Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду із позовом про стягнення із [PERSON] заборгованості за договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 24 травня 2019 року у розмірі 99987 грн. 72 коп. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається у зручному для клієнта місці. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Позивач вказує, що умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал банк» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням http://www/monobank.ua/terms. Позивач зазначає, що 24 травня 2019 року між АТ «Універсал Банк» та\~ [PERSON] укладено договір, відповідно до умов якого надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 90000 грн. з можливістю його коригування, у разі виходу пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит нараховується базова відсоткова ставка у розмірі 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом, у випадку наявності простроченої заборгованості нараховується збільшена відсоткова ставка у розмірі 6,2 % на місяць. Позивач вказує, що свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору банк виконав в повному обсязі. Проте\~ [PERSON] вз`яті на себе зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого у відповідачки утворилася заборгованість перед банком у розмірі 99987 грн. 72 коп. Ухвалою судді від 13 березня 2025 року відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Позивач в наданому до суду клопотанні просив суд проводити розгляд справи у відсутність представника банку. 28 березня 2025 року до суду надійшов відзив на позов в якому відповідачка просить суд відмовити у задоволенні позову. Відзив мотивований тим, що вона та АТ «Універсал Банк» не укладала кредитний договір, відповідно жодних кредитних коштів вона не отримувала. Зазначає про те, що до умов та правил надання споживого кредиту вона не приєднувалась, не підписувала їх та не була із ними ознайомлена, тому вони не можуть бути доказом у справі та підтверджувати умови кредитування. Вважає, що надана до суду копія заяви, яка не підписана нею, не може свідчити про укладення між нею та банком кредитного договору та про отримання нею коштів. Зазначила і про те, що у позивача відсутні докази того, що їй було перераховано кошти та того, що вона ними користувалась. На підставі вказаного просила суд повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. 04 квітня 2025 року від представника АТ «Універсал Банк» до суду надійшла відповідь на відзив відповідно до якого банк наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позовній заяві та у відзиві. \~\~\~\~\~\~\~ У відповіді на відзив вказано про безпідставність доводів відповідачки, наведених у відзиві, оскільки відповідачка не зверталась до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодилась. Також відповідно до п.4.2.19. розділу 4 Умов і правил боржник зобов`язаний на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, ознайомлюватися із чинною редакцією Договору, що розташований за наведеними посиланнями в мережі Інтернет та /або в Мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього. Також у відповіді на відзив вказано, що відповідачка у підписаній анкеті-заяві визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер ОТР-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку «Monobank» ОТР-паролю, який попередньо був надісланий Банком на зазначений номер. Відповідачка повідомила про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за Договором про надання банківських послуг «Monobank», у підтвердження чого у мобільному додатку відповідачкою було введено ОТР-пароль, який попередньо було надіслано на зазначений нею мобільний номер. Без погодження у мобільному застосунку «monobank» з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливим вхід у головне меню застосунку «Monobank» жодна особа не може перейти далі у головне меню застосунку. Без переходу у головне меню застосунку жодна особа не має технічної можливості проводити будь-які фінансові операції, у тому числі отримання кредиту у вигляді кредитного ліміту. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, тому, на думку позивача, боржниця намагається приховати фактичні обставини справи, що погодилась з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку «monobank», оскільки інакше вона не мала би взагалі технічної можливості користуватися додатком «monobank» жодним чином. З огляду на наведене, заповненням анкети-заяви позичальниця підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 26 квітня 2019 року, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Щодо розрахунку заборгованості боржниці у відповіді на відзив зазначено, що відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт боржниці становить 82307 грн., баланс складає (мінус) 17680 грн. 72 коп, тобто заборгованість становить 99987 грн. 72 коп, яка складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 82307 грн. та суми овердрафту (мінус по картці), яка становить - (мінус) 17680 грн. 72 коп. Овердрафт виник, у зв`язку з тим, що відповідачка лише частково здійснювала операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, то виникла заборгованість. Відповідно до п. 5.13 розділу 2 Умов і правил, погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється коштом, що надходить на рахунок клієнта в наступному порядку: у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором. Також у відповіді на відзив зазначено, що відповідачкою було оформлено дві заяви на послугу «Покупка частинами» на загальну суму 12017 грн., що свідчить про те, що заборгованість за тілом кредиту змінювалась. Оскільки кошти на погашення послуг відповідачка не вносила, заборгованість за тілом кредиту зростала, адже сума регулярного платежу відноситься до тіла кредиту, тому що банк надав кошти у користування, а вже клієнт їх виплачує відповідно до договору. Всі поповнення використовувалися відповідачкою на власні потреби і на рахунку не залишалися, саме тому повернутими їх вважати не можна. У свою чергу, поповнення, які проводила відповідачка, на думку позивача, свідчать про те, що відповідачка усвідомлювала, що винна банку кошти, які використала з кредитного ліміту, а тому повною мірою усвідомлювала наслідки та була ознайомлена з умовами використання наданих їй коштів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 травня 2019 року відповідачка [PERSON] підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, у змісті якої зазначено: «Прошу відкрити поточний рахунок\~ № [NUMBER] у гривні на моє ім`я [PERSON] та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов». За умовами п. п. 2-3 Анкети-заяви, підписавши анкету-заяву, відповідачка погодилась з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Підписанням цього Договору відповідачка підтвердила, що ознайомлена з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту (Згідно вимог діючого законодавства) та отримала їх примірники у мобільному додатку, що вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, Клієнт беззастережно погоджується із тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погоджується з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту Банк повідомляє Клієнту шляхом надсилання повідомлення у Мобільний додаток. На підставі договору відповідачка [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 90000 грн. До анкети-заяви банком долучені Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank в редакції, яка затверджена протоколом\~\~\~\~ № 17 від 25 квітня 2019 року, які не містять реквізитів та підпису позичальниці [PERSON] , паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, який не містить дати його створення, реквізитів та підпису позичальниці та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача. Крім того позивач надав до суду, як на підтвердження вимог про стягнення боргу з відповідачки та того факту, що вона була повідомлена про умови кредитування: заяву клієнта від 28 січня 2021 року, паспорт споживчого кредиту Покупка частинами та Покупка частинами збільшення строку, який не містить дати його створення, реквізитів та підпису позичальника, таблицю обчислення загальної вартості кредиту послуги Покупка частинами для споживача та реальної річної ставки за договором\~ від 28 січня 2021 року, заяву клієнта від 26 грудня 2021 року, паспорт споживчого кредиту Покупка частинами та Покупка частинами збільшення строку від 26 грудня 2021 року, таблицю обчислення загальної вартості кредиту послуги Покупка частинами для споживача та реальної річної процентної ставки за договором від 26 грудня 2021 року, довідку про підвищення кредитного ліміту від 24 травня 2019 року, повідомлення про першу трату в кредит від 28 травня 2019 року, вимога про сплату боргу від 03 червня 2023 року, вимога сплати боргу від 27 серпня 2023 року, повідомлення про кредит в статусі «на вимогу» від 27 вересня 2023 року,\~ заяву клієнта на оформлення депозиту (батьківського вкладу) від 26 грудня 2018 року, заява клієнта на оформлення Депозиту (банківського вкладу) з правом дострокового розірвання від 26 грудня 2018 року, заява клієнта на оформлення Депозиту (банківського вкладу) «Спортивний» від 26 грудня 2018 року. З довідки про наявність рахунку від 22 січня 2025 року, вбачається, що [PERSON] \~ відкрито рахунок № [NUMBER] , тип картки «картка Чорна», валюта рахунку UAH, статус картки активна до 04/29. З довідки про розмір встановленого ліміту від 22 січня 2025 року, вбачається, що\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] за договором про надання банківських послуг «Монобанк» від 24 травня 2019 року за карткою [NUMBER] станом на 22 січня 2025 року встановлені суми кредитних лімітів: 24 травня 2019 року - 6000 грн.; 22 листопада 2019 року - 20000 грн.; 27 лютого 2020 року \~\~\~ 30000 грн.; 30 травня 2020 року 35000 грн.; 30 вереесня 2020 60000 грн.; 02 лютого 2021 року 90000 грн.; 26 лютого 2022 року 82306 грн. Встановлення кредитного ліміту з початковою сумою в 6000 грн. та його збільшення у зазначених у довідці розмірах, а потім зменшення, підтверджується зокрема і випискою про рух коштів, дослідженою судом в судовому засіданні та випискою з банку «про підвищення кредитного ліміту» від 24 травня 2019 року. Відповідно до виписки про рух коштів по картці заборгованості за кредитним договором\~\~\~\~\~\~\~\~ № б/н від 24 травня 2019 року, укладеного між банком та відповідачкою [PERSON] станом на 22 січня 2025 року становить 99987 грн. 72 коп. Крім іншого, з виписки про рух коштів по картці від 22 січня 2025 року вбачається, що відповідачка [PERSON] на виконання умов договору усього перерахувала на користь банку 884716 грн. 91 коп. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторін (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець вз`яла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. За наведеного, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України , можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальниці [PERSON] від 24 травня 2019 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово ним самим змінювалися в період - з часу виникнення спірних правовідносин (24 травня 2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (11 березня 2025 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Представник АТ «Універсал Банк» у позовній заяві та відповіді на відзив зазначав, що факт ознайомлення відповідачки з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту підтверджується тим, що на підставі Анкети-заяви відповідач висловила свою згоду з вище вказаними документами в електронному вигляді у мобільному застосунку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 1 та ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»). Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ «Про електронні довірчі послуги» (ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»). Оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (ч. 4-5 ст. 7 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг»). Зокрема, на паперовій копії ЕД повинна міститися інформація щодо характеристик електронного підпису та електронної печатки, а саме: назва СЕД, в якій було створено і завізовано ЕД; номер і дата реєстрації ЕД в СЕД; ПІБ працівника Банку, що наклав ЕП на ЕД в СЕД; ідентифікатор ключа (сертифікат) особи, що підписала ЕД в СЕД; термін дії ключа (сертифікат) особи, що підписала ЕД в СЕД («Чинний до», тощо). Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП). Отже, висновок про те, що електронний документ не підписаний ЕЦП, має ґрунтуватися на результатах відповідної перевірки (постанова Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 2-317/11 (провадження N 61-6880св22)). Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 755/1549/22 (провадження № 61-6415св22). Як вбачається з матеріалів справи, паперова копія Умов та правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк, Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток «Monobank», які містять паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», які додані Банком до позовної заяви, не засвідчені у визначеному законодавством порядку, як копія електронного документа, зокрема до неї не було додано протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису як відповідачки [PERSON] , так і відповідального працівника Банку. Позов та додатки до нього подано лише в паперовій формі, тому проводити перевірку наданих Банком Умов та правил в паперовій копії на предмет підписання [PERSON] її ЕЦП не вбачається можливим. При цьому варто врахувати, що ознайомлення клієнта з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту відбувається не в публічному доступі на сайті Банку, а в мобільному додатку, і теоретична можливість суду самостійно перевірити актуальність Умов і правил як не доводить, так і не спростовує обставин ознайомлення клієнта під час укладення договору з документами саме в тій редакції, яка діяла на 24 травня 2019 року чи новими редакціями вказаних документів. Також суд враховує, що під час розгляду справи позивачем не подавалось клопотання про дослідження електронного доказу, зокрема Умов і правил обслуговування рахунків фізичних осіб на сайті АТ «Універсал Банк», а відповідно до ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду. Отже, АТ «Універсал Банк» не довело належними та допустимими доказами підписання відповідачкою Умов та правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток «Monobank» та Паспорту споживчого кредиту шляхом використання її електронного цифрового підпису. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці [PERSON] . Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Що стосується безпосередньо оцінки Паспорту споживчого кредиту, наданого позивачем на підтвердження позовних вимог, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що в Паспорті споживчого кредиту зазначена інформація з основних умов кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача виходячи з суми кредитного ліміту, порядок повернення кредиту та наслідки прострочення виконання (невиконання) зобов`язань за договором про споживчий кредит. Крім того, в цьому Паспорті зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Тобто, Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню кредитного договору з позичальником, оскільки передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача. Таким чином наявність у позивача Паспорту споживчого кредиту Чорної картки monobank, який не підписаний безпосередньо боржницею [PERSON] без підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг не можуть бути підставою для стягнення заборгованості з урахуванням відсотків які були списані з рахунку. У зв`язку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачкою [PERSON] позивач АТ «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Тому враховуючи, що фактично отримані та використані позичальницею кошти у добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржницею зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що складається з тіла кредиту. Такі висновки узгоджуються з практикою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 365/159/19, а також від 02 грудня 2020 року у справі № 161/5267/20. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] факт підписання анкети - заяви не заперечила, тієї обставини, що кредитними коштами користувалась, не спростовувала, здійснювала погашення кредитних коштів, двічі оформляла послугу «покупка частинами», що дає підстави для висновку про здійснення нею усіх необхідних для укладення договору дій. Водночас, звертаючись до суду з позовом банк на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду виписку про рух коштів по картці від 22 січня 2025 року за період з 24 травня 2019 року по 22\~ січня 2025 року. Відповідно до вказаної виписки кредитний ліміт Боржника складає 82306 грн. 81 коп.\~ Відповідно до означеної виписки про рух коштів баланс на рахунку відповідача складає (мінус) 17680 грн. 72 коп., а всього заборгованість становить 99987 грн. 72 коп. та складається з повністю використаного Боржником кредитного ліміту у сумі 82307 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 17680 грн. 72 коп. Овердрафт - (мінус) 17680 грн. 72 коп. виникає наступним чином: якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, при цьому Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення відсотків за користування кредитним лімітом та неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково на власний розсуд здійснювала операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, виникла заборгованість. В анкеті-заяві від 24 травня 2019 року [PERSON] просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно додатку до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена, крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення комісії та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України,банк не пред`явив. Оскільки в анкеті заяві від 24 травня 2019 року строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то суд приходить до висновку про неправомірність та безпідставність списання банком внесених на погашення боржницею коштів в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та зарахував ці кошти на погашення тіла кредиту. Такі висновки суду узгоджуються з позицією викладеною Верховним Судом у\~ постанові від 09 січня 2020 року при розгляді справи №643/5521/19 та у постанові від 18 травня 2022 року у справі № 697/302/20. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18. В той же час, звертаючись до суду із вказаним позовом, банк просив суд здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). В заяві доданій до позову позивач заявив клопотання про розгляд справи без виклику представника позивача, позивач тим самим підтвердив, що подав усі докази на обґрунтування своїх вимог разом із позовною заявою. Отже, розмір заборгованості відповідачки [PERSON] за кредитним договором про надання банківських послуг від 24 травня 2019 року складає 56092 грн. 33 коп. (залишок заборгованості 99987,53 сума відрахована банком, як відсотки за кредитом 43895,20). Враховуючи викладене, суд вважає, що позов АТ «Універсал Банк» пред`явлений до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За вимогами ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що під час розгляду справи в суді позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 3028 грн, оскільки його вимоги задоволено частково, а саме на 56,09%, тому з відповідачки [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» підлягає стягненню судовий збір в сумі 1698 грн. 40 коп.

Outcome: partial