Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачки. У березні\~2025\~року [PERSON] ,\~в інтересах\~якої діє\~адвокат Біленко\~О.О.,\~звернуласядо суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що з 18 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 40. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Стосунки між позивачкою та відповідачем поступово погіршувались, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що їх сім`я остаточно припинила своє існування, а тому збереження з відповідачем сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, примирення неможливе. Причиною розпаду сім`ї , на думку позивачки , стало те, що подружжя втратили один до одного почуття любові, довіри, взаємоповаги, порозуміння, тобто фактично стали один до одного чужими людьми, тому подальше спільне проживання з відповідачем, збереження з ним шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Рух справи. Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 27.03.2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 28.04.2025. 13.05.2025 Краснокутським районним судом Харківської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивачки, адвокат Біленко О.О., у судове засідання не з`явився , подав заяву щодо розгляду справи за відсутності позивачки та її представника, позов підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача та розміщення оголошення про виклик на офіційному вебпорталі судової влади України . Відповідно до п. 3 ч. 8 ст.128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 991\~«Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених\~постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Отже, відповідно до п. 3 ч.8 ст.128 ЦПК України \~вважається, що судова повістка вручена [PERSON] 15.04.2025. Частиною 3 статті 211\~ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ст. 280, 223 ч. 4 ЦПК України, враховуючи те, що відповідач про слухання справи повідомлений належним чином, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 18 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснокутського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 40, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18.06.2011. (а.с. 25) Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснокутського управління юстиції Харківської області від 25.04.2012, та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 23.11.2017 (а.с.26, 27). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя позивачки з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутність порозуміння між подружжям, втрати почуття любові один до одного . На даний час подружні відносини між сторонами припинено, разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім`ю не мають. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 3 ч. 4, ст. 24 ч. 1 СК України, сім`я створюється на підставах, що не суперечать моральним засадам суспільства, зокрема, на підставі шлюбу, який ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно вимог ст.110, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Згідно з ч. 2\~ст. 115 СК України\~рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Частиною 7\~ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~передбачено, що про державну реєстрацію розірвання шлюбу та про розірвання шлюбу, здійснене в судовому порядку, робиться відмітка в актовому записі про шлюб. У разі розірвання шлюбу в судовому порядку рішення суду, яке набрало законної сили, надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення. Як установлено п. 3 Розділу 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні рішення суду про розірвання шлюбу, постановлене судом після набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», надсилається судом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином,\~враховуючи,\~що позивачка\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а належним\~чином повідомлений\~відповідач у\~судове засідання\~не з`явився\~та не\~надав жодних\~заперечень проти\~позову,\~суд дійшов\~висновку,\~що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу неможливі та порушують принцип добровільності та права сторін, що має істотне значення. На час\~розірвання шлюбу спору між сторонами щодо поділу майна та визначення місця проживання дітей немає. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити без змін - « [PERSON] ». Щодо розподілу судових витрат. Згідно із частиною 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачкою сплачений судовий збір у розмірі 968,96 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 19.03.2025, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до ст. 141 ЦПК України .

Outcome: approved