Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» (далі ТОВ «ФК «Пінг-Понг») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 16500 грн. Позовна заява мотивована тим, що 14 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено кредитний договір № 1029087, за умовами якого відповідач отримав у борг грошові кошти в розмірі 5000 грн., які зобов`язався повернути та сплатити проценти за користування ними у встановлений термін. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за цим договором виконало, надало відповідачу кредит в обумовленому розмірі. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконав, кредит не повернув, проценти не сплатив, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 16500 грн., з яких: 5000 грн. тіла кредиту, 10500 грн. процентів і 1000 грн. комісії. На підставі договору факторингу від 20 серпня 2020 року № 02/08 право вимоги за вказаним вище кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс»), а на підставі договору факторингу від 24 січня 2022 року № 1/15 таке право перейшло до позивача. Представник позивача\~ТОВ «ФК\~«Пінг-Понг»,\~будучи належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи,\~про що\~свідчить довідка\~про доставку\~електронного документа,\~в судове\~засідання не\~з`явився.\~До суду\~від представника\~позивача надійшло\~клопотання про\~розгляд справи\~за відсутності\~представника ТОВ «ФК «Пінг-Понг». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомляв, відзиву на позов не подав. Місцеперебування відповідача суду невідоме і надійшли відомості щодо виклику [PERSON] у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України (далі ЦПК), за зареєстрованим місцем проживання. Процесуальні дії у справі 18 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху. 25 березня 2025 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 15 квітня 2025 року відкладено судове засідання у зв`язку з неявкою відповідача. Судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 14 лютого 2020 року між ТОВ «Мілоан»\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №\~1029087\~(далі\~ Договір), відповідно до умов якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (п. 1.1 Договору) (арк. спр. 21-23). Сума кредиту становить 5000 грн. Кредит надається строком на 24 дні з 14 лютого 2020 року (дата надання кредиту) до 9 березня 2020 року (дата повернення кредиту) (пункти 1.2, 1.3, 1.4 Договору). Сукупна вартість кредиту, що включає загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити позичальник за цим договором (без врахування тіла кредиту) складає 4000 грн. в грошовому виразі та 1,217% річних у процентному значенні (п. 1.5 Договору). Комісія за надання кредиту 1000 грн, яка нараховується за ставкою 20% від суми кредиту одноразово (п. 1.5.1 Договору). Проценти за користування кредитом 3000 грн., які нараховуються за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована (п. 1.5.2 Договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 Договору). Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальником, включаючи строк, що настає за терміном (датою) повернення кредиту, визначеним п.1.4, якщо позичальник всупереч умовам цього Договору продовжує користуватись кредитом, окрім випадків, коли визначена в п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою за стандартну (базову) ставку встановлену п. 1.6 Договору (за умовами акцій, програм лояльності, тощо). Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то у випадку невиконання позичальником умов цього Договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти з дня наступного за днем визначеним пунктом 1.4, продовжують нараховуватися за базовою ставкою згідно п. 1.6 Договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути зупинене або припинене товариством в односторонньому порядку (п. 2.2.3 Договору). Позикодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника (п. 3.2.6 Договору). Графіком розрахунків доведено до відома [PERSON] інформацію про загальну вартість кредиту, комісію за надання кредиту та проценти (арк. спр. 24). Копією платіжного доручення ТОВ «Мілоан» від 14 лютого 2020 року підтверджено успішне перерахування [PERSON] грошових коштів у розмірі 5000\~грн.\~на кредитний\~рахунок № [NUMBER] (арк. спр. 37). Згідно з наданою позивачем відомістю про щоденні нарахування та погашення заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 1029087 становить 16500 грн: 5000 грн. тіла кредиту, 10500 грн. відсотків та 1000 грн. комісії (арк. спр. 15-16). 20 серпня 2020 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір факторингу № 02/08, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає ТОВ «Діджи Фінанс» за плату, а ТОВ «Діджи Фінанс» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників (арк. спр. 25-31). Згідно платіжних інструкцій № 2 від 5 жовтня 2020 року, № 1, № 2, № 3 від 8 квітня 2021 року, № 5 від 23 квітня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» сплатило на користь ТОВ «Мілоан» кошти згідно договору факторингу № 02/08 від 20 серпня 2020 року (арк. спр. 41-43). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу № 02/08 від ТОВ «Діджи Фінанс» до ТОВ «ФК «Пінг-Понг» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 14 лютого 2020 року № 1029087 на загальну суму 16500 грн. (арк. спр. 11). 24 січня 2022 року ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг-Понг» уклали договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого ТОВ «Діджи Фінанс» відступає ТОВ «ФК «Пінг-Понг» за плату, а ТОВ «ФК «Пінг-Понг» приймає належні ТОВ «Діджи Фінанс» права грошової вимоги до боржників у реєстрі боржників (арк. спр. 32-35). З копії листа директора ТОВ «Діджи Фінанс» від 13 листопада 2024 року № 1/15 вбачається, що ТОВ «Пінг-Понг» виконало повний розрахунок за договором факторингу № 1/15 (арк. спр. 44). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу № 1/15 від 24 січня 2022 року від ТОВ «Діджи Фінанс» до ТОВ «ФК «Пінг-Понг» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 14 лютого 2020 року № 1029087 на загальну суму 16500 грн. (арк. спр. 10). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються та сторонами не оспорюються факти переходу права грошової вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс» та від ТОВ «Діджи Фінанс» до ТОВ «ФК «Пінг-Понг» за кредитним договором від 14 лютого 2020 року № 1029087, який укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за договором. Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ч. 2 с. 1050 ЦК в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 1029087 від 14 лютого 2020 року в електронній формі. Відповідно до умов договору ТОВ «Мілоан» надало відповідачу кошти в сумі 5000 грн строком на 24 дні, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором. 14 лютого 2020 року кредитні кошти перераховані відповідачу. Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Мілоан» суд вважає доведеним. У подальшому позивач ТОВ «ФК «Пінг-Понг» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 1029087 від 14 лютого 2020 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . У підписаному відповідачем кредитному договорі № 1029087 від 14 лютого 2020 року визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, комісія за надання кредиту, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оскільки не повернув кредитору кредитні кошти та проценти за користування ними, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором № 1029087 від 14 лютого 2020 року, яка становить 16500 грн., з яких: 5000 грн. тіла кредиту, 10500 грн. процентів і 1000 грн. комісії. Згідно зі ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Вказані обставини відповідач не спростував, інших розрахунків не надав, доказів про належне виконання умов договору не надав. Отже, суд вважає, що позов є обґрунтованим, позовні вимоги є доведеними, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором № 1029087 від 14 лютого 2020 року у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із копій договору про надання правової допомоги від 1 листопада 2024 року № 43657029 (арк. спр. 18-20), додаткової угоди до цього договору від 3 березня 2025 року № 1029087 (арк. спр. 36), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5618/10 (арк. спр. 45), детального опису робіт (наданих послуг) від 3 березня 2025 року (арк. спр. 17) та акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 3 березня 2025 року № 1922308 (арк. спр. 12) судом встановлено, що адвокатом Білецьким Б.М. надавалася правнича допомога ТОВ «ФК «Пінг-Понг» у цій справі. Така допомога полягала у: правовому аналізі обставин спірних правовідносин та наданні консультацій (витрачений час 1,5 год., вартість 2250 грн.), складанні позовної заяви (витрачений час 3 год., вартість 3000 грн.), формуванні додатків до позовної заяви (витрачений час 1 год., вартість 750 грн.). Загальна вартість послуг складає 6000 грн. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу саме в розмірі 4000 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК. На підставі викладеного,

Outcome: approved