Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

01.05.2025 до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті, заінтересовані особи: Подільський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального Міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України та [PERSON] , у якій заявник просить встановити факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Арсеньєв, Приморського краю, російської федерації, який [INFO] загинув в районі населеного пункту Тошківка Луганської області, Україна. Заява мотивована наступним. Заявник є батьком військовослужбовця [PERSON] , який [INFO] загинув під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини, в районі населеного пункту Тошківка Луганської області. [PERSON] загинув в ході артилерійського обстрілу противником. Внаслідок обстановки, що склалась на місці бойового зіткнення, евакуація тіла військовослужбовця була неможливою у зв`язку з постійними щільними ворожими артилерійськими обстрілами. [PERSON] вважається особою, зниклою безвісти за особливих обставин. 07.07.2022 року заявнику було направлено повідомлення про зникнення безвісти його сина [PERSON] . Встановлення факту смерті необхідно заявнику для реєстрації факту смерті та отримання свідоцтва про смерть [PERSON] . Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 02.05.2025 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку окремого провадження. У судовому засіданні заявник, його представник та заінтересована особа [PERSON] , яка є матір`ю загиблого військовослужбовця [PERSON] , підтримали вимоги заяви з підстав, наведених у ній. Інші учасники та їх представники у судове засідання не з`явились. Суд, заслухавши заявника, його представника та заінтересовану особу [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.01.1989 року. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2101- IX, в Україні введено військовий стан, який триває і на даний момент. Громадянина України [PERSON] , [INFO] , призначено на посаду за штатом воєнного часу стрільцем другого стрілецького відділення другого стрілецького взводу третьої стрілецької роти, відповідно до Наказу командира військової частини [NUMBER] № від 24.02.2022 року. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 46 від 25.03.2022 року [PERSON] приведено до присяги. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 13 від 01.06.2022 року солдата [PERSON] на виконання бойового розпорядження Командувача угрупування сил і засобів оборони міста Київ, з метою створення додаткових боєздатних підрозділів для дій на загрозливих напрямках, включено до складу зведеної резервної роти. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] № 20 від 13.06.2022 року солдат [PERSON] у складі зведеної роти з 14.06.2022 року вибув до місця виконання бойових розпоряджень. [INFO] [PERSON] загинув під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, пов`язаних із захистом Батьківщини, в районі населеного пункту Тошківка Луганської області. [PERSON] загинув в ході артилерійського обстрілу противником. Внаслідок обстановки, що склалась на місці бойового зіткнення, евакуація тіла [PERSON] була неможливою, в зв`язку з постійним щільним ворожими артилерійськими обстрілами. 07.07.2022 року заявнику було направлено повідомлення про зникнення безвісти його сина [PERSON] . Для встановлення обставин загибелі [PERSON] на підставі наказу командира військової частини призначено службове розслідування. Результати службового розслідування зафіксовані в наказі командира військової частини [NUMBER] № 319 від 11.07.2022 року. Листом командира військової частини [NUMBER] заявнику надано результати службового розслідування та рапорти військовослужбовці, в яких викладено фактичні обставини загибелі солдата [PERSON] . В ході розслідування було відібрано пояснення військовослужбовців військової частини в якій проходив службу [PERSON] , на підставі яких було підтверджено обставини отримання множинних уламкових поранень, від яких він помер. Згідно з Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20240612-472 від 12.06.2024 року [PERSON] , [INFO] , вважається особою, зниклою безвісти за особливих обставин. Суд враховує те, що згідно з частинами третьою - четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (стаття 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури різняться між собою та мають певні особливості. Пунктом 8 частини статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (частини перша - друга статті 318 ЦПК України). Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. При цьому слід мати на увазі, що встановлення зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 10.06.2021 року у справі № 591/1461/19. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної реєстрації факту смерті. Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України (частина четверта статті 46 ЦК України). Відповідно до статті 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою: обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Тому оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. З огляду на викладене, виходячи зі змісту статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України). Аналіз змісту заяви [PERSON] свідчить про те, що заявник фактично просить суд встановити факт смерті його сина [PERSON] (військовослужбовця) у певний час - [INFO] в районі населеного пункту Тошківка Луганської області, під час виконання бойового завдання, з метою реєстрації факту смерті та отримання свідоцтва про смерть сина. Як на фактичні підстави звернення до суду заявник посилається на те, що [INFO] його син [PERSON] загинув під час бойових дій внаслідок артилерійського обстрілу противником, що підтверджується висновком службового розслідування. На підтвердження вимог своєї заяви заявник надав суду копію повідомлення сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти від 07.07.2022 року; копію матеріалів службового розслідування, зокрема витяг із наказу про зарахування до особового складу № 46 від 25.03.2022 року, витяг із наказу про формування зведеної стрілецької роти № 13 від 01.06.2022 року, витяг із наказу про вибуття зведеної стрілецької роти та здійснення маршу по території України в зону бойових дій № 20 від 13.06.2022 року, витяг із наказу про результати службового розслідування по факту зникнення безвісти під час виконання бойового завдання, солдата [PERSON] № 319 від 11.07.2022 року, посвідчена копія рапорту ст. сержанта [PERSON] , посвідчена копія рапорту солдата [PERSON] , посвідчена копія рапорту солдата [PERSON] , посвідчена копія рапорту солдата [PERSON] , посвідчена копія рапорту солдата [PERSON] , посвідчена копія рапорту капітана [PERSON] . Водночас вказані докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть [PERSON] [INFO] , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть солдата. При встановленні факту смерті підлягають з`ясуванню обставини та причина смерті згідно медичного класифікатора. При зазначених заявником обставинах без ідентифікації тіла та безспірного підтвердження смерті [PERSON] [INFO] в районі населеного пункту Тошківка Луганської області, доводи щодо факту смерті такої особи засновані на припущеннях. Слід зауважити, що у постановах від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі № 204/7924/23 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою, а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи. Подібні за змістом висновки зроблені у постанові Верховного Суду від 28.02.2024 року у справі № 506/358/22 (провадження № 61-7094св23) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.04.2025 року по справі № 753/11685/24 (провадження № 61-16778св24). У зв`язку із зазначеним підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті його сина [PERSON] (військовослужбовця) у певний час - [INFO] в районі населеного пункту Тошківка Луганської області під час виконання бойового завдання згідно з пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України немає. При цьому, суд звертає увагу на те, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (ч. 2 ст. 46 ЦК України). З огляду на встановлені у цій справі обставини та наявність у заявника вірогідного припущення про смерть [PERSON] [INFO] він не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про оголошення судом [PERSON] померлим на підставі частини другої статті 46 ЦК України. У зв`язку з викладеним, заява [PERSON] про встановлення факту смерті задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed