Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

21.08.2024 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Данько Л.В., звернувся до суду з позовною заявою, у урахуванням уточнень від 07.03.2025 року, якою просив зменшити розмір аліментів стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Фрунзенського районного суду м. Харків по справі №645/4582/20 від 01.10.2020 року, з 3000 гривень до 2500 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що у подружжя [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 06.09.2019 року шлюб між подружжям розірвано. Разом з тим вказує, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01.10.2020 року по справі №645/4582/20 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 05.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначила, що з 29.05.2024 року виконавчий лист №645/4582/20 перебуває на виконанні в Салтівському ВДВС у м.Харкові СМУМЮ виконавче провадження №75052618. При цьому представник вказав, що [PERSON] сплачував аліменти щомісячно безпосередньо на карту «ЮНІОР» АТ «Приват Банк» своєму синові [PERSON] , що підтверджується випискою АТ «ПриватБанк» за період з 18.04.2019 року по 17.07.2024 року. В зв`язку з щомісячними перерахуваннями кошів відповідач не подавала виконавчий лист до виконання. Але, з невідомих стороні причин, [PERSON] 16.05.2024 року подала до Салтівського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції виконавчий лист про стягнення з позивача аліментів в примусовому порядку. В зв`язку з тим, що [PERSON] при перерахуванні аліментів не зазначав призначення платежу аліменти, відповідно до розрахунку державного виконавця станом на 01.06.2024 року позивач має заборгованість в розмірі 120000,00 грн. Разом з тим, представник вказала, що з 2000 року [PERSON] має ряд захворювань, одна з яких епілепсія. З 10.01.2023 року позивачу встановлено 3 групу інвалідності та він отримує державну допомогу в розмірі 2100,00 грн. Інших доходів не має. В зв`язку з погіршенням стану здоров`я [PERSON] , останній не може працевлаштуватися, оскільки в нього відбувається втрата свідомості при епілепсії та ця обставина впливає на змогу сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, позивач змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Ухвалою Немишлянського (Фрунзенського) районного суду м.Харкова від 27.08.2024 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Немишлянського (Фрунзенського) районного суду м.Харкова від 09.12.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Данько Л.В. не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені заздалегідь та належним чином. 08.05.2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача надала заяву, якою просила суд слухати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання всіх\~осіб,\~які беруть\~участь у\~справі,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу,\~у відповідності\~до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01.10.2020 справа №645/4582/20 стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь\~ [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000,00 (три тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 05.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 16.05.2024 року [PERSON] звернулася з заявою до Салтівського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції з заявою про виконання виконавчого листа №645/4582/20, виданого Фрунзенським районним судом м.Харкова. 29.05.2024 року головним державним виконавцем Салтівського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції Рояновим П.О. винесено постанова про відкриття виконавчого провадження №7505261. Згідно розрахунку головного державного виконавця О. Бойко перерахунок заборгованості зі сплати аліментів по ВП №7505261 від 27.06.2024 року [PERSON] станом на 01.06.2024 року має заборгованість в розмірі 120000,00 гривень. Зі змісту виписки-епікриз із історії хвороби №724, вбачається, що [PERSON] , 21 рік, знаходився на стаціонарному лікуванні в 3 неврологічному відділенні МСЧ №1 НВО «Турбоатом» з 30.01.00 року по 11.02.00 року. Встановлено діагноз мовою оригіналу «вегето-сосудистая дистония, пароксизмальный тип течения с астеническим и цефалгическим синдромами на фоне последствий повторных травм головы». Відповідно до змісту довідки ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології НАМН України» лікувально-діагностичного центру для хворих на епілепсію КНП ХОР «ОКПЛ №3» лікаря [PERSON] від 23.11.2020 року та консультації невропатолога [PERSON] від 03.12.2021 року вбачається, що пацієнт [PERSON] , 1978 р.н. встановлено діагноз : післятравматична епілепсія з частими фокальними нападами з автоматизмами. З копії повідомлення магнітно-резонансної томографії від 04.12.2020 року реєстраційний номер дослідження 43638 вбачається висновок, що [PERSON] , 17.07.1978 року, МР-ознаки постконтузійних дефектів правої лобної та скроневих часток. З виписки №5355/595 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого неврологічного відділення [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: післятравматична епілепсія з фокальними та клоніко-тонічними нападами (25.07.22 р) та 27.07.22 р. в стаціонарі. ДЕ ІІ ст. (післятравматична у вигляді післяконтузійних змін в правій лобній, скроневій ділянці з цефальгічним с-мом, в/атактичним та астено-невричним с-мом). Відповідно консультатіцного висновку спеціаліста №6983 від 30.08.2022 року встановлено діагноз епілепсія структурна післятравматична із вторинно-генералізованими тоніко-клонічними судомними нападами з втратою свідомості фіксовані в стаціонарі 15.11.2022 року з посттравматичними кістозно-гліозними змінами правої лобної та скроневої ділянки головного мозку лівобічною РПН, помірним стійким вестибуло-атактичним та лікворно-гіпертензивним синдромом, цефалгічним с-мом, мнестичним порушенням з поодинокими епілепитиформними змінами в передніх відділах кори, на ЕЕГ (від 30.08.22 р.). на фоні прийому антиконвульсантів. Зазначений діагноз також зазначено у виписках із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , [INFO] , терапевтичного відділення КНП «Оржицька лікарня» №1765/97 від 18.11.2022 року та №1940/1067 від 16.12.2022 р., а також виписках із медичної карти амбулаторного/стаціонарного хворого №2513 від 15.06.2023 року, №8296 від 06.11.2023 року та консультативного висновку спеціаліста від 25.04.2024 року. Згідно рентгенологічного дослідження №2137 від 31.08.2023 року вбачається, що при досліджені визначаються S-подібний сколіоз 1 ступеню з помірною ротацією, гіперлордоз 1 ступеня, сходового ретролістезу, поширений остеохондроз спондилоартроз, форамінальний стеноз, непрямі ознаки протрузій міжхребцевих дисків. Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №098281 від 14.02.2023 року [PERSON] , [INFO] , встановлено 3 групу інвалідності з 10.01.2023 року, на строк до 01.03.2024 року. Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №324461 від 06.06.2024 року [PERSON] , [INFO] , встановлено 3 групу інвалідності з 06.06.2024 року, на строк до 01.07.2026 року. Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] 13.05.2003 року звільнений за власним бажанням (ст. 38 КЗоТ України) наказ №194 від 13.05.2003 року. Згідно повідомлення про надання державної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам та відміткою в посвідченні серії [NUMBER] від 18.04.2023 року [PERSON] як інвалід 3-ї групи отримує державну соціальну допомогу в сумі 2100,00 грн. З довідки Пенсійного фонду України №441/02-15-55 від 26.06.2024 року вбачається, що [PERSON] інших доходів не має. Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічне за своїм юридичним змістом роз`яснення міститься також у пункті 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» де вказано, що відповідно до статті 192\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, наведена норма Сімейного кодексу\~України містять дві підстави для коригування розміру аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час, тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися, як у бік погіршення, так і у бік покращення. А отже враховуючи зміст статей181,192,199 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Верховний Суд України у своїй постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192Сімейного\~кодексу України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти,\~платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину, у тому числі повнолітню, яка продовжує навчання, у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За змістом\~статті 192СК України\~розмір аліментів, у разі пред`явлення позову про їх зменшення, повинен визначатися виходячи з наведених у цій статті підстав, зокрема, матеріального становища та сімейного стану платника з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, на утримання якої вони стягуються. При цьому, зміни, що відбулися у матеріальному та сімейному стані платника мають бути такими, що ставлять його самого у скрутне становище. Верховний Суд у постанові від 21 липня 2021 року по справі № 691/926/20 (провадження № 61-7627св21) зробив висновок, щостаттею 192 СК Українипередбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: зміни і сімейного, і матеріального стану. Як вже зазначалось, враховуючи зміст статей\~181,\~192,\~199 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Із наданих позивачем доказів вбачається, що у платника аліментів [PERSON] , наразі погіршився стан здоров`я, у зв`язку з чим останній постійно потребує медичного лікування, проходить курс лікування. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вбачає наявність суттєвих змін, як у стані здоров`я, так й у матеріальному стані платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, що, у свою чергу, відповідно до положень статті 192\~Сімейного кодексу\~України є підставою для зменшення розміру аліментів. Виходячи з закріплених частиною 9\~статті 7СК України\~принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, з урахуванням відсутності заперечень зі сторони відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частині зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітнього сина, з 3000 гривень до 2500 гривень, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За правиламист. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Пунктом 23Постанови № 3 Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»роз`яснено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, суд присуджує стягнення аліментів з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положеньст.141 ЦПК України.

Outcome: approved