила суд відкласти\~ розгляд справи на іншу дату в зв`язку із врегулюванням сторонами спору мирним шляхом. Відповідач, в судове засідання, призначене 16 квітня 2025 року о 09 год. 30 хв. повторно не з`явилася. Судом було задоволено клопотання представника позивача Мартиненко Т.М. та відкладено розгляд справи до 11 год. 30 хв. 02 травня 2025 року. 01 травня 2025 року на електронну пошту суду від представника позивача Мартиненко Т.М. надійшла заява, у якій остання просила слухати справу без її участі та позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечувала Відповідач, в судове засідання, призначене 02 травня 2025 року о 11 год. 30 хв. повторно не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, у відповідності до вимог ЦПК України, правом на подання відзиву у встановлені судом строки не скористалася, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , утворилася заборгованість за період з 01.10.2019 по 01.01.2025 за послуги постачання теплової енергії в розмірі 24134,89 грн. (а.с. 9-10); відповідно до розрахункової відомості суми основного боргу, 3% річних та інфляційних нарахувань за спожиті послуги теплопостачання за відповідачем утворилася заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 1167,86 грн, та три відсотки річних в розмірі 412,59 грн за період з 01.10.2019 по 01.02.2022 та заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 598,72 грн. та три відсотки річних в розмірі 139,94 грн. за період з 01.01.2024 по 01.01.2025 (а.с. 5-8). 01 січня 2025 року КП БМР «Білоцерківтепломережа» звернулося до відповідача з претензією № 3 про сплату заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 24134,89 грн. в добровільному порядку (а.с. 11), однак на даний час заборгованість не сплачена. 06 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води (а.с. 12). Згідно відповіді на запит з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24). Отже, встановлено, що відповідач отримує послуги із постачання теплової енергії, які були надані позивачем КП БМР «Білоцерківтепломережа», однак вказані послуги не оплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, тому така заборгованість повинна бути стягнута в судовому порядку. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів погашення зазначеної вище заборгованості. ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Принципом цивільного судочинства є диспозитивність, яка полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - це господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» від 09.07.2010 № 2479-VІ, органом державного регулювання у сфері комунальних послуг є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 6 згаданого вище Закону, передбачено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг бере участь у формуванні та реалізації державної політики у сфері теплопостачання і централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною 2 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що ціни/тарифи на комунальні послуги формуються і затверджуються національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Плата за комунальні послуги (централізоване опалення, централізоване постачання гарячої води) здійснюється за затвердженими постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг в установленому порядку тарифами та вноситься щомісячно. У відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з центрального опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки. Згідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води від 06.11.2012 року. За умовами вказаного договору, виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та підігріву води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором (п. 1 Договору). Договір укладається на 5 років і набарає чинності з дня його укладання. Вважається пролонгованим, якщо за місяць до закінчення строку його дії від сторін не буде письмово заявлено про його розірвання. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем та отримує послуги з постачання теплової енергії, які були надані позивачем КП БМР «Білоцерківтепломережа». З огляду на це, відповідач, як споживач комунальних послуг, зобов`язана оплачувати надані послуги у встановлені строки,\~ однак,\~ як встановлено судом, оплату не здійснювала, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 24134, 89 грн. Відповідач з відзивом на позовну заяву до суду не зверталася та жодного належного доказу в спростування доводів позивача не надала, як і не спростувала те, що вона не є споживачем зазначених послуг. Стосовно вимог позивача в частині стягнення з відповідача суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних та 3% річних суд приходить до наступного. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому, необхідно стягнути з відповідача суму за період з 01.10.2019 р. по 01.02.2022 р., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 1167,86 грн., та три відсотки річних в сумі 412,59 грн., з 01.01.2024 р. по 01.01.2025 р., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів в розмірі 598,72 грн., та три відсотки річних в сумі 139,94 грн. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст.ст.133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved