Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив визнати відумерлою спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме квартиру, загальною площею 31,5 кв. м., житловою площею 16,2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та передати у її власність Шептицької (Червоноградської) територіальної громади в особі Шептицької міської ради. В обґрунтування\~заяви представник\~позивача зазначив,\~що 29.09.2008 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір № 079-2008-2812, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 29000 (двадцять дев`ять тисяч) доларів США із кінцевою датою погашення кредиту 10.09.2023. З метою забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та [PERSON] було укладено договір іпотеки від 29.09.2008, відповідно до якого іпотекодавець передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, що має одну кімнату, загальною площею 31,5 кв.м., житловою площею 16.2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Оскільки станом на дату смерті позичальника кредитні кошти, отримані за умовами кредитного договору, не були повернуті, 09.11.2012 ПАТ «Універсал Банк звернулося до Червоноградської державної нотаріальної контори з претензією від 12.01.2018, 15.08.2018, 28.07.2020 до спадкоємців [PERSON] . Також ПАТ «Універсал Банк» було скеровано листи до Червоноградської державної нотаріальної контори щодо надання інформації про спадкоємців [PERSON] . Листом № 324/01-16 від 11.08.2020 ПАТ «Універсал Банк» було повідомлено про те, що Червоноградською державною нотаріальною конторою 11.08.2020 на підставі претензії банку була відкрита спадкова справа № 177/2020 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Станом на 11.08.2020 жодні інші спадкоємці за оформленням спадщини не зверталися. Відповідно до листа Червоноградської міської ради від 19.09.2022 р. № 3/15-5858/3-25 гр. [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 06.11.2008 р. На день його смерті за даною адресою інших осіб зареєстровано не було. Враховуючи те, що з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк та спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались, позивач вважає, що є підстави для визнання її відумерлою та передачі такої спадщини у власність Червоноградської територіальної громади, в особі Червоноградської міської ради. У зв`язку із вищевикладеним представник заявника просить заяву задовольнити, вищевказану спадщину визнати відумерлою. Ухвалою від 26.08.2024 у даній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 10.09.2024 представником третьої особи [PERSON] - адвокатом Брухом А. Є. було подано через «Електронний суд» письмові пояснення на позовну заяву. Представник зазначив, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 22.01.2009. Останній помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] не приймала спадщини після смерті чоловіка і не претендує на спадщину після смерті останнього. Представник зауважив, що хоча на час смерті [PERSON] . [PERSON] перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі, однак останні були зареєстровані та проживали за різними адресами, а саме: [PERSON] - по [ADDRESS] , а [PERSON] - по [ADDRESS] . [PERSON] проживав разом із [PERSON] за адресою її реєстрації з 2009 року по січень-лютий 2012 року. Проте, через постійні конфлікти з молодшим сином [PERSON] (син від першого шлюбу), [PERSON] був змушений піти проживати у свою квартиру по [ADDRESS] , в якій проживав до дня своєї смерті, а [PERSON] залишилася проживати у своїй квартирі. До дня смерті останнього померлий та [PERSON] підтримували сімейні відносини, відвідували один одного, а також [PERSON] повністю забезпечував [PERSON] матеріально, оскільки остання у той час не працювала і потребувала фінансової допомоги. Тобто, на час смерті чоловіка [PERSON] спільно із ним не проживала вже напротязі декількох місяців. Представник зазначив, що факт перебування [PERSON] на утриманні в [PERSON] не заперечується [PERSON] , однак даний факт (обставина) жодним чином не стосується правовідносин щодо спадкування майна після смерті [PERSON] , адже законодавцем факт перебування на утриманні у спадкодавця не визначаться та не пов`язується набуття даною особою права на спадкування, а також не свідчить про факт прийняття нею спадщини. Також представник звернув увагу на те, що після смерті [PERSON] . [PERSON] зверталась до позивача АТ «Універсал Банк» та повідомляла останніх про смерть чоловіка, надавши їм копію свідоцтва про смерть останнього. Дана обставина підтверджується і доказами, наданими стороною позивача, а саме претензією №5388ГО від 09.11.2012, скерованою до Червоноградської державної нотаріальної контори, в якій ПАТ «Універсал Банк» вказує, що у вересні 2012 їм стало відомо про смерть [PERSON] 11.09.2024 представник відповідача через «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву, у якому представник просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю. Представник зазначив, що відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.01.2009. На момент смерті шлюб розірвано не було. [PERSON] проживала разом із померлим, що підтверджується її заявою про встановлення факту перебування на утриманні годувальника від 17.07.2018, де вона вказала, що перебувала на утриманні [PERSON] , разом із яким проживала однією сім`єю і вела спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Тому, відповідно до ст. 268 ЦК України, на думку представника ШМР, остання вважається такою, що прийняла спадщину. Відтак, наявність спадкоємців виключає можливість визнання спадщини відумерлою та передачу її у власність територіальної громади. Серед іншого зазначає, що звернення з позовною заявою до Шептицької міської ради є неправомірним, оскільки Шептицька (Червоноградська) міська рада не вчиняла жодних дій, які свідчили б про оспорювання, невизнання чи порушення нею прав позивача. Тому просила у задоволенні позовної заяви відмовити. 20.09.2024 представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якому вказав, що не погоджується із доводами, викладеними у відзиві на позов, оскільки вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним подіям та нормам матеріального та процесуального права. Представник зазначив, що згідно з листом Шептицької міської ради № 3/15-5858/3-25 від 19.09.2022 [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 06.11.2008 р. На день його смерті за даною адреси інших осіб зареєстровано не було. Із відповіді Червоноградської державної нотаріальної контори від 11.08.2020 р 324/01-16 вбачається, що спадкову справу після смерті [PERSON] було заведено саме на підставі претензії кредитора Акціонерного товариства «Універсал Банк». Жодні спадкоємці не звертались в нотаріальну контору із заявами прийняття спадщини. Третя особа [PERSON] (вдова померлого), як на момент смерті [PERSON] , так і станом на даний час є зареєстрованою та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . Твердження Червоноградської міської ради про те, що [PERSON] є такою, що прийняла спадщину є безпідставними та необґрунтованими. Представник позивача звернув увагу, що факт перебування [PERSON] на утриманні спадкодавця [PERSON] у зв`язку з наявністю у такої особи фінансових труднощів жодним чином не свідчить та не підтверджує факту прийняття останньою спадщини. Серед іншого представник зазначив, що немає судового рішення, яким би було встановлено факт проживання [PERSON] із померлим [PERSON] на час його смерті, як і відсутні відкриті судові процеси з даного питання. Не відповідають також вимогам права твердження відповідача про те, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки не відмовилась від її прийняття у передбачений законом строк. Законодавцем чітко визначено, що така відмова необхідна лише для спадкоємця, який не бажає приймати спадщину, але постійно проживав з померлим на момент його смерті, чого, в даному випадку, не було, адже зазначені особи проживали за різними адресами. Висновок відповідача про втрату кредитором права вимоги до спадкоємців є помилковим, оскільки жодні спадкоємці, які б прийняли спадщину в даній справі відсутні, а відповідно до ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Таким чином, банком правомірно подано позов про визнання спадщини відумерлою на загальних підставах та вірно визначено склад сторін. 23.10.2024 представник відповідача подав до суду заяву про застосування строків позовної давності. В обґрунтування даної заяви зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Представник зазначив, що у претензії ПАТ «Універсал Банк» №5388 ГО від 09.11.2012 (копія якої додана представником до позовної заяви) зазначено, що 21.09.2012 ПАТ «Універсал Банк» стало відомо про смерть позичальника [PERSON] . Таким чином, починаючи з 21.09.2012 АТ «Універсал Банк» не було позбавлене можливостей до вчинення певних дій та вжиття відповідних заходів щодо захисту своїх майнових прав. Натомість, АТ «Універсал Банк» звернулося до суду в серпні 2024 року, тобто поза межами строку позовної давності, що в силу вимог частини четвертої статті 267 ЦК України є підставою для відмови у позові. Крім того, представник зауважив, що АТ «Універсал Банк» не просило суд поновити строк позовної давності. З урахуванням наведеного представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності. Ухвалою від 27.01.2025 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В процесі судового розгляду представник АТ «Універсал Банк» позовну заяву підтримав та просив задовольнити таку, з мотивів викладених у позовній заяві. Вважає, що банк вчасно звернувся із позовом до суду, оскільки нормами законодавства не передбачено чіткого строку звернення із даним позовом. Таким чином, строки звернення до суду пропущені не були, оскільки такі не були встановлені. Представник Шептицької міської ради просив відмовити у задоволенні заяви, навівши аргументи, викладені у відзиві на позовну заяву, а також представник вважає, що в силу норм ЦК України АТ «Універсал Банк» пропустило строк звернення із даним позовом. Відтак, просила відмовити у задоволенні позову у зв`язку із пропуском строку позовної давності. [PERSON] суду повідомила, що [PERSON] був її чоловіком, вони були одружені офіційно. Разом проживали певний час за адресою її реєстрації по [ADDRESS] . Проте її другий син наркоман, а тому у її чоловіка із сином були дуже складні стосунки, у зв`язку із чим [PERSON] не витримав і пішов проживати у свою квартиру. Вона ж залишалась проживати на квартирі, що по [ADDRESS] , оскільки син усе продавав з дому. [PERSON] та [PERSON] приходили одне до одного, але не проживали разом. [INFO] чоловік помер. [PERSON] суду повідомила, що вона не хоче приймати спадщину, відмовляється від неї, оскільки їй відомо про наявність боргів у її чоловіка і вона не має змоги такі борги сплатити. Також їй відомо, що у померлого [PERSON] є діти, які теж знають про банківські борги і не бажають приймати спадщину, тому і не подавали відповідні заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті їх батька. Діти проживали окремо від батька по [ADDRESS] . Зазначила, що на час смерті [PERSON] у спірній квартирі проживав сам і зареєстрований там був також сам. Тому просила визнати спадщину відумерлою. Представник [PERSON] - адвокат Брух А. О. підтримав свою довірительку, надав пояснення, що аналогічні, викладеним у письмових пояснення та додатково пояснив, що вищевказана квартира пустує, там ніхто не проживає, оскільки всім спадкоємцям відомо про банківські борги померлого [PERSON] . Також зауважив, що після смерті чоловіка [PERSON] повідомила як АТ «Універсал Банк», так і Шептицьку міську раду, що на спадщину не претендувала та не претендує. Щодо застосування строків позовної давності покладався на думку суду. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомив, що [PERSON] є його сусідкою. Остання разом із своїм чоловіком проживали за адресою: [ADDRESS] . У 2012 році [PERSON] помер і на момент його смерті вони разом не проживали, оскільки син [PERSON] є наркоманом і у них виникали конфлікти. Інколи бачив [PERSON] , яка казала, що йде до [PERSON] . В судове засідання, яке відбулося 24.04.2025 представники сторін та інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, підтвердження чого міститься в матеріалах справи. Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та повне підтримання позовних вимог. Представник відповідача Шептицької міської ради подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без участі представника, де також зазначила, що просить у задоволені позову відмовити у повному обсязі. Треті особи які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, причин неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань до суду не подавали. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 07 травня 2025 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 24 квітня 2025 року, датою ухвалення даного рішення є саме 07 травня 2025 в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.09.2008 між АТ «Універсал банк» (далі - «кредитор») та [PERSON] (далі - «позикодавець») було укладено кредитний договір №079-2008-2812, відповідно до якого кредитор зобов`язувався надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти у розмірі 29\~900 доларів США, а позичальник зобов`язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплати проценти за користування кредитом у розмірі13,95% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватись згідно умов цього договору. Строк кредитування за цим договором становить період: з дати надання кредитором кредиту позичальнику по 10.09.2023 включно (що є датою остаточного погашення всієї суми кредиту). Строки та терміни надання та погашення кредиту визначається умовами цього договору ( п. 1.1, 1.2 Договору) (т. 1 а. с. 10-13). Також 29.09.2008 між АТ «Універсал банк» (далі «іпотекодержатель») та [PERSON] (далі «іпотекодавець») було укладено договір іпотеки нерухомого майна квартири, відповідно до якого іпотекодавець передає в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка належить останньому на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2008 (т. 1 а. с. 15-16). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61261825 від 11.08.2020 спадкової справи номер спадковому реєстрі № 66248102, номер спадкової справи у нотаріуса №177/2020 ( т. 1 а. с. 32). Відповідно до виписки з особового рахунку з 29.09.2008 по 21.07.2023 [PERSON] здійснював погашення кредиту, проте станом на дату смерті останнього кредит погашений не був (т. 1 а. с. 17-24). Із листів АТ «Універсал банк» встановлено, що Червоноградській державній нотаріальній конторі були направлені запити від 18.03.2022, 30.06.2022, 27.12.2022, 25.04.2023 щодо надання інформації про відомих спадкоємців померлого [PERSON] , про виявлену спадкову масу померлого, а також про те чи видавалось свідоцтво про право на спадщину (т. 1 а. с. 6-9). Окрім цього, із листів АТ «Універсал банк» встановлено, що Червоноградській державній нотаріальній конторі 09.11.2012, 12.01.2018, 15.08.2018,23.07.2020 були направлені претензії, скеровані до спадкоємців боржника [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором №079-2008-2812 від 29.09.2008 (т. 1\~а. с. 188-191). Із листа Червоноградської державної нотаріальної контори убачається, що на підставі претензії кредитора ПАТ «Універсал Банк» від 28.07.2020, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , було відкрито спадкову справу №177/2020. Станом на 11.08.2020 жодні інші спадкоємці за оформленням спадщини не звертались (т. 1 а. с. 196). Відповідно до інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] .. Також приватним нотаріусом Степчук І. С. було накладено обтяження - заборона відчуження даного нерухомого майна на підставі договору іпотеки (т. 1 а. с. 33,34). Із копії спадкової справи №177/2020, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , вбачається, що така заведена 11.08.2020 за заявою АТ «Універсал банк» від 28.07.2020 і жодні спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися (т. 1 а. с. 187 - 196). У ході розгляду даної справи було оглянуто матеріали цивільної справи №459/2788/23 за заявою АТ «Універсал банк» про визнання спадщини відумерлою. Із матеріалів справи №459/2788/23 вбачається, що померлий [PERSON] був одружений із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22.01.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області (справа №459/2788/23 а. с. 82). Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.08.2012 відділом реєстрації актів цивільного стану Червоноградського міського управління юстиції Львівської області встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (справа №459/2788/23 а. с. 81, 175). Із копії паспорта [PERSON] встановлено, що вона зареєстрована з адресою: [ADDRESS] (справа №459/2788/23 а. с. 83-86) і ця квартира належить їй на праві власності відповідно до інформацій з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (справа №459/2788/23 а. с. 75-76). Також у матеріалах справи міститься довідка Виконавчого комітету Червоноградської міської ради, згідно із якою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 06.11.2008 року та знятий з реєстрації місця проживання 13.07.2018. На день його смерті за даною адресою інших осіб зареєстровано не було. Також даним листом повідомлено про те, що гр. [PERSON] , [INFO] , 23.06.2005 був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та знятий з реєстрації місця проживання 06.11.2008 (т. 1 а. с. 35). Оскільки спадкоємці померлого [PERSON] не бажають приймати спадщину, фактично відмовляються від такої, а кредитні зобов`язання померлого залишаються невиконаними, представник заявника просить визнати спадщину відумерлою та передати її Шептицькій міській раді. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК Україна). Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). За правилами частин першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Згідно з частиною першою статті\~10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Частиною першою\~статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури. Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону (стаття 338 ЦПК України). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2023 року в справі № 712/14171/21. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до\~статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них (ч. 4 ст. 1277 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме квартира, загальною площею 31,5 кв. м., житловою площею 16,2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями [PERSON] є його дружина [PERSON] та його діти (від іншого шлюбу) [PERSON] , [PERSON] , які не бажають приймати спадщину, фактично відмовляються від неї, оскільки їм відомо про борги померлого, які вони не мають змоги сплатити. АТ «Універсал банк» являється кредитором померлого [PERSON] , оскільки останній за життя отримав кредит, який не погасив, залишивши відповідні борги. Із спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] встановлено, що жодні спадкоємці не зверталися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини та не відмовлялися від спадщини. Тому позивач просить визнати таку спадщину відумерлою. Заперечуючи проти поданої заяви, представник Червоноградської міської ради посилався на те, що дружина померлого [PERSON] фактично прийняла дану спадщину, оскільки проживала з ним на час його смерті та оформила собі пенсію по втраті годувальника. Суд вважає такі доводи безпідставними та такими, що не підтвердилися під час розгляду справи, оскільки із показів свідка, пояснень третьої особи та матеріалів справи було установлено, що вказані особи (померлий та його дружина) були зареєстровані за різними адресами, на час смерті померлого фактично разом не проживали, а лише відвідували один одного. Дружина померлого [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що вона з своїм чоловіком разом не проживала, після його смерті спадщину приймати не бажає, як і не бажають цього робити його діти, через наявність боргів, тому ними і не подавалися заяви про прийняття спадщини. Щодо отримання дружиною померлого пенсії по втраті годувальника, що на думку представника Червоноградської міської ради свідчить про фактичне прийняття нею спадщини після смерті її чоловіка, то суд вважає, що перебування [PERSON] на утриманні у чоловіка [PERSON] та отримання нею такої пенсії не підтверджує факту прийняття нею вищевказаної спадщини, оскільки такий факт повинен підтверджуватися іншими належними та допустимими доказами, матеріали справи яких не містять. Отже, спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину після смерті [PERSON] не встановлено, як і не встановлено таких, які проживали разом з ним на час смерті та фактично прийняли спадщину. Таким чином, встановивши, що після смерті [PERSON] спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, з часу відкриття спадщини сплив один рік, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання вищевказаної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відумерлою спадщиною та передання її у власність Червоноградської територіальної громади в особі Шептицької (Червоноградської) міської ради. Разом з тим, представник Шептицької міської ради просив застосувати до даних правовідносин строк позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦКУкраїни). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦКУкраїни). Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через його необґрунтованість. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №\~369/6892/15-ц). Отже, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму). Судом встановлено, що до Червоноградської державної нотаріальної контори 09.11.2012, 12.01.2018, 15.08.2018, 23.07.2020 були направлені претензії до спадкоємців боржника [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором №079-2008-2812 від 29.09.2008. У листі - претензії від 09.11.2012 представник зазначив, що про смерть позичальника [PERSON] ПАТ «Універсал банк» стало відомо 21.09.2012. Спадкова справа була відкрита за заявою кредитора ПАТ «Універсал банк» №370 від 23.07.2020. Листом №324/01-16 від 11.08.2020 (т.1, а. с. 196) Червоноградська нотаріальна контора повідомила ПАТ «Універсал банк», що жодні спадкоємці гр. [PERSON] за оформленням спадщини не зверталися. Позивач звернувся до суду з даним позовом 20.08.2024. Проте суд також враховує і те, що первинного позивач звернувся до Червоноградського міського суду Львівської області із заявою про визнання спадщини відумерлою 22.08.2023. Розгляд даної справи було здійснено за правилами окремого провадження. Рішенням від 15.02.2024 заяву було задоволено, спадщину визнано відумерою. Проте постановою Львівського апеляційного суду від 13.06.2024 вищевказане рішення було скасовано, а заяву залишено без розгляду, оскільки вбачався спір про право. Відповідно до ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Отже, враховуючи вищевикладене, банк первинно реалізував своє право на звернення з позовом до суду 22.08.2023 році. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 907/50/16 (провадження № 12-122гс18) зазначено, що можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Аналіз статті 261 ЦК України дає підстави для висновку, що початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення відповідного права можна було отримати раніше. Відповідно до статті 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. У даному випадку спадщина була відкрита 11.08.2020, тобто з даним позовом до суду позивач мав право звертатися лише після 11.08.2021. Таким чином, оскільки позивач первинного звернувся до суду 22.08.2023, то строки позовної давності (3 роки) у даному випадку не пропущені, оскільки такий строк закінчувався у серпні 2024 року. Відтак, заява про застосування строків позовної давності є безпідставною та до задоволення не підлягає. Разом з тим, варто зауважити, що у постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі №756/7022/18 зазначено, що поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Сплив першого має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а сплив другого строку - може бути підставою відмови у задоволенні позову в суді. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.03.2021 справа № 450/2021/15-ц провадження № 61-18902св19 зробив висновок, що поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Так,\~відповідно до\~ст.\~1281\~ЦК України\~кредиторові спадкодавця\~належить пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~не пізніше\~шести місяців\~з дня\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~все або\~частину спадкового\~майна незалежно\~від настання\~строку вимоги. Якщо\~кредитор спадкодавця\~не знав\~і не\~міг знати\~про прийняття\~спадщини або\~про одержання\~спадкоємцем свідоцтва\~про право\~на спадщину,\~він має\~право пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~протягом шести\~місяців з\~дня,\~коли він\~дізнався про\~прийняття спадщини\~або про\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. На думку суду, у даному випадку застосування ст. 1281 ЦК України («пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців) є недоречним, оскільки спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні. З урахуванням того, що протягом визначеного законом строку ніхто не звернувся для отримання спадщини після смерті [PERSON] , а з часу відкриття спадщини сплинуло більше 4 років, міська рада за цей час не зверталася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, тому суд вважає, що позовна заява АТ «Універсал Банк» є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved