Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У жовтні 2024 року до суду надійшла вищевказана позовна заява [PERSON] . В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 27 травня 2024 року у Київській обл., а/д Київ-Суми, 29 км, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen Transporter, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля Toyota Rav-4 HYBRID, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Унаслідок ДТП позивачу завдано матеріальних збитків. Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 664/07-24 від 30.06.2024, складеного оцінювачем [PERSON] , вартість матеріального збитку становить 387\~528,02 грн., вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу вузлів і деталей 357\~947,56 грн., величина втрати товарної якості 29\~580,46 грн. Належний відповідачу транспортний засіб на час ДТП застраховано у ПрАТ СК «ВУСО» за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216831579. Позивач письмово повідомив страховика про дану подію. На рахунок [PERSON] виплачено страхове відшкодування у розмірі 158\~000 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] є особою, винною у дорожньо-транспортній пригоді, позивач [PERSON] просить стягнути з останнього різницю між фактичним розміром шкоди та здійсненою страховою виплатою у розмірі 229\~528,02 грн., франшизу у розмірі 2\~000 грн., моральну шкоду у розмірі 10\~000 грн., а також судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. Заяви, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, повідомлявся належним чином, просив слухати справу за його відсутності, оскільки позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив не подав, причини неявки суду невідомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Обставини справи, що встановлені судом Відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2024 року у справі № 361/5616/24, згідно протоколу серії ААД №275413 від 27.05.2024, у період часу 27.05.2024 о 07 год. 20 хв. в Київській обл., а/д Київ-Суми, 29 км, водій [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen д.н.з. [NUMBER] , будучи неуважним, не вибрав безпечної швидкості для руху а саме: допустив зіткнення з попутним автомобілем Тойота н.з. [NUMBER] , внаслідок чого відбулось зіткнення з матеріальними збитками. Водій [PERSON] допустив порушення вимог п. 2.3, 12.1 ПДР за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. На підставі вищевказаної постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2024 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено йому стягнення у виді штрафу. Транспортний засіб Toyota Rav-4 HYBRID, д.н.з. [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] , про що свідчить свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Транспортний засіб Volkswagen Transporter, д.н.з. [NUMBER] , на час дорожньо-транспортної пригоди застрахований у ПрАТ СК «ВУСО». Згідно Висновків щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 664/07-24, складеного ФОП [PERSON] 30 червня 2024 року, вартість відновлювального ремонту належного позивачу транспортного засобу, становить 357\~947,56 грн., значення фізичного зносу 0,00, величина втрати товарної вартості 29\~580,46 грн., вартість матеріального збитку складає 387\~528,02 грн. 13 червня 2024 року, ПрАТ СК «ВУСО» перерахувало на рахунок [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 158\~000 грн., що підтверджується листом № страхової компанії № 2368421 від 13.06.2024 та довідкою АТ «Державний ощадний банк України». Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За приписами ч. ч. 1-3 ст. 12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У постанові Верховного Суду від 14 квітня 2022 року у справі № 760/15471/15-ц зазначено, що принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п. 32.7 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 22, абз. 3 п.3 ч. 1 ст. 988, ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Таким чином, різниця між сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу позивача [PERSON] становить 229\~528,02 грн. (357\~947,56 грн. + 29\~580,46 грн. - 158\~000 грн). Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування та/або законодавством. Згідно п.12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Отже, оцінивши наявні\~в матеріалах\~докази в\~їх сукупності,\~враховуючи те,\~що відповідач [PERSON] є винною особою у вчиненні ДТП, позивач [PERSON] має право стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування у розмірі 229 528,02 грн., а також франшизи у розмірі 2\~000 грн. Щодо стягнення моральної шкоди, суд дійшов таких висновків Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд керується тим, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Стаття 1167 ЦК України, передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до положень ст. 23, ст. 280, ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, в зв`язку з чим суд виходить з того, що задоволення позовних вимог повинно відповідати як заподіяній моральній шкоді, так і критерію справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Судом установлено, що протиправними діями з боку відповідача позивачу завдано моральної шкоди, що полягала у душевних переживаннях стосовно пошкодження майна позивача, що призвело до порушення звичного способу його життя та докладанню зусиль для його організації. Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи, що в результаті протиправних дій відповідача, позивачу спричинена моральна шкода, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги у частині стягнення із відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., що на думку суду є достатнім та таким, що відповідає моральним стражданням, перенесеним позивачем. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] різниці між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування у розмірі 229 528,02 грн., франшизи у розмірі 2 000 грн., а також моральної шкоди у розмірі 5\~000 грн. Щодо судових витрат. Відповідно до квитанції від 24.10.2024, при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1\~211,20 грн. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у частині стягнення матеріальної шкоди, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial