Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті, заявниця звернулася до управління обслуговування громадян Покровського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання визначення права на призначення пенсії по втраті годувальника. При поданні та оформлені документів, необхідних для призначення пенсії по втраті годувальника, виявилися розбіжності в написанні дати народження чоловіка заявниці. Так, в свідоцтві про шлюб було записано як [INFO] , у внутрішньому українському паспорті чоловіка зазначається повна дата народження як [INFO] , в свідоцтві про народження також вказана та сама дата народження. Запис дати народження померлого чоловіка було не вписано ще при оформлені та видачі свідоцтва про шлюб Коншинською сільською радою Губкинського району Бєлгородської області 23 серпня 1980 року. Тому заявниця вирішила сама дописати рік народження, щоб уникнути прогалин у документах. Таким чином, заявниці було відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, оскільки у свідоцтві про одруження містяться виправлення. Заявник в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення та просив їх врахувати при прийнятті рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] є інвалідом III (третьої) групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0035513, яка видана 03.06.2013 року. 23 серпня 1980 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який зареєстровано Коншинською сільською радою Губкинського району Бєлгородської області. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , його дружина [PERSON] звернулася до управління обслуговування громадян Покровського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання визначення права на призначення пенсії по втраті годувальника. Згідно зі ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по 3 групі інвалідності, а у разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2 ст. 32 вказаного Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. До непрацездатних членів сім`ї відноситься, зокрема, дружина, якщо вона є інвалідом або досягла пенсійного віку. При поданні та оформлені документів, необхідних для призначення пенсії по втраті годувальника, виявилися розбіжності в написанні дати народження [PERSON] . Так, в свідоцтві про шлюб було записано як [INFO] , у внутрішньому українському паспорті [PERSON] зазначається повна дата народження як [INFO] , в свідоцтві про народження також вказана та сама дата народження. Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було відмовлено [PERSON] у переведенні на інший вид пенсії, у зв`язку з тим, що у свідоцтві про шлюб відсутній рік народження годувальника [PERSON] .. Як вказує заявниця, запис дати народження її чоловіка було не вписано ще при оформлені та видачі свідоцтва про шлюб Коншинською сільською радою Губкинського району Бєлгородської області 23 серпня 1980 року. Тому заявниця вирішила сама дописати рік народження, щоб уникнути прогалин у документах. Разом з тим, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було відмовлено [PERSON] у переведенні на інший вид пенсії, у зв`язку з тим, що в свідоцтві про одруження дописано дату народження годувальника [PERSON] (виправлення не засвідчене у встановленому порядку). Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Під родинними відносинами слід розуміти кровний зв`язок між особами, які походять одне від одного (пряма лінія родинних відносин) і кровний зв`язок між особами, які походять від спільного предка (бічна лінія родинних відносин). У прямій лінії родинних відносин знаходяться: мати і син (або донька), батько і син (або донька), дід і внук (внучка), бабка і внук (внучка), прадід і правнук (правнучка), прабабка і правнук (правнучка). У бічній лінії родинних відносин знаходяться, наприклад: рідні брати і сестри, дядько і племінник (племінниця), тітка і племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри тощо. Розрізняють також ступені родинних відносин, які визначаються кількістю народжень, які відділяють народження одного родича від іншого. Родинні відносини є підставою для виникнення численної групи сімейних правовідносин (наприклад, між батьками і дітьми, братами і сестрами, бабкою, дідом і внуками). Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У порядку окремого провадження розглядаються також інші справи у випадках, встановлених законом. Крім цього, ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення вказаного у даній заяві факту законом не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для оформлення спадщини. На підставі ч.1, ч.2 ст.293, 294, п.1 ч.1 ст. 315-316, 318-319 ЦПК України, п.п. 1-4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року з змінами "Про судову практику у справах про встановлення фактів, які мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Дослідивши матеріали справи, у суду не виникає сумнівів відносно того, що [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , а отже заява останньої підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved