Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

07.03.2025 ТОВ «ФК «Кредит Капітал» звернулося до суду із вказаним позовом через підсистему «Електронний суд» мотивуючи його тим, що, що 07.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 101370318, згідно з умовами якого відповідач отримав 4 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. 26.04.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» був укладений договір факторингу №107-МЛ/Т, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 101370318 від 07.12.2023 перейшло до позивача. Згідно довідки-розрахунку заборгованості, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 101370318 від 07.12.2023 становить 14 540,00 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту - 4 000,00 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків - 9 780,00 грн, простроченої заборгованості за комісією - 760,00 грн. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не вчиняє дій спрямованих на повернення вказаних грошових коштів, з метою захисту порушеного права й охоронюваних законом інтересів, позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом та просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 540,00 грн. та 2422,40 грн. у відшкодування витрат зі сплати судового збору. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до судового засідання не з`явився. Натомість до суду надійшло клопотання, відповідно до якого [PERSON] (котрий уповноважений представляти інтереси позивача на підставі довіреності від 07.11.2024 (а.с. 40) просить розгляд справи проводити у відсутність представника позивача. Позов підтримує та просить його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 39). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився. До початку розгляду справи по суті надав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести у його відсутність. Позов визнав та не заперечив проти його задоволення (а.с. 48). Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, 07.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 101370318, за умовами якого згідно з умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 4 000,00 грн.(а.с. 7-12). Платіжним дорученням від 07.12.2023 (а.с. 16) підтверджується отримання [PERSON] кредитних коштів. 26.04.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладений договір факторингу №107-МЛ/Т, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 101370318 від 07.12.2023 перейшло до позивача (а.с. 18-23). Згідно довідки-розрахунку заборгованості, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 101370318 від 07.12.2023 становить 14 540,00 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту - 4 000,00 грн. простроченої заборгованості за сумою відсотків - 9 780,00 грн, простроченої заборгованості за комісією - 760,00 грн. (а.с. 17 зв.). 04.02.2025 ТОВ «ФК «Кредит Капітал» своєю претензією повідомляло відповідача про те, що його борг перейшов від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит Капітал» (а.с. 26). Також відповідачу була висунута вимога про погашення заборгованості за договором кредиту. В силу вимог ст.ст.525-526,530,1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч.ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті визначеними в кредитному договорі. Частиною першою ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідач в порушення умов кредитного договору№ 101370318 від 07.12.2023 року та вимог ст.ст.526,549,530,625,1050,1054 ЦК України, своїх зобов`язань не виконав, що призвело до створення заборгованості перед позивачем, розмір якої становить 14 540,00 грн., яка складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту- 4 000,00 грн. простроченої заборгованості за сумою відсотків - 9 780,00 грн, простроченої заборгованості за комісією - 760,00 грн., яка і підлягає стягненню в судовому порядку. Згідно ч.1 та ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 79 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовій збір у сумі 2442,40 грн. (а.с.1). Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, то 50 % мають бути повернуті позивачу з державного бюджету. У свою чергу з відповідача, враховуючи визнання позову останнім, на користь позивача слід стягнути 50% сплаченого судового збору.

Outcome: approved