Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджувала, що відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Враховуючи викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову про стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, позивач вважала можливим присудження судових витрат та правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідач процесуальним правом на подачу відзиву не скористався. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Батьківство сторін підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . На час вирішення спору дитина постійно проживає разом зі матір`ю за адресою: [ADDRESS] (витяг з реєстру територіальної громади від 14.11.2024). [PERSON] знаходиться на утриманні матері. Зазначене відповідачем не спростовано. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти дитини у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби дитина не має. Зазначені обставини надають позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду. Доказів майнового стану відповідача позивачем в процесі розгляду справи не надано. Виходячи з інтересів дитини зазначене не є підставою відмови у позові. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Право обрання способу захисту порушеного права (способу стягнення аліментів) за загальними вимогами СК України належить позивачу. При визначенні розміру аліментів суд виходить з положень Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за якими мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Окрім того, при вирішенні спору суд враховує вимоги статті 182 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, а саме: сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, розмір середньої заробітної плати в м.Одесі на час ухвалення рішення, обов`язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Доказів, які б перешкоджали б батьку у виконанні свого обов`язку по утриманню доньки відповідачем не надано. Так, визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення нею повноліття та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їй рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки є обґрунтованими, доведеними в процесі розгляду справи, забезпечують утримання дитини на рівні, встановленому законом. За ч.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач від сплати судового збору по даній справі в усіх судових інстанціях звільнена. Так, в порядку ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог.

Outcome: approved