Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду в особі представника адвоката Карлаш І.А. з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що між сторонами був укладений шлюб. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є те, що приблизно з 01.06.2022 року сімейне життя між сторонами погіршилось, спільне проживання припинилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивачка вважає, що сім`я остаточно розпалась, її збереження неможливе та недоцільне. На підставі викладеного, позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22.08.1998 р. ВРАГСом виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 601. У судове засідання представником позивачки подано письмову заяву з клопотанням розглядати справу без участі сторони позивача. Разом з тим, заявник зазначив, що позовні вимоги позивачка підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності та відзив не надавав. Оголошення про виклик до судового засідання було розміщено на веб-сайті судової влади України http://court.gov.ua. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 280 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247ЦПКУкраїни у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем. Дослідивши матеріали справи, а саме: копії паспортів сторін, копію свідоцтва про шлюб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 22.08.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Індустріальної районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 601, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданого 22.08.1998 року Серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як зазначено в позові, шлюб існує формально і фактично припинений з 2022 року, з якого й по цей час відповідач проживає окремо від позивачки, будь які відносини між ними розірвані, сторони не спілкуються, зв`язки між ними втрачені. З цих обставин випливає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.\~114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115\~СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вимоги про стягнення з відповідача на її користь судового збору позивачкою не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved