Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

До Дніпровського\~районного суду\~м.\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області 04\~лютого 2025\~рокунадійшла вищезазначена позовна заява про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19 жовтня 2017 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у Сєвєродонецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, про що зроблено актовий запис № 1289. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що з відповідачем спільне життя не склалося, сімейно-шлюбні відносини припинені з 2021 року. Спільного господарства не ведуть. Зазначає, що з чоловіком мають різні погляди на життя, втратили взаєморозуміння. Вважає, що поновлення шлюбних відносин неможливе, через що змушена звернутися до суду. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 лютого 2025 року вказана позовна заява передана для розгляду судді Юрченко Я.О. (а.с. 11). Відповідно до\~ч.\~6\~ст.187\~ЦПК України,\~у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. З метою уточнення місця реєстрації позивача та відповідача судом зроблений 05.02.2025 року запит до Єдиного державного демографічного реєстру, за даними якого: місцем реєстрації позивача [PERSON] є [ADDRESS] (відповідь № 1093865 від 05.02.2025 року); місцем реєстрації відповідача [PERSON] є [ADDRESS] (відповідь № 1093472 від 05.02.2025 року) (а.с.12,13). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.02.2025 року витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, відомості щодо: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] ; [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , останнє відоме місце реєстрації: [ADDRESS] (а.с.14). 13.02.2025 року Міністерством соціальної політики України на виконання вимог ухвали суду від 05.02.2025 року надано відповідь, відповідно до якої станом на 05.02.2025 року в ЄІБД ВПО міститься інформація про [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), яка фактично проживає, як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Інформації щодо [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня (а.с.17). Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Ухвалою судді від 26 лютого 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом\~[PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу (а.с. 19). Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, про причину неявки у судові засідання не повідомив, будь-яких заяв, клопотань до суду не надходило. Останнє відоме його місце проживання та реєстрації за даними відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1093472 від 05.02.2025 року, є [ADDRESS] (а.с.13), яка є тимчасово окупованою територією. Відповідно до положень ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим тимчасово окупованих територій України», [PERSON] викликався у судові засідання через оголошення на офіційному веб порталі судової влади України. Оголошення про його виклик в судові засідання на 25.03.2025 року опубліковане 26.02.2025 року; на 16.04.2025 року опубліковане 25.03.2025 року: на 13.05.2025 року опубліковане 16.04.2025 року. З опублікуванням такого оголошення [PERSON] вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 20,27,34). Від позивача [PERSON] 24.03.2025 року та 14.04.2025 року через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони. Вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.23,28). Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не надав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 19 жовтня 2017 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Сєвєродонецьким міським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Луганській\~області,\~актовий запис\~№ 1289, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 13.09.2018 року Виконавчим комітетом Борівської селищної ради м. Сєвєродонецька Луганської області,\~актовий запис\~№ 8\~(а.с.\~8).\~ Спільне життя у сторін не склалося, сімейно-шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з ч. 3\~ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем та відповідачем висловлено чітке рішення про бажання розірвати шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні позову та розгляді справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved