Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення на її користь аліментів на період навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, починаючи з дня подання цього позову до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона навчається на факультеті гуманітарних та соціальних наук за спеціальністю «Туристичний бізнес» Крконошської академії прикладних наук в м. Єленя - Гура Республіки Польща з 01.10.2022 року очної форми навчання, бакалаврат, впродовж 3 семестру 2 курсу вищевказаного навчального закладу. Позивачка [PERSON] не має власних матеріальних та грошових доходів і потребує матеріальної допомоги для продовження навчання, отримання професії та забезпечення достатніх нормальних умов проживання. Відповідач є її батьком та ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та наданню матеріальної допомоги, добровільно коштів на утримання і навчання не надає, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, хоча фактично має постійний дохід, та має можливість надавати матеріальну допомогу (аліменти) до закінчення навчання. Ухвалою суду від 14 лютого 2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено розгляд справи по суті на 26 лютого 2024 року, який неодноразово відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, у позові прохає розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, прохає задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи в його відсутність до суду не надходила. Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України за відсутності згоди позивача на заочний розгляд справи ухвалив у справі рішення. У судове засідання сторони не з`явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є донькою\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції в Дніпропетровській області від 25 листопада 2005 року за актовим записом №68. До досягнення позивачем повноліття мати позивача [PERSON] отримувала на свою користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, що підтверджується копією виконавчого листа №7937/13-Вих від 19.09.2013, виданого Петропавлівським районним судом Дніпропетровської області. На цей час згідно повідомлення Кркношської академії прикладних наук в м.Єленя-Гура №WNHIS 5211 149/2022 від 29.08.2023 позивача внесено до списку студентів факультету гуманітарних і соціальних наук за спеціальністю «Туристичний бізнес» Кркношської академії прикладних наук в м.Єленя-Гура з 01.10.2022 року. Форма навчання: очна. Бакалаврат. Очікувана дата закінчення: 15.07.2025р. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч. 1). Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу (ч. 1). При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2). У Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з встановлених судом обставин на підставі досліджених доказів, та норм права, які регулюють правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що відповідач, як батько повнолітньої дочки, повинен піклуватися про неї та утримувати її під час навчання до досягнення нею віку двадцяти трьох років, але матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому позов підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Позивача відповідно до\~п.\~3\~ч.1\~статті 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнено від сплати судового збору. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі, визначеному згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Згідно з п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За нормою статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3028,00 грн, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн. 20 коп. Стосовно клопотання про стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою суд зазначає наступне. Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 3 статті 137 ЦПК України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (пункти 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень та в якості доказів понесених витрат на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги та здійснення представництва у цивільній справі, прибутковий касовий ордер від 22 січня 2024 року та акт виконаних робіт. Отже, позовні вимоги підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved