Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Аксіліум-Фінанс»\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~стягнення заборгованості.\~Позивач мотивував\~свої вимоги\~тим,\~10.10.2019\~між АТ\~«Кредобанк» та\~ [PERSON] \~був укладений\~кредитний\~договір №\~СL-227456. Відповідно до\~умов якого,\~банк зобов`язувався\~надати позичальнику\~кредит,\~а позичальник\~зобов`язувався\~у порядку\~та на\~умовах,\~визначених кредитним\~договором повертати\~кредит,\~виплачувати проценти\~за користування\~кредитом,\~сплачувати комісію\~та інші\~передбачені платежі\~у сумі,\~строки та\~на умовах,\~що передбачені\~графіком погашення\~кредиту.\~Позичальник своїх\~зобов`язань\~за кредитним\~договором належним\~чином не\~виконав,\~унаслідок чого\~станом на\~дату цієї\~вимоги заборгованість\~за кредитним\~договором складає:\~501251,65\~грн,\~у тому\~числі строкове\~тіло -\~129948,38\~грн,\~прострочене тіло\~-\~165386,42\~грн,\~строкові відсотки\~-\~11058,16\~грн,\~прострочені відсотки\~-\~194858,69\~грн. 08.11.2023 у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» на підставі договору факторингу. Боржника було повідомлено про заміну кредитора у зобов`язанні досудовою вимогою, щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора у зобов`язанні. Однак, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує. На підставі наведеного, позивач просив стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором № СL-227456 від 10.10.2019 у розмірі 501251,65 грн, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6015,02 гривень, та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 гривень. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, з урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подав. 08.05.2025 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяву представника позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» та відповідачем, регулюються нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні правовідносини. Судом встановлено, що 10.10.2019 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № СL-227456 за умовами якого банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та строкового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі у строк та на умовах, визначених цим кредитним договором; кредит видається виключно на цілі, визначені у цьому кредитному договорі; сума кредиту 3900 грн; строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 09.10.2024; для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] ; поточний (картковий) рахунок позичальника, на який здійснюється видача кредиту, № [NUMBER] ; для запобігання прострочення погашення заборгованості за кредитним договором банк рекомендує позичальнику забезпечити наявність коштів у сумі, не меншій розміру щомісячного платежу на поточному рахунку позичальника з 3 до 10 числа кожного місяця включно; за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35 % річних; проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості за кредитом за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно у році 360 днів), за ставкою, визначеною п. 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту у повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору; за надання послуг позичальник сплачує банку комісії у порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10. кредитного договору; загальні витрати позичальника за кредитом становлять 448433,27 грн; реальна річна процентна ставка 41,19 % річних; загальна вартість кредиту для позичальника за цим кредитним договором становить 838433,27. 08.11.2023 між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» було укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами. Згідно додатку № 1 до договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами від 08.11.2023, до ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» перейшли права вимоги до відповідача за кредитним договором № СL-227456 від 10.10.2019, заборгованість за яким станом на 08.11.2023 становить 501251,65 грн. Згідно з даними розрахунку заборгованості за період з 02.11.2020 по 08.11.2023 за кредитним договором № СL-227456 від 10.10.2019 станом на 08.11.2023 загальна сума заборгованості [PERSON] становить 501251,65 грн, з яких: сума заборгованості за тілом кредиту (строкова) 129948,38 грн; сума заборгованості за тілом кредиту (прострочена) 165386,42 грн; сума заборгованості за відсотками (строкова) 11058,16 грн; сума заборгованості за відсотками (прострочена) 194858,69 грн. 30.01.2024 ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» надіслало відповідачу досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань та повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні. Статус ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» підтверджується копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 04.04.2025 ухвалою Барського районного суду Вінницької області уточнено дані щодо найменування позивача у справі № 125/1349/24, змінивши його найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі, а недодержання письмової форми має наслідком його нікчемність (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частинами 1, 2 статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. За змістом частини 1 статті 1049\~ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу частини 2 статті 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 9\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, у тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Забороняється обмежувати споживача в часі для ознайомлення з інформацією, зазначеною у паспорті споживчого кредиту. Інформація, що надається кредитодавцем споживачу, зазначена у частині другій цієї статті, має містити відомості про: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та його структурного підрозділу, через який надається споживчий кредит, реквізити ліцензії та/або свідоцтва про внесення кредитодавця до Державного реєстру банків чи Державного реєстру фінансових установ; 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо); 3) суму кредиту, строк кредитування, мету отримання та спосіб надання кредиту; 4) тип процентної ставки (фіксована, змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок її зміни, а також індекси, що застосовуються для розрахунку змінюваної процентної ставки. Індекс, що застосовується для розрахунку змінюваної процентної ставки, повинен відповідати вимогам, встановленим Цивільним кодексом України; 5) види забезпечення за кредитом, необхідність проведення оцінки предмета забезпечення за кредитом та про те, за чий рахунок така оцінка проводиться; 6) орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача на дату надання інформації виходячи з обраних споживачем умов кредитування. Наданими позивачем доказами підтверджується укладення між АТ «Кредобанк» та [PERSON] кредитного договору, який підписано обома сторонами, та який містить усі істотні умови договору, зокрема, щодо сплати процентів за користування коштами. Відповідач належним чином свої зобов`язання за договором не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість, що вказана позивачем. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512, статті 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом пункту 11 частини 1 статті 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», факторинг є фінансовою послугою. Згідно з частиною 1 статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до частини 3 статті 1079 ЦК України, фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. За нормами статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно з наведеними нормами законодавства відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, яке виникло з кредитного договору про надання фінансових послуг №\~СL-227456 від 10.10.2019, а саме ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс» набуло статусу нового кредитора. Отже, заборгованість відповідача за вказаним договором та відсотками за користування кредитними коштами, підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Аксіліум-Фінанс». Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 6015,02 гривень. Частиною 3 статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Статтею 137 ЦПК передбачені спеціальні правила розподілу витрат на правничу допомогу адвоката. Так, нормами вказаної статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 статті 137 ЦПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 01.04.2024 між адвокатом Альховською Іриною Богданівною та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс» був укладений договір про надання правничої допомоги № 01/04/24, у якому зазначено, що вартість гонорару становить 2000 грн за одну годину роботи адвоката. Згідно з даними копії акту наданих послуг № 1 від 31.05.2024, вартість послуг становить 6000 грн. Отже, позивач довів отримання правничої допомоги, яка була пов`язана із розглядом цієї справи. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідач не подала. Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved