Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

представник ТОВ "Юніт Капітал" звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 305782898 від 21.07.2021 в розмірі 78254 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Позов мотивовано тим, що 21.07.2021 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] уклали кредитний договір № 305782898 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відразу після вчинених дій відповідача, 21.07.2021 ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перерахувало грошові кошти в сумі 22000 грн на його банківську карту № [NUMBER] . Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. 28 листопада 2018 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався до 31.12.2022. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого неодноразово продовжувався до 30.12.2024. 05 липня 2024 року ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивач уклали договір факторингу № 05/07/24, відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Загальний розмірі заборгованості відповідача за кредитним договором №305782898 від 21.07.2021 становить 78254 грн, з яких: 22000 грн заборгованість по кредиту, 56254 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Також позивачам понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.08.2024 справу було передано за територіальною підсудністю до Широківського районного суду Дніпропетровської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2024, головуючим суддею визначено суддю Панчука М.В. Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 13.01.2025 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25 лютого 2025 року Широківським районним судом Дніпропетровської області ухвалено заочне рішення у справі, яке ухвалою суду від 07.03.2025 було скасоване, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін у справі. Позивач явки свого представника в судове засідання не забезпечив, будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 118, 120, 128, 129). В позовній заяві було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка та її представниця в судове засідання повторно не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 119, 121, 122, 123-124, 125-126, 130, 131, 132, 133-134), про причини своєї неявки не повідомили. Заяв, клопотань від них не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачці були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 21 липня 2021 року [PERSON] подала заявку на отримання грошових коштів в кредит від 21.07.2021 (а.с. 10), в результаті чого Товариство з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] уклали договір кредитної лінії № 305782898, згідно з п.п. 1.1 якого, кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22000 грн. Відповідно до п.п. 1.7 договору, кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 20.08.2021. Дисконтна процентна ставка становить 0,34 % річних в день, індивідуальна процентна ставка становить 1,36 % річних в день, базова процентна ставка становить 1,7 % річних в день (а.с. 75 зворот 78). Як вбачається з довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога", [PERSON] підписала договір одноразовим ідентифікатором MNV4Y82J, який відправлено позичальнику 21.07.2021 о 7:44:07 за номером телефону [NUMBER] . При цьому ідентифікатор введено [PERSON] для ТОВ " Манівео швидка фінансова допомога" 21.07.2021 о 7:44:43, а кошти перераховано [PERSON] 21.07.2021 о 7:44:50 (а.с. 28). Відповідно до платіжного доручення № 276c23c4-aad5-4afc-a828-de767ff027d9 від 21.07.2021, Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» переказало Суздаль Діані Миколаївні на картку № 4149-49XX-XXXX-6039 грошові кошти у розмірі 22000 грн. Призначення платежу - переказ коштів згідно договору №305782898 від 21.07.2021, [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ), для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer (а.с. 90). Згідно з довідкою № 06_2/2024, 21.07.2021 на картку № [NUMBER] було перераховано 22000 грн за допомогою платіжного сервісу LiqPay (а.с. 99 100). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" за кредитним договором № 305782898, заборгованість [PERSON] становить 49412 грн, з яких: 22000 грн тіло кредиту, 27412 грн проценти (а.с. 30). 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" було укладено договір факторингу № 28/1118-01, згідно з п.п. 2.1 якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 58 - 61). Згідно з реєстром прав вимоги № 152 від 21.09.2021, ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" відступило ТОВ "Таліон Плюс" права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 305782898 від 21.07.2021. Розмір заборгованості становить 49412 грн (а.с. 31 - 32). Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ "Таліон Плюс" за кредитним договором № 305782898 від 21.09.2021, заборгованість за кредитним договором становить 78254 грн, з яких: 22000 грн тіло кредиту, 56254 грн проценти (а.с. 34). 05 серпня 2020 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено договір факторингу № 05/0820-01, згідно з п.п. 2.1 якого, клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 80 82). Згідно з реєстром прав вимоги № 9 від 30.05.2023, ТОВ "Таліон Плюс" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 305782898 від 21.07.2021, розмір заборгованості становить 78254 грн (а.с. 69 70). 05 липня 2024 року ТОВ "Юніт Капітал" та ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" уклали договір факторингу № 05/07/24, згідно з п.п. 1.1 якого, фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників (а.с. 35 - 38). Як вбачається з реєстру боржників до договору факторингу № 05/07/24 від 05.07.2024, ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" відступило ТОВ "Юніт Капітал" право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 305782898 від 21.07.2021, розмір заборгованості становить 78254 грн (а.с. 66 67). При вирішенні спору, предметом якого виступають кредитні зобов`язання, із використанням факторингової процедури, суд керується такими нормами права: статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, під час підписання кредитних договорів, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення таких Договорів на таких умовах шляхом підписання Договору. Зазначений правочин про надання кредитних коштів вчинено відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем у справі стверджено, що між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] уклали кредитний договір № 305782898, що не заперечує та визнає відповідачка. При цьому, позивач вказує про перехід до нього права вимоги за вказаним кредитним договором шляхом факторингу, щодо чого відповідачка зазначає про відсутність доказів включення права вимоги за кредитним договором № 305782898 від 21.07.2021. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року № 352 "Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231" до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Досліджені матеріали справи спростовують доводи відповідачки та судом встановлено належний перехід права вимоги від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" до позивача, через договори факторингу з ТОВ "Таліон Плюс" і ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс", при цьому оплата таких це господарські правовідносини сторін договору факторингу, які узгоджуються останніми і оплата таких не спростована будь-якими сторонами таких договорів факторингу, а договори факторингу не визнавалися недійсними. Однак відповідачка заперечує розмір боргу, право вимоги на який має позивач, а саме 78254 грн, при цьому мотивує тим, що відступлення права вимоги можливе лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав, хоча чинне законодавство не забороняє такого, але лише за умови визначеності такої вимоги. Відповідачка погоджується, що наявний борг у розмірі 22000 грн, що є тілом кредиту, однак зазначає, що відсотки за користування кредитом становлять 11200 грн, що відповідає відсотковій ставці 1,7 % за кожен день користування впродовж домовлених 30-ти днів, а в загальному борг становить 31220 грн. Вказує, що після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні праві підстави нараховувати відсотки, а відтак нараховані поза межами 30-ти денного строку відсотки є необґрунтованими, а пролонгації кредитного договору не відбувалося. Позивач у доданих додаткових поясненнях від 05.03.2025 вказує на те, що нарахування у розмірі 49412 грн здійснив саме ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на підставі первинних документів в порядку п. 1.3, 1.7, 1.7.2, 1.9.1, 1.9.3, 1.12, 1.12.1, 1.12.2, 4.2, 4.3 договору кредитної лінії № 305782898 від 21.07.2021 (а.с. 75 (на звороті аркушу) -78), за якими: 1.3. кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 22000 грн одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 20.08.2021; 1.7. кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі "дисконтний період"), а саме до 20.08.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором; 1.9. за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 1.9.1. виключно на період строку визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 124,10 процентів річних, що становить 0,34 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним; 1.9.3. якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.8 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 620,50 процентів річних, що становить 1,70 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене та у порядку ст. 212 цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,70 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору; 1.12. сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: 1.12.1. зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду; 1.12.2. з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 839,50 процентів річних, що становить 2,30 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним; 4.2. строк дії цього договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором та до закінчення строку надання кредиту визначеного в п. 1.2 Договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.3. та п. 1.7. договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії договору, діють до повного їх виконання; 4.3. сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору (після 90 дня від дати закінчення дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п. 1.7.2. договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 цивільного кодексу України. При цьому, пункт 1.7.2 у договорі кредитної лінії № 305782898 від 21.07.2021, на який позивач посилається, як розмір відсотків за користування кредитними коштами поза 30-ти денним строком відсутній. Суд зазначає, що договором кредитної лінії № 305782898 від 21.07.2021 передбачено як розмір тіла кредиту 22000 грн, так і відсотки у розмірі 0,34 % за користування останнім в 30-ти денний період і, у разі неповернення такого кредиту в 30-ти денний період, з перерахунком відсотків у перші 30 днів 1,7 %, а поза 30-денним періодом по 90-й період у розмірі 2,3%. З огляду на вказане, із врахуванням розміру відсоткової ставки та неповернення кредиту відповідачкою у 30-ти денний період, 22000 грн (тіло кредиту) *30 (днів)*1,7 % = 11220 грн, це відсотки за перші 30 днів користування кредитом у розмірі 22000 грн. Разом з тим, до процедури факторингу, договір якого було укладено між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" із ТОВ "Таліон Плюс" 21.09.2021, відповідачка користувалася кредитними коштами ще 32 дні, а відтак наступний період використовується відсоткова ставка 2,3% на підставі п. 1.12.2 договору кредитної лінії № 305782898 від 21.07.2021, що становить 22000 грн (тіло кредиту) *32 (днів)*2,3 % = 16192 грн. З огляду на що, сума боргу, яка перейшла по договору факторингу від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" до ТОВ "Таліон Плюс" становить 22000 грн + 11220 грн + 16192 грн = 49412 грн. Однак, позивач вказує на борг у розмірі 78254 грн, мотивуючи тим, що після переходу права вимоги до ТОВ "Таліон Плюс" за договором факторингу 21.09.2021, останній донарахував відсотки за користування кредитними коштами в межах 90-та денного строку кредитування після закінчення дисконтного періоду в 30 днів, тобто 22000 грн (тіло кредиту) *89 (днів)*2,3 % = 45034 грн, а відтак загальна сума боргу становить 22000 грн + 11220 грн + 45034 грн = 78 254 грн. Разом з тим, з п. 2.2 додаткової угоди від 31.12.2020 № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с. 51-54) вбачається, що разом з правом вимоги до фактора переходять всі інші права та обов`язки клієнта за кредитним договором. А відтак, сторони договору факторингу - ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" узгодили перехід прав нарахування відсотків за користування кредитними коштами в межах строків кредитування 30 днів дисконтного періоду та 90 днів, що розпочинаються після закінчення дисконтного періоду, з огляду на що, нарахування ТОВ "Таліон Плюс" відсотків за користування кредитними коштами в межах 90 днів, які відраховуються після спливу 30-ти денного дисконтного періоду відповідає умовам договору факторингу. Будь-яких нарахувань поза межами кредитного періоду не відбулося, а відтак ст. 625 ЦК України позивачем не застосовувалася. Таким чином, суд приходить до висновку, що 21.07.2021 між первісним кредитором та [PERSON] виникли договірні відносини внаслідок отримання відповідачем кредиту. Право вимоги за договором кредитної лінії № 305782898 було відступлено позивачу по справі, кредит не повернуто, а отже позовні вимоги ТОВ "Юніт Капітал" підлягають задоволенню в повному обсязі. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку не повернуті. Тож [PERSON] не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 05 липня 2024 року між адвокатським бюро "Тараненко та партнери" та ТОВ "Юніт Капітал" було укладено договір про надання правничої допомоги №05/07/24-02 згідно з п.п. 1.1 якого, клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (а.с. 40 41). Як вбачається з наданого суду акту прийому-передачі наданих послуг, який є невід`ємною частиною договору про надання правничої допомоги №05/07/24-02 від 05.07.2024, вартість наданих АБ "Тараненко та партнери" послуг з професійної правничої допомоги становить 6000 грн, що не оспорює відповідачка, а відтак такі підлягають стягненню з останньої (а.с. 72).

Outcome: approved