Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених бюджетних коштів у вигляді житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [PERSON] призначено субсидію згідно Постанови КМУ від 21 жовтня 1995 року №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (зі змінами) у розмірі 2118 гривень 68 копійок з 01 жовтня 2023 року. Згідно з довідкою відділу опрацювання документації №1 від 05 червня 2024 року №9291/05-16 встановлено, що надміру виплачена сума субсидії у розмірі 13109 гривень 06 копійок утворилася у зв`язку з одночасним нарахуванням житлової субсидії та пільги учаснику домогосподарства [PERSON] , яка знаходиться в складі сім`ї в зверненні [PERSON] , а також в складі сім`ї пільговика [PERSON] в Херсонській області, де автоматично нараховується пільга УБД за місцем реєстрації. Таким чином відповідачем неправомірно отримано житлову субсидію у розмірі 13109 гривень 06 копійок. Головним управлінням встановлено, що сума надміру виплаченої житлової субсидії 13109 гривень 06 копійок утворилася за період з 01 жовтня 2023 року по 30 квітня 2024 року. 29 травня 2024 року Головним управлінням було надіслано лист до АТ «Державний ощадний банк України» з проханням повернути зайво нараховані суми субсидії з рахунку відповідача на рахунок Пенсійного фонду України. 03 червня 2024 з АТ «Державний ощадний банк України» за №46/3-17/65058/2024 надійшов лист із зазначенням повернення 1 гривні 82 копійки в межах залишку рахунку відповідача. 05 червня 2024 року Головним управлінням було винесено рішення про утримання надміру виплачених сум житлової субсидії № [NUMBER] . Відповідачу надіслано лист-повідомлення від 07 червня 2024 року №1500-0504-8/86285 щодо добровільного повернення надміру отриманої суми житлової субсидії на розрахунковий рахунок Пенсійного фонду України. Станом на дату подання позовної заяви до суду відповідачем у добровільному порядку не повернуто надміру отриману житлову субсидію у розмірі 13107 гривень 24 копійок, хоча кошти в зазначеному розмірі на підставі ч.1 ст.1212 ЦК України підлягають безумовному поверненню відповідачем, як такі, що набуті без достатньої правової підстави. З урахуванням зазначеного позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду\~від 15\~листопада 2024\~року було\~відкрито провадження\~у справі\~та вирішено\~справу розглядати\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження з\~повідомленням учасників\~справи та\~судове засідання\~по у\~справі були\~призначено на\~21\~січня 2025\~року. З урахуванням того, що позовна заява була подана до суду через підсистему «Електронний суд», позивачем відповідачу була направлена копія позовної заяви з додатками до неї, що підтверджується описом вкладення до листа від 08 листопада 2024 року, а тому судом відповідачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі за фактичним місцем її проживання [ADDRESS] , однак 20 січня 2025 року відповідач з`явилась до суду та в приміщенні суду отримала копію ухвали про відкриття провадження під особистий підпис, про що відомості містяться в матеріалах справи (а.с.41). 21 січня 2025 року відповідач до початку судового засідання подала до суду письмову заяву, в якій просила відкласти судове засідання на інше дату, оскільки вона має намір звернутися до адвоката для отримання правової допомоги (а.с.44). Представник позивача в судове засідання 21 січня 2025 року також не з`явилась, однак подала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі представника позивача (а.с.42). Розгляд справи було відкладено на 03 березня 2025 року ,однак судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючої у справі судді у відпустці без збереження заробітної плати, а тому судове засідання було відкладено на 05 травня 2025 року. 05 травня 2025 року представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак подала письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі представника позивача. Відповідач 05 травня 2025 року в судове засідання не з`явилась, однак до початку судового засідання на електронну пошту суду надійшло письмове клопотання без електронного цифрового підпису, в якому відповідач просила відкласти судове засідання на іншу дату у зв`язку з необхідністю її звернення до адвоката для отримання правової допомоги та надання додаткових доказів (а.с.57). При цьому, враховуючи заяву представника позивача про розгляд справи без її участі, неявку в судове засідання належним чином повідомленої відповідача та заяви про відкладення розгляду справи, яка надійшла на електронну пошту суду без електронного цифрового підпису, а також беручи до уваги, що відповідач мала достатній час для підготовки до розгляду справи, зокрема отримання правової допомоги та збирання та надання суду доказів, про що вона неодноразово зазначала у своїх заявах, однак з 20 січня 2025 року та станом на 05 травня 2025 року не скористалась своїми процесуальними правами, зокрема, не подала відзив на позовну заяву, тощо, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі представника позивача та відповідача. Зважаючи на неявку сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 8 ст.178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч.2 ст.191 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідачем по справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 06 жовтня 2015 року Каховським РС УДМС України в Херсонській області (а.с.18-19), довідкою Ананьївської міської ради №04-36/2680 від 07 жовтня 2024 року (а.с.30). Відповідно до копії довідки Відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради №5113-7001855759 від 08 серпня 2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). 01 жовтня 2023 року відповідач подала до Пенсійного фонду України декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій зазначила відомості відповідно до вимог відповідних граф декларації, зокрема, зазначила відомості про осіб, які входять до складу домогосподарства: [PERSON] , [INFO] (пенсія УСНЗ), [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (пенсія ПФУ) (а.с.14-16). Відповідно до копії службової записки від 19 травня 2024 року, складеної начальником відділу надання житлових субсидій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг, у зв`язку з отриманням рекомендації Міністерства фінансів України від 29 квітня 2024 року по справі [PERSON] з`ясовано, що наявні надміру виплачені кошти по причині «За даними державних органів виявлено нарахування в одному періоді житлової субсидії та пільги з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». Інформація стосується [PERSON] , яка знаходиться в складі сім`ї в зверненні [PERSON] від 01 жовтня 2023 року за призначенням житлової субсидії в Одеській області як ВПО, а також у складі сім`ї пільговика [PERSON] в Херсонській області, де автоматично нараховується пільга УБД за місцем реєстрації. У зв`язку з цим у вказаній службовій записці міститься прохання зробити розрахунок надміру виплаченої субсидії за період з 01 жовтня 2023 року по 30 квітня 2024 року (а.с.13). 29 травня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України було направлено лист до ТВБВ №10015/10000 АТ «Державний ощадний банк України» про повернення на відповідний розрахунковий рахунок ПФУ з відкритого у вказаному банку рахунку на ім`я [PERSON] коштів у зв`язку з зайво нарахованими коштами на [PERSON] за період з жовтня 2023 року по лютий 2024 року в загальному розмірі 7627 гривень 98 копійок (а.с.9), та листом АТ «Державний ощадний банк України» від 03 червня 2024 року №46/3-17/65058/2024 ПФУ повідомлено про те, що з рахунку [PERSON] повернуло ПФУ грошові кошти в розмірі 01 гривня 82 копійки та значено, що кошти повернено в межах залишку рахунку одержувача (а.с.12). 05 червня 2024 року ГУ ПФУ в Одеській області сформовано протокол розрахунку надміру виплаченої суми житлової субсидії по ЕОС №15001-39533351 отримувача [PERSON] , згідно якого загальна сума надмірно виплаченої житлової субсидії утворилась за період з 01 жовтня 2023 року по 30 квітня 2024 року, яка з урахуванням повернення коштів в розмірі 01 гривня 82 копійки, становить 13107 гривень 24 копійки (а.с.8). 05 червня 2024 року заступником начальника управління-начальника відділу з питань відрахувань управління з питань виплат Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області винесено рішення №167 про утримання надміру виплачених сум житлової субсидії, відповідно до якого сума надміру виплаченої житлової субсидії в розмірі 13107 гривень 24 копійки утворилася за період з 01 жовтня 2023 року по 30 квітня 2024 року. У зв`язку з одночасним нарахуванням субсидії та пільги учаснику домогосподарства [PERSON] , яка знаходиться в складі сім`ї в зверненні [PERSON] , а також в складі сім`ї пільговика [PERSON] в Херсонській області, де автоматично нараховується пільга УБД за місцем реєстрації, надміру виплачена сума житлової субсидії в розмірі 13107 гривень 24 копійки підлягає поверненню на рахунок Пенсійного фонду України. Також у рішенні зазначено, що надміру виплачена субсидія може бути повернута отримувачем добровільно (а.с.10). 07 червня 2024 року ГУ ПФУ в Одеській області було сформовано повідомлення [PERSON] про необхідність повернення нею ПФУ надміру виплаченої житлової субсидії в розмірі 13107 гривень 24 копійки, яка утворилась за період з 01 жовтня 2023 року по 30 квітня 2024 року, у зв`язку з одночасним нарахуванням субсидії та пільги учаснику домогосподарства [PERSON] , яка знаходиться в складі сім`ї в зверненні [PERSON] , також у складі сім`ї пільговика [PERSON] в Херсонській області, де автоматично нараховується пільга УБД за місцем реєстрації, яка підлягає поверненню на рахунок ПФУ (а.с.11). Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно із частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Законодавець пов`язує повернення надміру отриманих коштів, наданих у вигляді житлової субсидії, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно ст.81 ЦПК України має довести позивач. Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та житлово-комунальних послуг (послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами), а також житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива один раз на рік, визначені Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» від 21 жовтня 1995 року № 848\~(в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 807) (далі - Положення № 848). Зі змісту п.9 Положення №848 вбачається, що до 30 листопада 2022 року включно призначення житлових субсидій здійснювалось структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). Починаючи з 01 грудня 2022 року призначення житлових субсидій здійснюється органами Пенсійного фонду України. Згідно п.4 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни, що проживають у житлових приміщеннях (будинках). Відповідно до п.43 Положення №848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом громадянина України, подає заяву про призначення та надання житлової субсидії з необхідними документами та/або відомостями, зокрема подає декларацію. Зазначені документи подаються незалежно від місця проживання. В позовній заяві представник позивача зазначив, що відповідачу з 01 жовтня 2023 року згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» була призначена житлова субсидія в розмірі 2118 гривень 68 копійок. Згідно п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2022 року №1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України» Пенсійний фонд України продовжує утримання сум надміру виплачених житлових субсидій, рішення про які прийнято структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах рад, згідно з актами приймання-передачі відповідних справ про одержувачів житлових субсидій. Відповідно до п.72 Положення №848 житлова субсидія на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива призначається один раз на календарний рік за особистим зверненням громадян. Згідно п.125 Положення №848 у випадках, зазначених в\~абзацах четвертому - дев`ятому\~пункту 119 цього Положення, на вимогу уповноваженого органу, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином. Такими випадками є, якщо: у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; громадянин не повідомив уповноваженому органу про обставини, зазначені у\~пункті 90\~цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення; настали умови, у тому числі під час отримання житлової субсидії, зазначені у\~підпунктах 2,\~4,\~8-10\~пункту 14 цього Положення, виявлені, зокрема, на підставі рекомендацій Мінфіну, отриманих відповідно до\~Закону України\~«Про верифікацію та моніторинг державних виплат»; плата за житлово-комунальні послуги, витрати на управління багатоквартирним будинком, витрати на комунальні послуги або витрати на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива в такому будинку відповідно до договору, нормативно-правового або розпорядчого акта здійснюються третьою особою за її рахунок або виконавчим органом за рахунок коштів місцевого бюджету. Водночас суд звертає увагу на друге речення пункту 125 Положення № 848, з якого слідує, що у разі призначення житлової субсидії громадянину на наступний період уповноважений орган може утримувати суму надміру виплаченої житлової субсидії під час виплати щомісячних сум субсидій шляхом їх зменшення не більш як 20 відсотків. З аналізу вказаної норми слідує, що законодавець надає можливість вирішення питання щодо утримання суми надміру виплаченої житлової субсидії у позасудовому порядку. Відповідно до п.127 Положення №848 у разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується у судовому порядку. В матеріалах справи наявний лист позивача адресований на ім`я відповідача, в якому останній повідомляється про необхідність повернення на рахунок Пенсійного фонду України переплати житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 13107 гривень 24 копійки, яка утворилась за період з 01 жовтня 2023 року по 30 квітня 2024 року, у зв`язку з одночасним нарахуванням субсидії та пільги учаснику домогосподарства [PERSON] , яка знаходиться в складі сім`ї в зверненні [PERSON] , також у складі сім`ї пільговика [PERSON] в Херсонській області, де автоматично нараховується пільга УБД за місцем реєстрації, яка підлягає поверненню на рахунок ПФУ. Однак до матеріалів справи позивачем не надано доказів про надсилання відповідачу та відповідно отримання/неотримання нею цього повідомлення, вручення їй відповідного повідомлення під особистий підпис. З аналізу п.127 Положення №848 слідує, що повернення суми надміру виплаченої житлової субсидії вирішується у судовому порядку лише у разі відмови громадянина добровільно повернути її. Судом не встановлено факту відмови відповідача добровільно повернути надміру виплаченої суми житлової субсидії в розмірі 13107 гривень 24 копійки. Відповідно до п.78 Положення № 848 після закінчення строку отримання житлової субсидії уповноважені органи самостійно здійснюють призначення житлової субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому періоді, крім домогосподарств: у складі яких є особи, зазначені у\~підпункті 3\~пункту 14 цього Положення (за винятком осіб, зазначених в\~абзацах\~шостому - одинадцятому\~підпункту 3 пункту 14 цього Положення); які отримують житлову субсидію за місцем фактичного проживання як внутрішньо переміщені особи; у складі яких є задекларовані особи; у складі яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих (задекларованих) осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб; які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива; які орендують житлове приміщення для проживання і звертаються за житловою субсидією на оплату житлово-комунальних послуг. Пунктом 79 Положення № 848 визначено, що уповноважені органи без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому цим Положенням, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення з використанням програмних засобів (в автоматичному режимі) про призначення, не призначення, відмову в призначенні житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян. Пунктом 80 Положення №848 визначено, що домогосподарствам, зазначеним у\~пункті 78\~цього Положення, призначення житлової субсидії на наступний строк здійснюється після подання нових заяви та декларації. Згідно п.501 Положення №848 проведення перевірки достовірності даних, що надійшли від осіб, які звертаються за призначенням житлових субсидій, здійснюється на підставі даних, зокрема з 15 червня 2023 року отриманих шляхом автоматизованого доступу, зокрема з Єдиного Державного реєстру внутрішньо переміщених осіб про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщених осіб, з Реєстру осіб, які мають право на пільги, що є структурною підсистемою Єдиного соціального реєстру, - про надання пільг. Відповідно до п.129 Положення №848 на кожного одержувача житлової субсидії уповноважені органи заводять справу, в якій зберігаються матеріали, необхідні для призначення житлової субсидії, та розрахунки її розміру. Відповідно до ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 6 та 7 ст.81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; Частиною 1 ст.79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; У відповідності до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року (справа №757/1782/18) вказується, що змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом.\~\~У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. За таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не позбавляє позивача його процесуальних обов`язків. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року в справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Згідно правового висновку Верховного Суду викладеного в постанові від 21 липня 2021 року в справі 287/363/16, при оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування з важливим елементом змагальності судового процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про недоведеність. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 29 вересня 2022 року в справі 857/7/22, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,§ 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить до висновку про недоведеність і необґрунтованість заявлених позовних вимог, адже позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовував свої вимоги, що є його процесуальним обов`язком. Позивач не довів недобросовісності у діях відповідача, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо одночасного нарахування субсидії та пільги учаснику домогосподарства [PERSON] , яка знаходиться в складі сім`ї в зверненні [PERSON] , а також в складі сім`ї пільговика [PERSON] в Херсонській області, де автоматично нараховується пільга УБД за місцем реєстрації, оскільки в підтвердження зазначеної обставини надано лише рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 07 червня 2024 року та службову записку від 19 травня 2024 року, тобто, не доведено доданими до позовної заяви доказами, а тому відсутні підстави для примусового стягнення з відповідача отриманих коштів у вигляді житлової субсидії в розмірі 13107 гривень 24 копійки. Судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем коштів у вигляді житлової субсидії, а тому відповідно до ст.1215 ЦК України поверненню надміру виплачена сума житлової субсидії в зазначеному вище розмірі не підлягає. В позовній заяві міститься вимога позивача про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, які складаються з судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовляється, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed