Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

23 серпня 2024 року Комунальне підприємство «Жилсервіс» Златопільської міської ради Харківської області звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить стягнути з останньої заборгованість за надання послуг з управління багатоквартирними будинками та поводження з ТПВ в сумі 14\~342,02 грн., 3 % річних в сумі 748,99 грн., інфляційні витрати в сумі 3045,00 грн. станом на 01.07.2024 року, а також судові витрати в розмірі 3028 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області № 28 від 31.01.2014 року Комунальне підприємство «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області визначено виконавцем послуг з утримання житлових будинків та прибудинкових територій з 01.02.2014 року, а також надано право здійснювати нарахування плати за послуги з утримання житлових будинків та прибудинкової території. Відповідно до рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області № 48 від 15.03.2019 року КП «Жилсервіс» визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Первомайський Харківської області, а також надано право здійснювати нарахування ціни за послуги з управління багатоквартирними будинками у відповідності до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (додаток 4 до договору №1 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 18.03.2019 року). Для надання послуги з утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] , 18 березня 2019 року був укладений договір з співвласниками цього будинку в особі начальника відділу житлово-комунального господарства виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області, що діє на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області «Про призначення управителя багатоповерхових будинків у місті Первомайський Харківської області» від 15.03.2019 року № 48. Відповідачка [PERSON] зареєстрована та є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 43,6 кв.м. Житлово-комунальні послуги надаються [PERSON] заявником з 01.02.2014 року на підставі зазначених рішень Первомайського виконавчого комітету. Відповідачці щомісяця направлялися рахунки на оплату наданих послуг. Оплата боржником наданих послуг тривалий час не здійснюється, внаслідок чого станом на 01.07.2024 року утворився борг у розмірі 14342,02 грн. Також з посиланням на ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані до стягнення з відповідачки інфляційні витрати в сумі 3045 грн. 00 коп.; 3 % річних в сумі 748 грн. 99 коп. за період з 01.11.2019 по 01.07.2024. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 30 серпня 2024 провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання на 03 жовтня 2024 року, проведення якого було неодноразово відкладено з річних причин і востаннє на 13 травня 2025 року. \~ \~ \~ \~Відповідачкою до суду відзиву подано не було. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Златопіль від 29.08.2024, та є споживачкою послуг з управління багатоквартирними будинками та поводження з ТПВ, які надаються КП «Жилсервіс» Златопільської міської ради Харківської області. За вказаною адресою комунальним підприємством «Жилсервіс» на ім`я [PERSON] відкрито обліковий рахунок № [NUMBER] . Згідно рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області № 28 від 31.01.2014 року Комунальне підприємство «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області визначено виконавцем послуг з утримання житлових будинків та прибудинкових територій з 01.02.2014 року, а також надано право здійснювати нарахування плати за послуги з утримання житлових будинків та прибудинкової території. Відповідно до рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області № 48 від 15.03.2019 року КП «Жилсервіс» визначено управителем багатоквартирних будинків у м. Первомайський Харківської області, а також надано право здійснювати нарахування ціни за послуги з управління багатоквартирними будинками у відповідності до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (додаток 4 до договору №1 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 18.03.2019 року). Для надання послуги з утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] , 18 березня 2019 року був укладений договір з співвласниками цього будинку в особі начальника відділу житлово-комунального господарства виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області, що діє на підставі рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області «Про призначення управителя багатоповерхових будинків у місті Первомайський Харківської області» від 15.03.2019 року № 48. Відповідно до додатку 4 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території» до зазначеного договору з 01.04.2019 року по 01.10.2021 року тариф за 1 кв.метр становив 4,844 грн. Відповідно до додатку 4 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території» додаткової угоди № 3 від 27.09.2021 року до зазначеного договору з 01.10.2021 року тариф за 1 кв.метр становив 6,381 грн. Відповідно до додатку 4 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території» додаткової угоди №4 від 21.12.2023р. до договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №1 від 18.03.20219р. з 01.01.2024р. тариф за 1 кв.метр становив 8,571 грн. Відповідно до додатку 4 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території» додаткової угоди №5 від 01.07.2024 р. тариф за 1 кв.метр становить 8,933 грн. Відповідно до рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області № 208 від 23.10.2019 року «Про встановлення тарифів на послуги з поводження з твердими побутовими відходами» з 01.12.2019 року встановлено тариф в розмірі 9,88 грн. на одного мешканця на місяць. Відповідно до рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області №78 від 26 квітня 2023 року «Про встановлення тарифів на послуги з поводження з твердими побутовими відходами» з 01.05.2023 року встановлено тариф в розмірі 21,97 грн. на одного мешканця на місяць. Відповідно до наказу підприємства № 43 від 03 травня 2023 року «Про тариф за абонентське обслуговування» з 01.05.2023р. встановлено плату за абонентське обслуговування на послугу з поводження з твердими побутовими відходами у розмірі 0,42 грн. на 1 абонента в місяць. Відповідно до статті 382 Цивільного кодексу України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговується за межами або всередині квартири, яке обслуговується більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Статтею 369 цього Кодексу визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. При цьому стаття 322 Кодексу передбачено, що власники зобов`язані утримувати майно, що їм належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Водночас Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» також передбачено, що власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання, а тому повинні брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утримання будинку і прибудинкової території, відповідно до частки у майні будинку. Крім того, статтею 66 Житлового кодексу УРСР в редакції зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін і доповнень до Житлового кодексу Української PCP» від 06.05.93 № 3187-ХІІ, також встановлено, що плата за користування житлом обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. За змістом договору № 1 про надання послуг з управління багатоквартирними будинками споживач повинен щомісячно здійснювати оплату управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та на умовах цього договору. Відповідно до вимог договору № 1 про надання послуг з управління багатоквартирними будинками у разі відмови оплачувати послуги управителю заборгованість стягується в судовому порядку. Таким чином, згідно із зазначеними нормами договору споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. З матеріалів справи вбачається, що КП «Жилсервіс» надавало відповідачці зазначені вище послуги. Доказів того, що відповідачка відмовилися від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять. Відповідачкою в судовому засіданні заявлено вимогу про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Інститут позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу строку позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України). \~ \~ \~ \~Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681,728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав чинності 02.04.2020. У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постановах Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22), 19 квітня 2023 року у справі № 199/782/21 (провадження № 61-1323св23), 31 травня 2023 року у справі № 938/632/20 (провадження № 61-16716св21). З цього випливає, що у разі закінчення строку, який припадає на період дії карантину, такий строк продовжується до закінчення дії карантину. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено. За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. З огляду на викладене, на час дії встановленого карантину та воєнного стану, строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, не спливає та на момент звернення позивача з позовом, в разі існування підстав для застосування позовної давності, даний строк має бути застосований лише до 02.04.2017, оскільки Закон № 540-IХ від 30.03.2020 набув чинності 02.04.2020. Отже, у даних спірних правовідносинах позовна давність щодо вимог про стягнення заборгованості за комунальні послуги за період з 01.11.2019 по 01.07.2024, в силу пунктів 12, 19 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України на момент подання позову не спливла. Позовні вимоги КП «Жилсервіс» заявлено в межах строку позовної давності з урахуванням його продовження на час карантину та воєнного стану. З довідки про розрахунок за комунальні послуги абонента № 1009077 [PERSON] у період з 01.11.2019 по 01.07.2024 року за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що у спірний період підприємством нараховувалася щомісячно плата за надані послуги, але відповідачкою оплата послуг здійснювалася не регулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим утворилася заборгованість (а.с.17-18). \~ \~ \~ \~Відповідачкою розрахунок заборгованості не спростований, належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про надання ним послуг, наявності заборгованості та її розміру чи доказів, які б свідчили про погашення заборгованості у добровільному порядку суду не надано. Оскільки відповідачка в односторонньому порядку припинила виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашає заборгованість добровільно, підприємство має право на стягнення вартості наданих відповідачці послуг. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати рахунків за надані послуги, що надавалися абоненту № [NUMBER] [PERSON] у період з 01.11.2019 по 01.07.2024 року за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.07.2024 у відповідачки утворилась заборгованість в сумі 14\~342,02 грн. Положеннями ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми. Згідно наданого розрахунку за період з 01.11.2019 по 01.07.2024 року інфляційні витрати за час прострочення становлять 3045 грн. та три відсотки річних від простроченої суми 748,99 грн. Правильність даного розрахунку відповідачкою не оспорювалася, а судом вважається такою. Таким чином, судом встановлена наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп.

Outcome: approved