Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовною заявою, у якій зазначав, що 18.12.2023 між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем укладено договір кредитної лінії №00-10625679 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Перейшовши на офіційний сайт ТОВ «Качай Гроші», відповідач добровільно без примусу чи тиску заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації, вказавши свої особисті персональні ідентифікаційні дані. Ознайомившись з умовами кредиту, відповідачу було ініційовано переказ коштів згідно договору кредиту у безготівковій формі на платіжну картку №5375-41ХХ-ХХХХ-4780 через компанію ТОВ «Платежі Онлайн». Таким чином, позивач вказує, що зобов`язання у надані грошових коштів відповідачу виконав в повному обсязі. В подальшому, 22.01.2024 між ТОВ «Качай Гоші» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу №22-01/2024, згідно умов якого, ТОВ «Макс Кредит» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 19\~170,00 грн. Надалі, 16.08.2024 між ТОВ «Макс Кредит» та позивачем був укладений договір факторингу №16082024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого, позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 9450,00 грн. Таким чином, посилаючись на законодавче регулювання, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту №00-10625679 від 18.12.2023 у розмірі 9450,00 грн. та судові витрати, які складаються: судовий збір у розмірі 2422,40; професійна правнича допомога у розмір 7000,00 грн. Ухвалою суду від 13.02.2025 по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін; витребувано докази у АТ «Універсал Банк». На виконання вимог ухвали суду АТ «Універсал Банк» надіслав інформацію, у якій значиться наступне: - на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] і інші платіжні картки; - 18.12.2023 року було зарахування коштів у сумі 9000,00 грн. на платіжну картку № [NUMBER] від payway 1*tr5cv 2023-12-18 14:13:58 9000 UAH. Інших заяв від учасників не надходило. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до договору кредитної лінії №00-10625679, укладений між ТОВ «Качай Гроші» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник), сторони визначили суму кредитної лінії, яка становить 9000,00 грн. (п. 1.2), строком на 240 календарних днів (п. 1.3). Відповідно до п. 1.4 договору кредиту, тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка складає 3,00% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку користування кредитом, зазначеного у п. 1.3 цього договору (п.п.1.4.1). Знижена процентна ставка становить 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня зарекомендованою датою погашення процентів, визначеною у договорі (п.п. 1.4.2). За надання кредиту, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю одноразову комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає 450,00 грн (п 1.5). Сума кредиту у розмірі 9000,00 грн. перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] (п. 2.8). Між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Качай Гроші» було укладено договір факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024, згідно умов якого ТОВ «Качай Гроші» відступило ТОВ «Макс Кредит» право вимоги за укладеними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «Макс Кредит» прийняло та передало ТОВ «Качай Гроші» суму фінансування в розпорядження ТОВ «Качай Гроші» за плату, на умовах, визначених цим договором. Згідно акту приймання передачі до договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024 ТОВ «Качай Гроші» передало, а ТОВ «Макс Кредит» прийняло реєстр боржників від 22.01.2024, в тому числі боржником вбачається відповідача на загальну суму 19\~170,00 грн. Між ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу №16082024 МК/ЕЙС від 16.08.2024, згідно умов якого ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» право вимоги за укладеними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» прийняло та передало ТОВ «Макс Кредит» суму фінансування в розпорядження ТОВ «Макс Кредит» за плату, на умовах, визначених цим договором. Відповідно до акту прийому передачі реєстру боржників до договору факторингу №16082024 МК/ЕЙС від 16.08.2024 ТОВ «Макс Кредит» передало, а ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» прийняло реєстр боржників від 16.08.2024, в тому числі боржником вбачається відповідача на загальну суму 9450,00 грн. У виписці з особового рахунку за кредитним договором №00-10625679 від 18.12.2023 суд вбачає, що станом на 24.12.2024 (включно) заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «ЕЙС» за період з 16.08.2024 по 24.12.2024 становить 9450,00 грн. (за тілом кредиту). За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. У ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» №\~675-VIII\~ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 статті 3 Закону № 675-VIII. Обставини укладення договору та погодження його умов підтверджуються дослідженими судом копією договору №00-10625679 від 18.12.2023 з даними про застосування позичальником одноразового ідентифікатора «26144». Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №204/09 від 09.09.2024 у період 18.12.2023 о 14:13:58 год. зафіксовано операцію з переказу коштів на банківську карту № [NUMBER] в сумі 9000,00 грн. Отже, суд приходить до висновку про виникнення між учасниками правовідносин, заснованих на договорі кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Досліджені по справі докази вказують на досягнення між ТОВ «Качай Гроші» - первісним кредитором та відповідачем [PERSON] домовленостей за усіма істотними умовами договору кредиту, в тому числі, щодо суми кредитування, процентів за користування коштами, строків користування кредиту та повернення, порядку сплати відсотків в разі прострочення виконання зобов`язань. Судом встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем як позичальником взятих на себе зобов`язань з повернення кредитних коштів, нарахованих відсотків перед первісним кредитором ТОВ «Качай Гроші» та одноразової комісії виникла заборгованість на суму 9450,00 грн. Вказане підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення. Суд звертає увагу, що відповідачем не надано заперечень відносно коректності здійснених нарахувань, а тому, діючи за принципом jura novit curia, згідно з яким суд зобов`язаний застосувати правильні норми права, заявлений позивачем розмір заборгованості слід визнати ґрунтовним. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За результатами вирішення спору знайшли свого підтвердження обставини порушення відповідачем взятих на себе згідно договору кредиту зобов`язань, що виявляє порушення прав кредитора. За таких обставин, поданий позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача витрати з оплати судового збору. З приводу стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд враховує наступне. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд у своїй постанові від 24 листопада 2021 року по справі № 420/1109/20 зазначив: «Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved