Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на його користь на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини доходів відповідача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 08 вересня 2006 року сторонами було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільної стану Рівненського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1452, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу у них народилися діти, а саме: [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20.06.2019 року по справі № 569/8878/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 15 червня 2023 року Рівненським міським судом Рівненської області винесено рішення по справі № 569/4317/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , задоволено позовні вимоги до [PERSON] про визначення місця проживання дітей з позивачем. 22 листопада 2023 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/12185/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів задоволено заявлені вимоги. Припинено з 06 липня 2023 року стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , що стягувалися на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області № 569/8878/19. Суд, зокрема встановив, що діти проживають з батьком - позивачем по справі га повністю знаходяться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів па користь відповідача. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2024 року по справі № 569/12832/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих аліментів, затверджено мирову угоду за якою відповідач зобов`язалася повернути безпідставно отримані аліменти, оскільки, як неодноразово висловлював правову позицію Верховний Суд: нарахування аліментів\~за період,\~коли дитина\~не проживала\~з матір`ю,\~суперечить цільовому\~призначенню аліментів,\~за рахунок\~яких утримується\~дитина (постанови від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц: від 28 червня 2023 року у справі №186/126/21). Станом на 21 березня 2025 року ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 18.11.2024 року по справі № 569/12832/24 відповідачем не виконана. Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Рибачик О.А. надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судових засідань повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала, пояснень чи заперечень на позов не подала, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Ухвалою суду від 26 березня 2025 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив спрощене позовне провадження в справі з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 08 вересня 2006 року сторонами було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільної стану Рівненського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1452, видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу у них народилися діти, а саме: [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та 27.09.2013 року [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20.06.2019 року по справі № 569/8878/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 15 червня 2023 року Рівненським міським судом Рівненської області винесено рішення по справі № 569/4317/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , задоволено позовні вимоги до [PERSON] про визначення місця проживання дітей з позивачем. 22 листопада 2023 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області по справі № 569/12185/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів задоволено заявлені вимоги. Припинено з 06 липня 2023 року стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , що стягувалися на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області № 569/8878/19. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2024 року по справі № 569/12832/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих аліментів, затверджено мирову угоду за якою відповідач зобов`язалася повернути безпідставно отримані аліменти. Станом на 21 березня 2025 року ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 18.11.2024 року по справі № 569/12832/24 відповідачем не виконана. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи те, що домовленість між позивачем та відповідачем про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, а протилежного суду не доведено, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх дітей. Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дітям рівень життя, необхідний і достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини (ч. 1 ст.141 СК України), суд доходить висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про задоволення позову повністю. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 25 березня 2025 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 України ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved