Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує на те, що 15.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір №002-03785-150713 згідно умов якого відповідач отримала кредит в розмірі 15000,00 гривень. 02 червня 2020 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» було укладено договір № 2253/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, згідно умов якого ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» набуло права вимоги стягнення за кредитним договором № 002-03785-150713 з [PERSON] . Відповідач порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 53689,50 грн., яка складається з основної суми заборгованості 11863,87 грн.; заборгованості за нарахованими процентами по кредиту 39176,75 грн.; суми 3 % річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 615,71 грн.; суми 3 % річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 2033,17, грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 2684 гривень судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але до його початку надала заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та [PERSON] укладено договір кредитування №002-03785-150713 від 15.07.2013 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит в розмірі 15000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 02 червня 2020 року між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» було укладено договір № 2253/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, згідно умов якого ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» набуло права вимоги стягнення за кредитним договором №002-03785-150713 від 15.07.2013. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, має заборгованість у розмірі 53689,50 грн., яка складається з основної суми заборгованості 11863,87 грн.; заборгованості за нарахованими процентами по кредиту 39176,75 грн.; суми 3 % річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту 615,71 грн.; суми 3 % річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків 2033,17, грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054\~ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи викладене, а також визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №002-03785-150713 від 15.07.2013 р. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду із вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, з урахуванням положень частин 1 статей 141 та 142 ЦПК України, суд приходить до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 1514,00 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved