Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивачка звернулася\~\~до Хорольського\~районного\~суду\~з вищевказаним\~позовом. На обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , останнім місцем проживання та реєстрації якого було с. Лісянщина Лубенського району Полтавської області. Після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , яке, на думку позивачки, вона прийняла, оскільки на момент смерті була зареєстрована разом із чоловіком за вказаною адресою. Позивачка вказує, що право на вищевказане нерухоме майно належало останньому відповідно до запису в погосподарській книзі господарств за 2011-2015 роки та за 2021-2028 роки по с. Лісянщина Лубенського району Полтавської області, справа № 15.10-06, том № 5, номер об`єкта погосподарського обліку - 46-0025-1. Позивачці нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно після смерті чоловіка у зв`язку із тим, що вона протягом встановленого законом шестимісячного строку не подала заяви про прийняття спадщини, водночас зазначено, що вона може вважатися такою, що прийняла цю спадщину, оскільки була зареєстрована на момент смерті спадкодавця разом із ним, та через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок та господарські споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із вищевикладеним позивачка просить суд встановити факт належності вказаного нерухомого майна спадкодавцю [PERSON] та визнати за нею право власності на нього у порядку спадкування за законом після смерті останнього. 08.04.2025 у справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила суд розглянути справу у її відсутність за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не заперечує проти задоволення позову, просить розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами підготовчого судового провадження має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивачки підлягають задоволенню з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. З наданих до суду доказів встановлено, що позивачка [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] , який [INFO] помер у селі Лісянщина Лубенського району Полтавської області, останнім місцем проживання та реєстрації якої було [ADDRESS] . На момент смерті з ним була зареєстрована його дружина - позивачка [PERSON] , [INFO] . Вказане доводиться копією свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , копією свідоцтва про його смерть Серія [NUMBER] , довідкою відділу "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Хорольської міської ради від 10.03.2025 № 09-08-10/73. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на його спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав останньому згідно з виписками з погосподарської книги, справа № 15.10-06 том № 5 за 2011-2015 роки та за 2021-2028 роки по с. Лісянщина Лубенського району Полтавської області Хорольської міської ради, номер об`єкта погосподарського обліку - 46-0025-1, засвідченими старостою старостинського округу № 10 виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Рябухіним А.І. 10.03.2025. Згідно з Витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер документу: ТІ01:6714-5645-7556-1366, виданого ФОП [PERSON] (2266523422), житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , складається з: житлового будинку Літ.А-1, загальною площею 70,7 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., прибудови літ.а, погрібник літ. Б, погріб літ.бп, сараю літ.б, сараю літ.В, гаражу літ.Г, колодязя № 1, огорожі № 2, воріт з хвірткою № 3, газопроводу № 4, каналізації № 5. Самочинне будівництво, переобладнання відсутнє. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, адреса об`єкта: [ADDRESS] , вбачається, що вказана будівля перебуває у задовільному технічному стані та придатна до подальшої експлуатації. Відповідно до ''Звіту про оцінку майна'', складеного ТОВ ''Альбатрос'', ринкова вартість житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , станом на 01 квітня 2025 року становить 118 600 грн. З повідомлення Хорольської державної нотаріальної контори ''Про порядок спадкування нерухомого майна'' від 19.03.2025 за Вих. № 113/01-16, вбачається, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , останнім місцем проживання якого було: [ADDRESS] , не відкривалась. Це означає, що заяви про прийняття спадщини чи/та про відмову від прийняття спадщини в строк, визначений ст. 1270 Цивільного кодексу України не були подані. Однак, виходячи з того, що на час його смерті [PERSON] , дружина спадкодавця, постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (на час смерті спадкодавця) і протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не подала до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини, може вважатися такою, що спадщину прийняла. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно: житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , позивачці роз`яснено державним нотаріусом Рештою С.М., що для отримання цієї спадщини необхідно звернутись до суду з відповідною заявою. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12\~ЦПК\~України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 68 ЗУ ''Про нотаріат'' видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п. 5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до роз`яснень, викладених у листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 7 грудня 1990 року № 533-XII "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11березня 1985року №105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). \~ \~ \~ \~Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З листа Міністерства юстиції від 21.02.2005 за № 19-32/319 вбачається, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника(спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. Згідно з положеннями статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Ятрідіс проти Греції» зазначив, що володіння майном повинно бути законним. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Мотивована оцінка аргументів сторін. Суд бере до уваги аргументи позивачки щодо прийняття нею спадщини померлого [INFO] чоловіка [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, оскільки це підтверджується письмовими доказами, доданими до мтаеріалів позовної заяви. Незважаючи на те, що у позивачки дійсно відсутні оригінали правовстановлюючих документів, які б підтверджували право спадкодавця на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] , на переконання суду, факт належності вказаного нерухомого майна померлому [PERSON] підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, зокрема, записом у погосподарській книзі господарств справа № 15.10-06 том № 5 за 2011-2015 роки та за 2021-2028 роки по с. Лісянщина Лубенського району Полтавської області Хорольської міської ради, номер об`єкта погосподарського обліку - 46-0025-1. Встановлення зазначених фактів має юридичне значення, оскільки необхідне позивачці для оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті спадкодавця. Отже, суд приймає аргументи позивачки щодо того, що вона є спадкоємицею померлого [INFO] [PERSON] , яка прийняла спадщину у встановленому законом порядку, оскільки на момент смерті спадкодавця була зареєстрована та проживала із ним за одною адресою, та має право на майно цього спадкодавця, а саме на житловий будинок з господарчими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . З урахуванням вищезазначеного, а також позиції відповідача - Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, який не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд визнає порушення права позивачки, яке полягає у неможливості оформлення спадкових прав за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно та приходить до висновку про визнання права власності за позивачкою на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Зважаючи на викладене, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат судом не вирішувалось, оскільки така вимога не ставилась позивачкою.

Outcome: approved