Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позивач звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про звільнення від сплати заборгованості за аліментами, який обґрунтовує наступним. З відповідачкою\~ [PERSON] \~вони перебували\~у фактичних\~шлюбних відносинах.\~ [INFO] \~у них\~народився син\~-\~ [PERSON] .\~Рішенням Шевченківського\~районного суду\~міста Запоріжжя\~від 18.03.2022\~року по\~справі №\~336/431/22\~присуджено стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~аліменти на\~утримання їх\~сина [PERSON] \~в розмірі\~1/3\~частини доходів\~платника аліментів.\~З травня\~2022\~р.\~позивачу була\~встановлена інвалідність\~2-ї\~групи в\~зв`язку із\~захворюванням серця.\~Дана обставина\~вплинула на\~його матеріальний\~стан,\~оскільки він\~наразі є\~непрацездатною особою,\~його лікування\~потребує значних\~матеріальних затрат. Рішенням Комунарського\~районного суду\~міста Запоріжжя\~від 10.10.2024\~року по\~справі №\~333/139/24 зменшено розмір аліментів, на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2022 р. у справі №336/431/22, з 1/3 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За період з моменту подання позову про стягнення аліментів до постановлення судом рішення про зменшення розміру аліментів у позивача виник борг по сплаті аліментів в загальній сумі 49638,09 грн., який було частково ним погашено та перераховано та складає 40740,76 грн. В зв`язку з погіршенням матеріального стану, тяжкою хворобою позивача, у зв`язку з чим той останнім часом не має фізичної можливості працювати та потребує дороговартісного лікування позивач просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні № 69160110, яка виникла під час примусового виконання виконавчого листа № 336/431/22 від 18.03.2022 р., про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 17.02.2025 р. за цим позовом відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті позову, призначено судове засідання. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали повністю позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Також позивач зазначив, що він взагалі не знав про судове рішення про стягнення аліментів, оскільки у зв`язку з погіршенням стану здоров`я він опинився у реанімації . У судовому засіданні відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вказала, що позов може погіршити життя дитини, яка теж потребує лікування, син наразі перебуває у лікарні з діагнозом бронхіальна астма. Представник третьої особи до суду не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд,\~вислухавши пояснення\~сторін,\~ вивчивши та дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. При судовому розгляді встановлено наступне. Сторони по справі є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2022 р. по справі №336/431/22, присуджено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від доходів платника аліментів, щомісячно, починаючи з 14.01.2024 р. та до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист, виданий на підставі вищевказаного рішення суду, перебуває на виконанні у Шевченківському ВДВС у м. Запоріжжі, що підтверджується копією постанови державного виконавця від 03.06.2022 р. про відкриття виконавчого провадження. З травня 2022 р. позивачу встановлена друга група інвалідності, в зв`язку із захворюванням серця, протипоказано фізичні та психоемоційні навантаження, що підтверджується копією довідки МСЕК від 19.05.2022 р. Відповідно до копії трудової книжки позивача, останній має спеціальність технік-електромеханік. З 08.09.2021 р. позивач офіційно не працевлаштований. Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 10.10.2024 року по справі № 333/139/24 за позовом [PERSON] , поданого у 2024 році, зменшено розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2022 р. у справі №336/431/22, з 1/3 частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття з тих підстав, що позивачу встановлено другу групу інвалідності, йому протипоказано фізичні та емоційні навантаження, у зв`язку з проведеним оперативним втручанням потребує систематичного медикаментозного лікування. З довідки про доходи від 13.12.2023 р., виданої Шевченківським об`єднаним управлінням ПФУ м. Запоріжжя, вбачається, що позивач отримує пенсію з інвалідності, щомісячно, приблизно у сумі 4177,00 грн. З медичної документації позивача вбачається, що позивач з квітня 2022 р. систематично проходить лікування, зокрема стаціонарне, у липні 2023 року діагностовано інфаркт міокарда, в жовтня 2023 року йому було проведене оперативне втручання, він потребує постійного систематичного медикаментозного лікування. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №69160110, наданого державним виконавцем Бревко Н.Ю., боржник [PERSON] , станом на 31.10.2024 року має заборгованість по аліментам на утримання [PERSON] , у сумі 40740,76 гривень. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Згідно з частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. Відповідно до пункту 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках, передбачених статтею 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Такі висновки суду повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №343/860/17, у постанові від 01 серпня 2018 року у справі №344/12158/16-ц та у постанові від 20 вересня 2018 року у справі №№ 592/2683/17. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Статтями 76 та 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій. Як на обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він є інвалідом другої групи та не може забезпечити сплату аліментів на дитину у встановленому судом розмірі, а заборгованість утворилась у зв`язку із погіршенням його стану здоров`я та проходженням лікування. У зв`язку з цим суд зазначає, що наявність у позивача інвалідності ІІ групи загального захворювання, яку він отримав після початку періоду (дата встановлення інвалідності -19.05.2022 року, період, з якого стягнуто аліменти- 14.01.2022), за який виникла заборгованість, не є беззаперечним доказом тяжкої хвороби позивача в розумінні ч. 2 ст. 197 СК України та неможливості у зв`язку з цим сплачувати аліменти на утримання дитини, а тому вказана обставина не може слугувати підставою для повного звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Також висновок про умови та характер праці у довідці до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12ААВ №626349 від 19.05.2022 року не містить повної заборони праці [PERSON] , а лише вказівку на протипоказання важкої фізичної праці. При вирішенні даного спору суд має насамперед враховувати його наслідки для неповнолітньої дитини та виходити із захисту її інтересів, оскільки дитина повинна перебувати у рівних умовах щодо матеріального забезпечення, яке має надавати позивач. Також суд звертає увагу, що ч. 1 ст. 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі-Конвенція) встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статі 273 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, зокрема, час подання позивачем позову про зменшення аліментів у 2024 році, зменшення присуджених аліментів на 50 відсотків, час встановлення інвалідності відносно часу виникнення заборгованості по аліментам, а також те, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, позивача має бути звільнено від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 20 370 гривень.

Outcome: partial