Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

У січні 2025 року представник Акціонерного товариства «Сенс Банк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 631812782 в розмірі 68 497,69 грн, з яких: 39 945,74 грн - прострочене тіло кредиту; 13 882,25 грн - відсотки; 14 083,12 грн - тіло кредиту; 586,58 грн - відсотки за прострочене тіло кредиту, а також просить стягнути судовий збір. В обґрунтування позову вказано, що 20.09.2021 між АТ «Альфа-Банк», назву якого змінено на АТ «Сенс Банк», та [PERSON] укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої банк надав позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався повертати кредит та сплачувати проценти за користування, комісію та інші платежі в сумі та на умовах, що передбачені договором. Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором, надавши можливість відповідачеві користуватися кредитними коштами, однак позичальник не повернув отримані кошти та не сплатив кошти за користування кредитом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 31.01.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи у відкритому судовому засіданні 19.03.2025. 01.04.2025 на адресу суду від представника відповідача - адвоката Зачепіло З.Я., надійшов відзив, в обґрунтування якого зазначено, що оферта на укладення угоди про надання кредиту позивачем замінюється поняттям «кредитний договір», що за своєю суттю, формою та змістом є категорично різними документами. З оферти неможливо встановити згоду двох сторін щодо істотних умов договору. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Жодними належними та допустимими доказами також не підтверджується надання банком грошових коштів позичальнику, хоча, як вбачається з оферти на укладання угоди про надання кредиту № 631812782 та акцепту пропозиції, грошові кошти повинні були бути видані на рахунок. В матеріалах позовної заяви міститься розрахунок заборгованості за кредитом, з якого вбачається, що відповідач сплачував грошові кошти банку, проте це не може бути свідченням конклюдентних дій та підтвердженням укладання угоди про надання кредиту. Процедура укладання договору суперечить нормам, які викладені в публічній пропозиції АТ «Альфа-Банку» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб, оскільки договір вважається укладенням після отримання банком від клієнта письмової анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції банку. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Просить відмовити повністю у задоволені позовних вимог. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялась належним чином, позиція сторони суду зрозуміла з відзиву на позов. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось, суд перейшов до стадії ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до змісту паспорту споживчого кредиту АТ «Альфа Банк», останній надає [PERSON] кредитну лінію з лімітом 35 000 грн на споживчі цілі безготівковим шляхом, зі строком кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. Максимальний ліміт кредитної лінії становить 200 000 грн. Процентну ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою пропоновано встановити у розмірі 35,99% річних. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Як вбачається з паспорту споживчого кредиту датою надання інформації є 20.09.2021, вказана інформація зберігає чинність та є актуальною до 20.10.2021. Паспорт споживчого кредиту підписаний головою Правління АТ «Альфа Банк» Михайльо В. Відповідно до акцепту пропозиції на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі - Акцепт), який підписаний головою Правління АТ «Альфа Банк» Михайльо В., вбачається, що АТ «Альфа Банк» приймає пропозицію [PERSON] , на укладення угоди про обслуговування кредитної кратки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», укладеного між Банком та Клієнтом. Згідно до п.п. 1, 2, 3, 4, 5 Акцепту, тип кредиту - кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії. Найменування продукту: «RED». Мета кредиту - для особистих потреб. Клієнту відкрито поточний рахунок з електронним платіжнім засобом у гривні. Реквізити рахунку будуть повідомлені клієнту окремо. Для клієнта випущена міжнародна платіжна карта MasterCard Debit World строком дії 5 (п`ять) років з моменту випуску. Сума встановленої кредитної лінії складає 35 000 грн. Максимальний ліміт кредиту складає 200 000 грн. Процентну ставку за користування кредитною лінією для торгових операцій та/або операцій зняття готівки пропоную встановити у розмірі 35,99%. Тип процентної ставки - фіксована. Зміна процентної ставки за користування кредитної лінії можлива за умови укладення між сторонами відповідної угоди. Сума кредиту, що може бути доступна клієнту в будь-який час протягом строку дії кредитної лінії та угоди у межах ліміту кредитної лінії, вказаного в цьому Акцепті пропозиції на укладення Угоди повідомляється банком клієнту в порядку, визначеному договором. Зобов`язання банку щодо надання кредиту є відкличними та безризиковими. Обов`язковий мінімальний платіж складає 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Дата сплати ОМП визначається відповідно до умов додатку № 4 до договору. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань 30.11.2022. З матеріалів справи вбачається, що банком на підтвердження обґрунтування позову надано виписку по рахунку за кредитною карткою за договором № 631812782 за період з 20.09.2021 по 20.02.2024, в якій зафіксовані всі операції з часу активації рахунку зі зняття грошових коштів, розрахунками в торговельних мережах, збільшення лімітного кредиту, погашення заборгованості. З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідачки 20.09.2021 направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань. В матеріалах справи також міститься розрахунок заборгованості. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За приписом ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у статті 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - пункт 2 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З огляду на вказане, судом відхиляються доводи відповідача відносно того, що прийняття нею оферти, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та його підписання споживачем не означає укладення договору. В межах розгляду даної справи судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір з чіткими умовами та розміром відсотків при кредитуванні.\~ За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд критично відноситься до твердження відповідача про те, що вона не була ознайомлена з правилами банківського обслуговування, оскільки це спростовується доказами наданими позивачем (а.с. 4-8). Крім того, як встановлено судом, відповідач на протязі окремого періоду здійснювала платежі за вказаним кредитним договором. Наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується, що позичальник свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу можливість користуватись кредитними коштами, однак відповідач порушила взяті зобов`язання, оскільки за нею рахується заборгованість в розмірі 68 497,69 грн, з яких: 39 945,74 грн - прострочене тіло кредиту; 13 882,25 грн - відсотки; 14 083,12 грн - тіло кредиту; 586,58 грн - відсотки за прострочене тіло кредиту. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем суду не надано. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Згідно із частиною 1 статті 81, частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача заборгованості у заявленому позивачем до стягнення розмірі. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved