Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , через свого представника адвоката Жолонко О.В., звернувся до суд з позовною заявою, у якій просить визнати укладеним з дня набрання чинності рішення суду договір оренди земельної ділянки площею 0,5998 га для городництва, кадастровий номер 5321610100:50:007:1132, у викладеній у позові редакції. \~ \~ \~ \~У позові посилається на те, що маючи право та бажання взяти в оренду земельну ділянку для городництва площею 0,5998 га в межах Карлівської міської ради, позивач звернувся до Карлівської міської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Рішенням сесії Карлівської міської ради надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, внаслідок чого було її зареєстровано в ДЗК та присвоєно кадастровий номер 5321610100:50:007:1132. Розроблений проект землеустрою разом з витягом з ДЗК, витягом про НГО, заявою позивача подано до ЦНАП ВК Карлівської міської ради, 15.11.2023. З моменту подачі заяви про затвердження проекту землеустрою, до цього часу рішення сесії про затвердження технічної документації чи обгрунтовану відмову позивач не отримував. Відповідно до листа ВК Карлівської міської ради №12.2-14/2016 від 04.12.2024, остання сесія Карлівської міської ради дев`ятого скликання відбулася 30.08.2023. Розпорядження про скликання чергової сесії Карлівської міської ради дев`ятого скликання на даний час не видавалося. Відповідно до офіційного веб-сайту Карлівської міської ради, з моменту надання відповіді по даний час, розпорядження про скликання сесії не видавалося. Зазначається, що укладення договору оренди землі у даних правовідносинах є обов`язковим і такий договір повинен бути укладений на основі типового договору, затвердженого КМУ, при чому сторони не можуть відступати від його змісту, але мають право його доповнити та конкретизувати його умови. Тож, оскільки відповідач зволікає у наданні в користування земельної ділянки, то єдиним способом захисту порушених прав позивача є звернення до суду з відповідним позовом. \~ \~ \~ \~Позивач до суду не з`явився. Представником позивача надано заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, заперечив проти його задоволення з підстав у раніше поданому відзиві. \~ \~ \~ \~Заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 25.10.2023\~позивач звернувся\~до Карлівської\~міської ради\~із заявою\~про надання\~дозволу \~на виготовлення\~проекту землеустрою\~щодо відведення\~земельної ділянкиу користування на умовах оренди орієнтовною площею 0, 60 га для городництва, розташованої в межах м.Карлівка (а.с.28). Рішенням сесії Карлівської міської ради від 30.08.2023 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для городництва орієнтовною площею 0, 60 га для городництва, розташованої в межах м.Карлівка, за рахунок сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 53121610100:50:007:0902. Зазначено, що після виготовлення проекту землеустрою [PERSON] необхідно подати його на затвердження Карлівській міській раді (а.с.30-31). Проект землеустрою було виготовлено (а.с.21-80), земельну ділянку зареєстровано в ДЗК та присвоєно кадастровий номер 5321610100:50:007:1132. Розроблений проект землеустрою разом з витягом з ДЗК, витягом про НГО, заявою позивача подано до ЦНАП ВК Карлівської міської ради. З моменту подачі заяви про затвердження проекту землеустрою, до цього часу рішення сесії про затвердження технічної документації чи обгрунтовану відмову позивач не отримував. Відповідно до листа ВК Карлівської міської ради №12.2-14/3016 від 04.12.2024 (а.с.81), остання сесія Карлівської міської ради дев`ятого скликання відбулася 30.08.2023. Згідно із частинами першою - третьою статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з ст. 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно до положень ч. 5 ст. 16 та ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. За приписами ст. 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Частиною 1 ст. 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Частинами першою, другою статті 83 ЗК України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Згідно з ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 ЗК України). В силу ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч. 9 ст. 93 ЗК України). У ст. 1 Закону України "Про оренду землі" зазначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 13 зазначеного Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами земельних торгів (ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі"). З аналізу наведених норм матеріального права, які регулюють земельні правовідносини, вбачається, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про передачу земельної ділянки в оренду. Отже, за змістом статей 116, 124 ЗК України та статті 16 Закону України «Про оренду землі» передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування шляхом укладення відповідного договору оренди. Прийняття уповноваженим органом місцевого самоврядування рішення про передачу в користування (оренду) земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є необхідною умовою для передачі такої земельної ділянки в оренду. Відповідно до частини 3 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. Частиною 12 ст. 123 ЗК України визначено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування здійснюється зокрема і затвердження документації із землеустрою. Відповідно до частини 1 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку встановленому ЗК України. Отже, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки означає дозвіл власника земельної ділянки здійснити певні дії на землі власника, аби мати змогу надалі точно визначити предмет оренди. Тому цей дозвіл наділяє заінтересовану особу повноваженням ідентифікувати на землі власника земельну ділянку, яку ця особа бажає отримати в оренду в майбутньому. Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року справа №380/624/16-ц (провадження №14-301цс18) що рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не є правовстановлювальним актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку. У разі задоволення позовних вимог судом буде здійснено розпорядження землями комунальної власності територіальної громади, що в силу закону відноситься до виключної компетенції органів місцевого самоврядування. До того ж суд не може підміняти собою інші органи, уповноважені законом вирішувати питання про оформлення прав на землю, на що неодноразово звертав увагу Верховний суд (наприклад постанова Великої Палати Верховного суду від 12.12.2018 у справі №372/5635/13-ц). Також у пункті 78 постанови Великої Палати Верховного суду від 19.10.2022 у справі №910/14224/20 зазначено: «Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню». З відзиву на позов вбачається, що заява позивача [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої на території м. Карлівка Полтавського району Полтавської області площею 0,5998 га, для городництва, кадастровий номер 5321610100:50:007:1132 та передачу її в оренду була розглянута та включена до порядку денного на розгляд пленарного засідання сесії Карлівської міської ради. Проектом рішення Карлівської міської ради передбачено: 1. Затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер 5321610100:50:007:1132 в оренду для городництва (код згідно КВЦПЗ 01.07), площею 0,5998 га в м. Карлівка Полтавського району Полтавської області; 2. Надати [PERSON] земельну ділянку в користування на умовах оренди терміном на 10 років, загальною площею 0,5998 га, кадастровий номер 5321610100:50:007:1132 в м. Карлівка Полтавського району Полтавської області, код виду цільового призначення згідно Класифікатора видів цільового призначення земельних ділянок: 01.07 для городництва з орендною платою за земельну ділянку в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік оренди. Даний проект рішення опубліковано на офіційному сайті Карлівської міської ради. З об`єктивних причин, з дня подання позивачем заяви до Карлівської міської ради по цей час рішення про передачу в оренду [PERSON] спірної земельної ділянки на сесії міської ради прийнято не було. Неприйняття рішення на сесії міської ради зумовлено тим, що з 30.08.2023 року сесії міської ради, які скликались відповідно розпоряджень т.в.о. міського голови, секретаря ради від 19.12.2023 № 240, від 03.01.2024 № 01, від 05.01.2024 № 02, від 10.01.2024 № 07, від 12.01.2024 № 09, від 17.01.2024 №13, від 23.01.2024 № 23 не відбувалися (відповідні розпорядження були опубліковані на офіційному сайті Карлівської міської ради). Про прийняття рішення сесії на час ухвалення рішення по даній справі інформація відсутня. Отже, через відсутність прийнятого рішення, відповідно до якого передається в оренду земельна ділянка, неможливо укласти і сам договір, оскільки таке рішення слугує волею власника на виникнення відповідних господарських правовідносин, які характеризуються добровільністю. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; аналогічний припис закріплений у частині першій статті 2 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду). Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №925/642/19). З урахуванням викладеного вище, суд прийшов до висновку, що у даному випадку обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та є не ефективним, адже суд не може підміняти собою інші органи, уповноважені законом вирішувати питання про оформлення прав на землю, оскільки розпорядження землями комунальної власності територіальної громади, в силу закону, відноситься до виключної компетенції органів місцевого самоврядування. Тож, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Карлівської міської ради про визнання укладеним договору оренди землі слід відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed