Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

У вересні 2024 року ТДВ «Експрес Страхування» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, у якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача майнову шкоду у розмірі 13 958,21 грн та витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.08.2022 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - електросамоката «Kaabo Mantis 8» під керуванням [PERSON] та автомобіля «Kia Rio Х» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2022 у справі №761/19721/22 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП, автомобіль «Kia Rio Х» д.н.з. [NUMBER] було застраховано в ТДВ «Експрес Страхування за договором добровільного страхування транспортного засобу №208.22.2683797 від 23.05.2022. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу - електросамоката «Kaabo Mantis 8» не була забезпечена жодним страховиком. У відповідності до рахунків-фактури від 29.08.2022 та 19.10.2022, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Rio Х» д.н.з. [NUMBER] склала суму у розмірі 13 958,21 грн. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 13 958,21 грн. Оскільки позивач здійснив виплату страхового відшкодування, тому, у відповідності до положень ст. 993 ЦК України, просить стягнути з винної у вчиненні ДТП особи (відповідача) суму сплаченого страхового відшкодування. На підставі зазначеного позивач просить про задоволення позову. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.09.2024 матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Макаренко І.О. На підставі розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва щодо повторного автоматизованого розподілу справи від 25.02.2025 №01-08-263, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2025, матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Аббасовій Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.02.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, поштове повідомлення, яке направлялось судом на його адресу, повернулось до суду неврученими з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У Постанові від 14 серпня 2020 у справі №904/2584/19 Верховний Суд зробив висновок, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі частин 1, 2 ст. 280 ЦПК України, та відповідно до ст. 281 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та їх правовідносини. 21.08.2022 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу - електросамоката «Kaabo Mantis 8» під керуванням [PERSON] та автомобіля «Kia Rio Х» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2022 у справі №761/19721/22 встановлено вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Kia Rio Х» д.н.з. [NUMBER] та обставини даного ДТП, не потребують доказування. Встановлено, що на момент ДТП, автомобіль Kia Rio д.н.з. [NUMBER] було застраховано в ТДВ Експрес Страхування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №208.22.2683797 від 23.05.2022. 24.08.2022 власник пошкодженого транспортного засобу Kia Rio Х д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернулась до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування в зв`язку із ДТП, яка відбулась 21.08.2022. Згідно рахунків-фактури №0000006875 від 29.08.2022 та №0000008735 від 19.10.2022, вартість відновлювального ремонту автомобіля Kia Rio Х д.н.з. [NUMBER] склала 13 958,21 грн. Позивач здійснив на рахунок СТО виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 13 958,21 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №9456830168 від 08.09.2022 та №59273911 від 09.11.2024 та актом виконаних робіт №3НМS252211 від 25.10.2022. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як встановлено вище, позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування у зв`язку із пошкодженням застрахованого транспортного засобу в результаті ДТП, яка відбулась 21.08.2022. Тому, у відповідності до положень ст. 993 ЦК України, до позивача у межах фактичних витрат перейшло право вимоги до відповідача, як особи, яка відповідальна за завдані збитки. Відповідно до частин 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved