Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на належні останній: 1.житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; 2.земельну ділянку загальною площею 0,0835 га за цією ж адресою, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер: 0720580801:01:001:0369. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що після смерті їх [PERSON] позивачка прийняла спадщину, подавши у строк заяву про прийняття спадщини приватному нотаріусу Івановій Л.П., проте оформити спадщину не змогла через відсутність правовстановлюючих документів на будинок та земельну ділянку. Отримавши відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, звернулась з даним позовом у суд. Інших спадкоємців у [PERSON] немає та на її майно ніхто не претендує. Позивачка у підготовче засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не забезпечив, від Зимнівської сільської ради надійшла заява про визнання позову, просили розгляд справи проводити у відсутність їх представника. Враховуючи те, що учасники справи в підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зважаючи на те, що відповідач визнала позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження. Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з копії свідоцтва на право власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Володимир-Волинської міської ради народних депутатів № 171 від 11 травня 1983 року, [PERSON] належав будинок [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 225767229 від 28.09.2020 року [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 0,0835 га за адресою: [ADDRESS] , призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер: 0720580801:01:001:0369. За життя [PERSON] 23 березня 2016 року склала заповіт, який було посвідчено секретарем Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району та зареєстровано в Реєстрі під № 26, за яким вона належний житловий будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку згідно державних актів на право власності на землю серії ІІ-ВЛ № 019359 заповіла позивачці [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15 серпня 2024 року, [PERSON] померла [INFO] у селі Хворостів Володимир-Волинського району Волинської області. По смерті [PERSON] її майно успадкувала згідно заповіту позивачка [PERSON] , яка 06 лютого 2025 року подала приватному нотаріусу Івановій Л.П. заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами витребуваної спадкової справи № 5/2025. Інших спадкоємців майна [PERSON] немає. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Іванової Л.П. № 261/01-14 від 07 березня 2025 року, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, роз`яснено, що вирішення зазначених питань проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст.328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Згідно положень ст. 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що позивачка [PERSON] є особою, що претендує за заповітом на спадкове майно після померлої матері [PERSON] , а відтак має право на успадкування прав та обов`язків останньої за заповітом, тож вимоги про визнання за ним у порядку спадкування за заповітом після смерті матері права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку є цілком обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved