Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

У лютому 2025 року позивач звернувся\~\~до суду з указаним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що 13.03.2024 між ним та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № 219835347, за яким забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Volkswagen Passat CC», д.н.з. [NUMBER] . У м. Житомирі, по вул. Вокзальній 30.03.2024 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля під керуванням відповідача та транспортного засобу марки «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який було пошкоджено з вини відповідача згідно постанови Корольовського районного суду міста Житомира від 19.09.2024 у справі № 296/4162/24. Крім того, в рамках зазначеної адміністративної справи складено висновок експерта від 15.08.2024, яким встановлено обопільну вину обох водіїв у настанні ДТП. Також, як зазначено в позовній заяві, на підставі страхового акту № 4.24.00446-1 та заяви про виплату страхового відшкодування власнику автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 38581,25 грн з урахуванням того, винними в ДТП є двоє осіб. Так як водій забезпеченого транспортного засобу керував ним на момент ДТП без права керування транспортним засобом відповідної категорії, то на підставі п. п. «б» п. п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача на суму сплаченого страхового відшкодування. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 38581,25 грн виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та сплачений судовий збір за подання позову в сумі 3028,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій до суду заяві виклав прохання проводити розгляд справи в його відсутності, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ \~ Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Судом встановлено, що 13.03.2024 між позивачем та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) № 219835347, за яким забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Volkswagen Passat CC», д.н.з. [NUMBER] (а. с. 19). Згідно договору страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 160000,00 грн. Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 19.09.2024 у справі № 296/4162/24 (а. с. 22, 23) встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 745595 від 25.04.2024 водій [PERSON] 30 березня 2024 року о 17 год. 01 хв. по вул. Вокзальній, 11, в м. Житомирі, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», державний номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався попереду. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які не підпадають під кримінальну відповідальність. Як зазначено в постанові, [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. За положеннями ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином,\~винуватість [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленою судом і доказуванню не підлягає. Судовим експертом Житомирського НДЕКЦ МВС України Бондарем В.В. складено висновок експерта № СЕ-19/106-24/10080-ІТ від 15.08.2024, згідно якого в заданій дорожньо-транспортній ситуації в діях водія автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п. 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди, а також в діях водія автомобіля марки «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 25-40). 04.04.2024 до позивача звернувся потерпілий [PERSON] як власник транспортного засобу марки «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] із заявою про виплату йому страхового відшкодування (а. с. 44, 78). На підставі звіту № 4186 про оцінку КТЗ марки «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , складеного 17.04.2024 оцінювачем [PERSON] та ФОП [PERSON] , відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику зазначеного автомобіля в результаті пошкодження при ДТП складає 77162,49 грн, страхового акту № 4.24.00446/1-2 від 08.10.2024, яким визначено розмір страхового відшкодування потерпілому [PERSON] у розмірі 38581,25 грн, позивач сплатив потерпілому страхове відшкодування в сумі 38581,25, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 68822512 від 07.11.2024 (а. с. 48-69, 79, 80). Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого і відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно абзацу «б» п. п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права керування транспортним засобом відповідної категорії. Доводи сторони позивача стосовно того, що на момент ДТП відповідач здійснював керування марки «Volkswagen Passat CC», д.н.з. [NUMBER] без права керування транспортним засобом відповідної категорії підтверджуються довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 3024092447550479 від 30.03.2024, де в графі щодо водія [PERSON] відсутні відомості про видане йому посвідчення водія. Встановивши, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний [PERSON] транспортний засіб, сталася з вини відповідача та водія іншого транспортного засобу, і [PERSON] як водій забезпеченого транспортного засобу на момент ДТП керував транспортним засобом без права керування ним, а страховиком здійснено виплату потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 38581,25 грн, тобто половини загального розміру вартості матеріального збитку в розмірі 77162,49 грн, яка не відшкодована страховику відповідачем, тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу суми виплаченого страхового відшкодування. За положеннями ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 3028,00 грн, сплачений позивачем за подання до суду позовної заяви за вимогою майнового характеру.

Outcome: approved