Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

В березні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі Товариство) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача 19350 грн заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн. В обґрунтування вимог представник позивача зазначав, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] 18.02.2022 в електронній формі укладено кредитний договір № 102305054, за умовами якого відповідач отримав кредит на суму 15000 грн у безготівковій формі шляхом його перерахування за реквізитами вказаної ним платіжної картки та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування ними та комісії за надання кредиту в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Проте, взяті на себе зобов`язання [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 19350 грн, яка складається з: 15000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 1500 грн заборгованість за відсотками, 2850 грн заборгованість за комісією. 16.07.2024 Товариство уклало договір факторингу № 16072024 з ТОВ «Мілоан», за умовами якого позивач набув права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, в тому числі за договором укладеним з відповідачем. З моменту отримання права вимоги Товариство не здійснювало нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав своїх зобов`язань та після відступлення права вимоги не сплатив виниклу заборгованість ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора. Відповідно до ухвали судді від 10.03.2025 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. Відповідачу копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками надсилались судом за зареєстрованою адресою місця проживання, конверт з вкладенням повернувся на адресу суду з відміткою відділення Укрпошти від 13.03.2025 про відсутність адресата за вказаною адресою, однак за положеннями п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відправлення вважається врученим. [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та на підставі ст.280 ЦПК України, за згодою позивача, викладеною в позовній заяві, проводить заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 18.02.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 102305054, за яким відповідачу надано кредит на суму 15000 грн загальним строком на 75 днів, з яких пільговий період складає 15 днів та настає з дати видачі кредиту та завершується 05.03.2022, поточний період складає 60 днів та настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду та закінчується 04.05.2022. Згідно з п.1.4. договору позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 05.03.2022 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дня остаточного погашення заборгованості 04.05.2022 (останнього дня строку кредитування). Відповідно до п.п. 1.5.1.-1.5.3. та п.п.2.2.1. кредитного договору позичальник сплачує комісію за надання кредиту в розмірі 2850 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, та проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 4500 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду та проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 45000 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 % за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] (п.2.1. кредитного договору). Вказаний договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором J79965. ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало для [PERSON] кредитні кошти в розмірі 15000 грн шляхом перерахунку на картковий рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №40067559 від 18.02.2022. 16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 16072024. Згідно акту прийому-передачі від 16.07.2024 Реєстру Боржників Товариство прийняло від ТОВ «Мілоан» Реєстр Боржників в електронному вигляді наданий на флеш-носії, у розмірі 10388 Кбайт. Відповідно до витягу з вказаного реєстру позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 102305054 в сумі 19350 грн, з яких: 15000 грн заборгованість за основною сумою боргу, 1500 грн заборгованість за відсотками, 2850 грн заборгованість за комісією. Відтак, у відповідності до умов зазначеного договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату прийняло належні клієнту права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, зокрема до відповідача за вказаними вище кредитним договором. Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, наданих первісним кредитором, за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № 102305054, яка складається з 15000 грн заборгованість за тілом кредиту, 1500 грн заборгованість за процентами, 2850 грн заборгованість за комісією. Перевіряючи правомірність позовних вимог законодавчим нормам, суд виходить з такого. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст.11 ЦК України, ними є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1\~ст.627 ЦК України). Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 629 ЦК України\~встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті\~205,\~207 ЦК України). Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 7\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»\~пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п.6 ч.1\~ст.3 вказаного Закону\~електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»\~загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою\~статті 8 Закону України «Про споживче кредитування»\~до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту,\~\~ у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже,\~Закон України «Про споживче кредитування»\~\~передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Відповідно до ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою\~ст.612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до пункту першого частини першої\~статті 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За положеннями ч.1 ст.1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідає вимогам\~Закону України «Про електронну комерцію»\~та вимогам до кредитних договорів.\~Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення відповідачем отриманих коштів, сплати ним відсотків за користуванням кредитними коштами та комісій за їх надання матеріали справи не містять. [PERSON] правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, зазначених позивачем обставин та розміру заявленої Товариством заборгованості за кредитним договором належними та допустимими доказами не спростував. Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір та договір факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів, комісій та процентів за користування кредитними коштами з боржника. Враховуючи наведене,

Outcome: approved