Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом з спадкодавцем [PERSON] , померлою [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] з 1973 року по день смерті останньої, а саме [INFO] . Зазначає, що [INFO] померла його мати [PERSON] , яка на день смерті мешкала в сщ.Лиманівка Лозівського району Харківської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки, 0,0690 га, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Спадкоємцем майна померлої є він як син спадкодавця, згідно заповіту, складеного на його ім`я, посвідченого Панютинського селищною радою міста Лозова Харківської області 14.06.2012, за реєстром №179. Чоловік спадкодавця [PERSON] , помер [INFO] . Інших спадкоємців, передбачених законодавством, у спадкодавця немає. В даний час він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що ним було попущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та не надані документи, які підтверджують, що він, як спадкоємець, проживав постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Зазначає, що він разом з матір`ю вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільні права та обов`язки, що підтверджується показами свідків. Він продовжує мешкати у зазначеному будинку і до цього часу, доглядає будинок, користується присадибною ділянкою. Після смерті матері він здійснив її поховання, сплатив за всі ритуальні послуги. Він вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки від спадщини не відмовлявся та фактично вступив у володіння та управління спадковим майном. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, надала клопотання про розгляд справи за відсутності представника Лозівської міської ради Харківської області за наявними в матеріалах справи документами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Заявник [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані: [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.01.1972 року. 20.07.1978 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого повторно 29.09.2000 року. [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.12.1992 року. [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.01.2023 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , та який їй належав на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності посвідченого Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області, 06.07.1973 року, за реєстром №2466, зареєстрованого у Лозівському бюро технічної інвентаризації 28.02.1991 року; земельної ділянки 0,0690 га, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та яка належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯК №594165, виданого Панютинською селищною радою у місті Лозова Харківської області, зареєстрованого за №011067700020, 09.04.2010 року. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 14.06.2012 року Удовіченко І.О., секретарем Панютинської селищної ради міста Лозова Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №179, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося заповіла [PERSON] . З копії спадкової справи №43/2025 заведеної 18.03.2025 року після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вбачається, що до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завади М.В. 18.03.2025 року звернувся [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Завада М.В. від 18.03.2025 року у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] відмовлено у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутністю документів, які підтверджують постійне проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини Заявник є спадкоємцем майна померлої [PERSON] , інших спадкоємців немає ні по закону, ні по заповіту. Факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується актом складеним свідками: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які підтверджують, що заявник дійсно постійно проживала зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , з 1973 року до дня її смерті. Вказали, що заявник продовжує мешкати у цьому будинку і до цього часу, доглядає за ним, користується присадибною ділянкою. Вони з матір`ю вели спільне господарство, мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом. За життя [PERSON] потребувала постійного догляду та допомоги. [PERSON] завжди піклувався про матір, доглядав її до смерті. Після смерті матері, [PERSON] займався її похованням, встановив надгробну плиту, доглядає за могилами батьків. На підставі п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до правового висновку, висловленого у Постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі №484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Згідно з ч. 1 ст.1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі вище викладеного, суд вважає доведеним, що [PERSON] постійно проживав зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 1973 року по день смерті останньої, а саме [INFO] .

Outcome: approved