Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Зміст заяви [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час його смерті. В обґрунтування заяви вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка з 2018 року у зв`язку із погіршенням стану здоров`я проживала із донькою [PERSON] . За кілька днів до своєї смерті мати попрохала відвезти її в с. Кам`янка, щоб вона могла померти у своїй хаті за адресою: [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 22.10.2023 старостою Кам`янського старостинського округу Тростянецької міської ради, реєстр №21 згідно якого заповіла усе своє майно де б воно не знаходилося та з чого б не складалося своїй онучці [PERSON] , яка спадщину не прийняла, оскільки не звернулася до нотаріуса та не проживала зі спадкодавцем на час його смерті. З метою оформлення права на спадщину заявниця звернулася до державного нотаріуса Воропай В.В., проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини нею не підтверджено. Донька заявниці [PERSON] згодна з тим, що [PERSON] успадкувала спадщину після смерті [PERSON] . На підставі зазначеного вище, заявниця просить суд встановити факт, що [PERSON] постійно проживала на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Кам`янка Охтирського району Сумської області. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 21.03.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 15.04.2025 року. 27.03.2025 заінтересована особа [PERSON] подала заяву, у якій зазначила, що заяву [PERSON] визнає та просить її вимоги задовільнити. 15.04.2025 допитано свідків по справі та відкладено судове засідання на 06.05.2025 у зв`язку із необхідністю витребування додаткових доказів. До судового засідання заявниця [PERSON] подала заяву, у якій вимоги заяви підтримала повністю з підстав, викладених у заяві. Від заінтересованої особи Тростянецької міської ради надійшла заява в якій просить суд провести розгляд без участі їх представника. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи встановлені судом та мотиви суду \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим повторно 18.03.2025 серії [NUMBER] (а.с.7). \~ \~ \~ \~Заявниця уклала шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданого 29.06.1974 року та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). Судом встановлено, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.01.2024 року (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина на будинок, що розташований по [ADDRESS] . Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 28.03.2025 за № 80635971, № 80635988, наданих державним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Сумської області Воропай В. В., після смерті [PERSON] , спадкова справа не заведена. Заповіти від імені померлої [PERSON] посвідчені в Кам`янській сільській раді (а.с. 36-39). За заповітом\~складеним [PERSON] \~ [INFO] \~та посвідченим старостою Кам`янського старостинського округу Тростянецької міської ради все майно де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON] заповіла [PERSON] (а.с. 12). Відповідно до постанови державного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Воропай В. В. від 12.03.2025 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини нею не підтверджено (а.с. 15). Донька заявниці [PERSON] просить задовольнити заяву матері про встановлення\~факту проживання\~зі спадкодавцем\~на час\~його смерті\~це зазначено\~у заяві (а.с. 33) та підтверджено в судовому засіданні. Тростянецької міської ради 26.03.2025 повідомила, що [PERSON] була зареєстрована сама за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49). Згідно витягу № 635 виданого адміністратором відділу «Центр надання адміністративних послуг» апарату Тростянецької міської ради від 19.03.2025 заявниця зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.10) та відповідно до акту обстеження по розгляду заяви щодо встановлення місця проживання від 17.03.2025 встановлено, що її матір [PERSON] в період з 2018 по 2023 рік проживала за адресою заявниці (а.с. 11). Визнання факту постійного проживання із спадкодавцем необхідне заявниці для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що останні п`ять років перед смертю матері вони проживали разом. Більшу частину року в квартирі заявниці в м. Тростянець, а кілька літніх місяців в будинку матері в с. Кам`янка Охтирського району. Останній рік життя мати не хотіла повертатись в Тростянець, бажаючи бути похованою в рідному селі, тому майже постійно донька перебувала з нею в с. Кам`янка, де [PERSON] померла [INFO] . Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що коли мати заявниці почала потребувати стороннього догляду донька забрала її до себе у квартиру на [ADDRESS] . Це тривало останні 5 років до смерті [PERSON] , але влітку [PERSON] на її прохання відвозили на кілька місяців в село Кам`янку. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~р.\~№ 7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до статей 1218, 1220, 1221, 1223, 1258\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 27\~ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом статті 1269, частини 1 статті 1270\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний термін з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1268\~ЦК України для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи за заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України"передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Оскільки спадковим майном у даному випадку є будинок за адресою: [ADDRESS] , необхідно зазначити, що відсутність реєстрації місця проживання заявниці за місцем проживання спадкодавця до моменту смерті останньої не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною 3 статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані та оцінені судом. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 07 січня 2023 року у справі № 227/5018/21. Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті та відкриття спадщини, по [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження під час судового розгляду. [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, у шестимісячний строк не заявила про відмову від спадщини, а тому відповідно до частини 3 статті 1268\~ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує. Відповідно до частини 7 статті 235\~ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved