Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що 23 серпня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю ІННОВА ФІНАНС і фізичною особою - [PERSON] , було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 5147050824. Як вбачається із змісту договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23.04.2024 р., складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким [PERSON] була попередньо ознайомлена. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України Про електронну комерцію. Відповідно\~до договору\~позики позикодавець\~зобов`язується надати\~позичальнику кредит\~на суму\~у розмірі\~8000,00\~грн.\~шляхом перерахунку\~на поточний\~рахунок позичальника,\~уключаючи використання\~реквізитів платіжної\~картки ( [NUMBER] )\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~позику у\~погоджений умовами\~договору строк\~або достроково\~та сплатити\~проценти за\~користування позикою,\~нараховані згідно\~п.\~2.6.1.,\~п.\~2.6.2.\~та п.\~2.6.3.\~цього договору,\~його додатків. Договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс-повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки підписати. Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на Договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Зазначені умови договору позики повністю відповідають вимогам ст. 11, 12 Закону України Про електронну комерцію. На підтвердження\~укладання договору\~позики між\~кредитодавцем та\~позичальником у\~додатку до\~позовної заяви\~позивач додає\~доказ підтвердження\~направлення одноразового\~ідентифікатора для\~підпису договору\~позики №\~5147050824\~та паспорту\~споживчого кредиту\~на фінансовий\~номер телефону\~відповідача -\~ [NUMBER] .\~Зазначені одноразові\~ідентифікатори вказані\~також у\~договорі позики\~та паспорті\~споживчого кредиту\~після його\~підписання сторонами. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання грошових коштів у позику № 5147050824 від 23.08.2024 складає 23 600 грн. 00 коп. з яких: - 8 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 11 600 грн. 00 коп. заборгованість за процентами (8000*1%*145); - 4 000 грн. 00 коп. неустойка за кожен день прострочення повернення позики та/ або прострочення сплати процентів у строки. Разом: 23 600 грн. 00 коп. (проценти нараховувалися по 15.01.2025 року включно). Позивач своєю заявою від 11.05.2025 року зменшив розмір позовних вимог. Загальна сума заборгованості складає: 8 000,00 (тіло кредиту) + 11 600,00 (проценти)(8000*1%*145) = 19 600,00 грн. Однак відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, не надала своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, в зв`язку з викладеним позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Від відповідача 03.03.2025 року надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві просять відмовити у задоволенні позовних вимог виходячи із наступного. ТОВ ІННОВА ФІНАНС не надала належних та допустимих доказів на твердження обставин, а саме підтвердження укладання позивачем та відповідачем договору надання грошових коштів у позику , погодження умов позики та надання коштів. На підтвердження укладання договору позивачем надано копію договору надання грошових коштів у позику №5147050824 від 23.08.2024 року з Додатком №14 і протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконалого електронного підпису даного договору генеральним директором товариства з обмеженою відповідальністю ІННОВА ФІНАНС [PERSON] . Проте, позивачем не надав доказів письмової згоди позичальника. Крім того, позивачем не підтверджено факт виконання умов кредитного договору кредитором, а саме факт надання коштів позичальнику. Також не надано доказів, які б свідчили про отримання коштів. А з долученої копії квитанції до платіжної інструкції №19958-1358-134786024 лише зазначено, що 23.08.2024 року перераховані кошти 8000 грн. на картку [NUMBER] , не можливо встановити ні власника рахунку / картки, ні даних про здійснену операцію. Така роздруківка не є розрахунковим документом, що підтверджує переказ коштів, операції по банківському рахунку, оскільки такий документ, не містить відмітки про час його прийняття та виконання банком, та не містить повного номера картки, з чого можна було б встановити факт перерахування коштів саме на її розрахунковий рахунок. Також квитанція не містить будь- яких даних, що вона підписана платником тт проведена банком. Від позивача 11.03.2025 року надійшла відповідь на відзив у якому вказано, що укладення договору не є актом примусових дій з боку товариства, а тільки добровільною згодою між позичальником та кредитодавцем, відтак якщо [PERSON] , як свідома дієздатна особа, станом на 23.08.2024 р., вважала умови кредитування договором про надання грошових коштів у позику № 5147050824 від 23.08.2024 р. неправомірними, вона могла відмовитись від підписання договору та подальшого отримання від ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» кредитних коштів. Також, сторона відповідача не заперечує укладення договору між позичальником та кредитодавцем про надання грошових коштів у позику. Відповідач не надає ніяких доказів які б могли спростувати доводи позивача, а отже заперечення відповідача є безпідставними та не обґрунтованими. Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісне виконання усіх своїх зобов`язань, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора, що йдеться у постанові КЦС ВС від 03.12.2024 № 487/6342/18 (61-2433св24). Також, просять суд при винесенні рішення врахувати той факт, що без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, переданням ним для отримання товариством персональних даних з метою укладення договору про надання грошових коштів у позику, таке укладення договору є неможливим. А в матеріалах справи, безпосередньо у відзиві на позовну заяву, відсутні будь-які докази протиправності дій третіх осіб стосовно відповідача, які стосуються підписання договору про надання грошових коштів у позику. Суд у своїй діяльності має керуватись принципами справедливості, рівності, змагальності сторін, а отже неупередженості та встановленню обов`язку доказування для всіх учасників справи. Підтвердження цьому знаходиться також у п. 26 Рішення ЄСПЛ від 14.01.2021 р. у справі "Гусєв проти України" (скарга № 25531/12): "Суд також нагадує, що принципи змагальності та рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції "справедливого судового розгляду" у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають "справедливого балансу" між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять його в явно гірше становище порівняно з його опонентом ( рішення у справах "Авотіньш проти Латвії [ВП] () [GC], заява № 17502/07, пункт 119, й інші посилання, ЄСПЛ 2016, та "Регнер проти Чехії" [ВП] (Regner v. the Czech Republic) [GC], заява № 35289/11, пункт 146, від 19 вересня 2017 року). До того ж, право на змагальний судовий процес, в принципі, означає надання сторонам можливості ознайомлюватися та коментувати всі надані докази або подані зауваження з метою впливу на рішення суду. Крім того, сторони повинні мати можливість подати будь-які докази, необхідні для того, аби їхні вимоги задовольнили (рішення у справі "Клінік дез Акація та інші проти Франції" (Clinique des Acacias and Others v. France), заява № 65399/01 та 3 інші заяви, пункти 36-43, від 13 жовтня 2005 року). До того ж, суд, який розглядає справу, повинен сам дотримуватися принципу змагальності, наприклад, якщо він розглядає справу на підставі обґрунтування або заперечення, висловленого ним за власною ініціативою ( рішення у справі "Чепек проти Чехії" , заява № 9815/10, пункти 45 та 51-60, від 05 вересня 2013 року)". Крім того, відповідно до п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Враховуючи цю норму, позивач змінює розмір позовних вимог з 23 600,00 грн. до 19 600,00 грн., тобто з урахуванням суми основного боргу та процентів. Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 20.01.2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без їх участі. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та відповідачка просила теж розглянути справу без її участі. На підставі частини другої\~статті 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що змінений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю ІННОВА ФІНАНС і фізичною особою - [PERSON] , було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 5147050824. Як вбачається із змісту договору позики, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затвердженими 23.04.2024 р., складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким [PERSON] була попередньо ознайомлена. Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України Про електронну комерцію. Відповідно\~до договору\~позики позикодавець\~зобов`язується надати\~позичальнику кредит\~на суму\~у розмірі\~8000,00\~грн.\~шляхом перерахунку\~на поточний\~рахунок позичальника,\~включаючи використання\~реквізитів платіжної\~картки ( [NUMBER] )\~на умовах\~строковості,\~зворотності,\~платності,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~позику у\~погоджений умовами\~договору строк\~або достроково\~та сплатити\~проценти за\~користування позикою,\~нараховані згідно\~п.\~2.6.1.,\~п.\~2.6.2.\~та п.\~2.6.3.\~цього договору,\~його додатків. Договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс-повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки підписати. Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Зазначені умови договору позики повністю відповідають вимогам ст. 11, 12 Закону України Про електронну комерцію. На підтвердження\~укладання договору\~позики між\~кредитодавцем та\~позичальником у\~додатку до\~позовної заяви\~позивач додає\~доказ підтвердження\~направлення одноразового\~ідентифікатора для\~підпису договору\~позики №\~5147050824\~та паспорту\~споживчого кредиту\~на фінансовий\~номер телефону\~відповідача -\~ [NUMBER] .\~Зазначені одноразові\~ідентифікатори вказані\~також у\~договорі позики\~та паспорті\~споживчого кредиту\~після його\~підписання сторонами. Загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання грошових коштів у позику № 5147050824 від 23.08.2024 складає: - 8 000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; - 11 600 грн. 00 коп. заборгованість за процентами (8000*1%*145); Разом:\~19\~600\~грн.\~00\~коп.\~(проценти\~нараховувалися по\~15.01.2025\~року включно). Всупереч умовам\~кредитного договору\~№ 5147050824 від 23.08.2024 року [PERSON] свої кредитні зобов`язання не виконує. Відповідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини першої\~статті 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~моментом підписання електронної правової угоди є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно з п. 6, 12 ч.1\~ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію": електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Отже, із змісту вищеведених положень\~Закону\~випливає, що електронний договір може бути підписаний стороною за допомогою одноразового ідентифікатора, отримання якого є неможливим без прийняття особою пропозиції укласти електронний договір (оферти). Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладений. Отже, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд по справі № 524/5556/19, що відображено в постанові від 12.01.2021 року (провадження № 61-16243 св 20). Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020 р. Відповідно дост. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексів України\~може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі\~205,\~207 ЦК України). Згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в ч.1ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Доводи відповідачки не сростовують завлених позивачем позовних вимог та не підтверджуються належними та допустими доказами. Зокрема, суду також не надано відповідачкою доказів, що її особисті дані були використані третіми особами чи відносно неї вчинено шахрайські дії, її звернення до правоохоронних органів та наявність кримінального провадження. Разом з тим, за клопотанням сторін додатково надано суду докази відкриття картрахунку № [NUMBER] саме на ім`я відповідачки [PERSON] , рух коштів по рахунку вказаної картки та отримання кредитних коштів в день підписання кредитного договору. З урахуванням вищенаведено суд дійшов висновку, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь ТОВ «ІННОВА\~ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором в сумі 19 600,00 грн. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved