Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

До суду 23.12.2024 засобами поштового зв`язку надійшла заява\~\~ [PERSON] про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом\~ [PERSON] в особі представника [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Заява вмотивована тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 грудня 2024 року позов [PERSON] в особі представника [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП задоволено, однак при ухваленні рішення суд не вирішив питання щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 3000,00 гривень. Ухвалою суду від 27 січня 2025 \~року в задоволенні заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом\~ [PERSON] в особі представника [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП відмовлено. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26 березня 2025 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2025 року у цій справі скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Представник позивача [PERSON] звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання ,про причини неявки не повідомив. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, що передбачено ч.4 ст. 270 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, виходячи з наступного. Відповідно до\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право ,не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Відповідно ч. 4\~ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Частинами 1, 3\~ст. 133 ЦПК України\~передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у цій справі ухвалено 16 грудня 2023 року, повний текст рішення складено 16 грудня 2024 року. Відповідно до положень ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~останнім днем подачі до суду заяви про ухвалення додаткового рішення було 21.12.2024 року, оскільки останній день припав на неробочий день, то згідно ч. 3\~ст. 124 ЦПК України, останнім днем строку є перший після нього робочий день, тобто 23.12.2024 року. [PERSON] направив поштовим зв`язком заяву про ухвалення додаткового рішення 23.12.2024 року, до якої були додані: договір про надання правничої допомоги від 17.09.2024 року; акт до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 17.09.2024 року, що складений 23.12.2024 року; квитанція №б/н від 23.12.2024 року на суму 3 000,00 грн. Отже, підписаний сторонами Акт до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 17.09.2024 року, що складений 23.12.2024 року, та квитанція №б/н від 23.12.2024 року об`єктивно не могли бути подані до ухвалення рішення суду і зазначені докази підтверджують розмір понесених судових витрат , які зазначені у попередньому (орієнтовного ) розрахунку суми судових витрат (витрат на правничу допомогу) . Згідно\~ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. Пунктом 4 частини 1\~ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом\~ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до ч. 1, 3\~ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Згідно зі\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18. Враховуючи, що [PERSON] надано до суду опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, які зазначені у Акті до договору про надання правничих послуг ( правничої допомоги) від 17 вересня 2024 року, сума витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 3000,00 гривень є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відповідачем клопотання про зменшення вказаних витрат заявлено не було , суд вважає за можливе задовольнити заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved