Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

У січні 2025 року керівник Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з позовом до [PERSON] , в якому зазначив, що остання, будучи громадянкою російської федерації, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину №229 ваід 18 лютого 2017 року набула право власності на земельну ділянку площею 0,1267 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 1821455100:05:001:0061, яка розташована на території Романівської селищної ради Житомирської області. Право власності відповідача на спірну земельну ділянку зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Керівник Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області посилаючись на те, що відповідач є громадянкою російської федерації, а земельна ділянка, яку вона успадкувала відносяться до земель сільськогосподарського призначення, та яку остання повинна була відчужити протягом року, просить суд припинити право власності відповідача на вищевказану земельну ділянку шляхом конфіскації на користь держави в особі Головного\~управління Держгеокадастру\~у Житомирській\~області. В судове\~засідання учасники справи,\~які\~ були\~належним чином\~повідомлені про\~час і\~місце розгляду\~справи,\~не з`явилися.\~При цьому,\~ представник Чуднівської окружної прокуратури позовні вимоги підтримав, щодо прийняття судом заочного рішення не заперечив, та заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач\~ про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ ЦПК України).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов керівника Чуднівської окружної прокуратури Житомирської області підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1821455100:05:001:0061 площею 0,1267 га із цільовим призначенням для ведення особисього селянського господарства, категорія землі землі сільськогосподарського призначення, яка розташована на вулиці Мічуріна, селище Романів, Житомирська область, дата державної реєстрації права власності 18 лютого 2017 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 4 жовтня 2023 року № 349138751. Згідно відомостей, які зазначені в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 4 жовтня 2023 року № 349138751, листі управління Служби безпеки України в Житомирській області встановлено, що [PERSON] є громадянкою російської федерації. За приписами\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено\~Земельним Кодексом\~України (далі ЗК України). Частиною 5 статті 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до статті 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Згідно частини 3 статті 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. За змістом частини 4 статті 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до вимог пунктів «д, е» частини 1 статті 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: конфіскація за рішенням суду: не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку у відповідності до пунктів «в» частини 1 статті 143 ЗК України здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду Пунктом 10 частини 1 статті 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі конфіскації. Частиною 1 статті 348 ЦК України встановлено, що якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідач, будучи громадянкою іноземної держави та отримавши у спадщину земельну ділянку сільськогосподарського призначення, повинна була діяти у відповідності до приписів Земельного кодексу України, однак упродовж року після набуття права власності на успадковану земельну ділянку сільськогосподарського призначення добровільно її не відчужила, вказана земельна ділянка підлягає конфіскації у власність держави в порядку статті 145 ЗК України. З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідність заходу втручання держави в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, які сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Вказане узгоджується і з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі № 513/444/15-ц від 23 січня 2018 року (провадження № 61-1390 св 17). Враховуючи викладене, позовні вимоги прокурора щодо примусового припинення права власності відповідача на дану земельну ділянку шляхом її конфіскації підлягають задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України, враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені, з відповідача підлягає стягненню на користь Житомирської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved