Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставу своїх вимог спирається на те, що 11.09.2023\~року між\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«БІЗНЕС ПОЗИКА»\~(Далі\~ Позивач,\~ТОВ «БІЗПОЗИКА)\~та [PERSON] \~(Далі\~ Позичальник,\~Відповідач)\~укладено Договір\~№ 474354-КС-002\~про надання\~кредиту (Далі\~ Договір\~кредиту),\~шляхом обміну\~електронними повідомленнями,\~підписаний у\~порядку,\~визначеному статтею\~12\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію».\~ТОВ «БІЗПОЗИКА»\~11.09.2023\~року направлено\~ [PERSON] ,\~пропозицію (оферту)\~укласти Договір\~№ 474354-КС-002\~про надання\~кредиту.\~11.09.2023\~року [PERSON] ,\~прийняла (акцепт)\~пропозицію (оферту)\~щодо укладення\~Договору №\~474354-КС-002\~про надання\~кредиту,\~на умовах\~визначених офертою.\~Зі своєї\~сторони ТОВ\~«БІЗПОЗИКА» направлено\~ [PERSON] ,\~через телекомунікаційну\~систему одноразовий\~ідентифікатор,\~на номер\~телефону [NUMBER] \~(що\~зазначено Позичальником\~у своїй\~анкеті в\~особистому кабінеті),\~котрий Боржником\~було введено/відправлено.\~Таким чином,\~11.09.2023\~року між\~ТОВ «БІЗПОЗИКА\~та [PERSON] \~було укладено\~Договір №\~474354-КС-002\~про надання\~кредиту,\~підписаний одноразовим\~ідентифікатором у\~порядку,\~визначеному статтею\~12\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію».\~Відповідно до\~п.\~1\~Договору кредиту,\~ТОВ «БІЗПОЗИКА»\~надає Позичальнику\~грошові кошти\~у розмірі\~17\~000,00\~грн,\~на засадах\~строковості,\~поворотності,\~платності (Далі\~ Кредит),\~а Позичальник\~зобов`язується повернути\~грошові кошти\~та сплатити\~проценти за\~користування Кредитом\~у порядку\~та на\~умовах,\~визначених Договором\~кредиту та\~Правил про\~надання грошових\~коштів у\~кредит (надалі\~ Правила,\~а разом\~ Договір).\~Згідно з\~умовами Договору\~кредиту,\~сторони визначили,\~що плата\~за користування\~Кредитом є\~фіксованою та\~становить процентів\~за кожен\~день користування\~Кредитом.\~Пунктом 2.\~Кредитного договору\~визначено,\~що протягом\~строку кредитування\~процентна ставка\~за Кредитом\~(надалі\~ Проценти\~за користування\~Кредитом),\~нараховуються на\~залишок заборгованості\~по Кредиту,\~наявну на\~початок календарного\~дня,\~за період\~фактичного користування\~Кредитом,\~із урахуванням\~дня видачі\~Кредиту та\~дня повернення\~Кредиту згідно\~Графіку платежів.\~Пунктом 3.\~Кредитного договору\~встановлений графік\~платежів,\~які має\~здійснювати Позичальник\~для належного\~виконання умов\~Кредитного договору.\~ТОВ «БІЗПОЗИКА»\~свої зобов`язання\~за Договором\~кредиту виконало,\~та надало\~Позичальнику грошові\~кошти в\~розмірі 17\~000,00\~грн.,\~шляхом перерахування\~на банківську\~картку Позичальника\~№ [NUMBER] (котрий\~Позичальником вказано\~при заповнені\~анкетних даних\~в особистому\~кабінеті),\~що підтверджується\~довідкою про\~видачу коштів\~(або\~платіжним дорученням).\~Відповідно до\~пункту 2\~Договору протягом\~строку кредитування\~процентна ставка\~за Кредитом\~(надалі\~за текстом\~ «Проценти\~за користування\~кредитом»),\~нараховуються на\~залишок заборгованості\~по Кредиту,\~наявну на\~початок календарного\~дня,\~за період\~фактичного користування\~Кредитом,\~із урахуванням\~дня видачі\~Кредиту та\~дня повернення\~Кредиту згідно\~Графіку платежів.\~Відповідно до\~п.\~5.1.\~Правил,\~які у\~відповідності до\~пункту 10\~Кредитного договору\~є його\~невід`ємною частиною,\~обчислення строку\~користування кредитом\~та нарахування\~процентів за\~користування кредитом\~за договором\~про надання\~кредиту здійснюється\~за фактичну\~кількість календарних\~днів користування\~кредитом з\~урахуванням умов\~Кредитного договору.\~Таким чином,\~проценти за\~користування кредитом\~щоденно нараховуються\~на неповернену\~суму кредиту,\~станом на\~початок доби,\~з першого\~дня перерахування\~суми кредиту\~Позичальнику до\~закінчення терміну\~дії Договору\~про надання\~кредиту (включно),\~тобто,\~протягом всього\~строку кредитування.\~Зважаючи на\~ті обставини,\~що [PERSON] ,\~належним чином\~не виконує\~свої зобов`язання\~за Кредитним\~договором,\~у Боржника\~станом на\~26.11.2024\~року утворилась\~заборгованість за\~Договором №\~474354-КС-002\~про надання\~кредиту,\~в розмірі\~73\~825,50\~грн.,\~що складається\~з:\~суми прострочених\~платежів по\~тілу кредиту\~ 17\~000,00\~грн.;\~суми прострочених\~платежів по\~процентах \~54\~275,50\~грн.;\~суми прострочених\~платежів за\~комісією \~2\~550,00\~грн., що і змусило представника позивача звернутись з відповідним позовом до суду. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 16.12.2024 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з?явилася, але надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою. Однак, суд причину неявки відповідача не може визнати поважною, виходячи з наступного. Справа надійшла до суду 13 грудня 2024 року. Ухвалою від 16 грудня 2024 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду на 26 грудня 2024 року. Та в подальшому неодноразово призначалася до розгляду, а саме: на 08 січня 2025 року (відповідач не з`явилася, але подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з сімейними обставинами, будь-яких підтверджуючих документів до заяви не надала), 28 січня 2025 року (відповідач не з`явилася, але подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з сімейними обставинами, будь-яких підтверджуючих документів до заяви не надала), 11 лютого 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача без поважних причин розгляд справи відкладено, 25 лютого 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача без поважних причин розгляд справи відкладено, 12 березня 2025 року (відповідач не з`явилася, але подала заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з сімейними обставинами, будь-яких підтверджуючих документів до заяви не надала), 27 березня 2025 року (відповідач не з`явилася, але подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою, будь-яких підтверджуючих медичних довідок до заяви не надала) та 10 квітня 2025 року (відповідач не з`явилася, але подала до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з сімейними обставинами, будь-яких підтверджуючих документів до заяви не надала). Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 210 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, період знаходження справи на розгляді суду та багаторазове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, тому суд приходить до висновку про умисне затягування відповідачем розгляду справи та неявки в судові засідання без поважних причин, оскільки вказані не підтверджені належними доказами. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11.09.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (Далі Позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА) та [PERSON] (Далі Позичальник, Відповідач) укладено Договір № 474354-КС-002 про надання кредиту (Далі Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 11.09.2023 року направлено [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 474354-КС-002 про надання кредиту. 11.09.2023 року [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 474354-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 11.09.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 474354-КС-002 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 17 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі Правила, а разом Договір). Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі Проценти за користування Кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 17 000,00 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Відповідно до пункту 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі за текстом «Проценти за користування кредитом»), нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Відповідно до п. 5.1. Правил, які у відповідності до пункту 10 Кредитного договору є його невід`ємною частиною, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов Кредитного договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту Позичальнику до закінчення терміну дії Договору про надання кредиту (включно), тобто, протягом всього строку кредитування. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 26.11.2024 року утворилась заборгованість за Договором № 474354-КС-002 про надання кредиту, в розмірі 73 825,50 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 17 000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 54 275,50 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2 550,00 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у ст. 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом встановлено, що умови зазначеного договору в частині своєчасності сплати боргу відповідачем не виконано. Таким чином доведено факт невиконання вимог закону, з боку відповідача, яке тягне можливість примусового стягнення прострочених сум по кредиту. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. За ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства ст. 14 ЦК України. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд дійшов висновку про необхідність у задоволенні заявлених вимог. Судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved