Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

30.01.2025 позивач -ТОВ «Іннова фінанс» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між ТОВ «Іннова фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання коштів у позику. Позивач взяті на себе зобов`язання виконало, надало відповідачу кошти у позику, в свою чергу відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, не повернув грошові кошти. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача 43659,00 грн та судові витрати. 30.01.2025 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано в провадження судді Семіряд І.В. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлено запит. 31.01.2025 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, вирішено здійснювати розгляд (формування та зберігання) судової справи у змішаній (паперовій та електронній формі). ЗУ «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменувань місцевих загальних судів» № 4273-IX від 26.02.2025, який набрав чинності 25.04.2025, змінено найменування місцевих загальних судів, зокрема Дзержинський районний суд м. Харкова змінено на Шевченківський районний суд м. Харкова. Зміна найменування місцевого загального суду не призвела до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду. Представник позивача до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістила. При цьому відповідачем 10.03.2025 надано заяву про відкладення розгляду справи та про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату нею заборгованості на загальну суму 4355 грн. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 09.07.2024 між ТОВ «Іннова фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику №4575140724, вказаний договір зберігається у матеріалах справи як в електронній формі так і письмовій формі. Відповідно до п 2.3 договору - сума кредиту становить 9800 грн. Згідно з п. 2.5 договору - строку кредиту (строк дії договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 днів. Вказаним договором сторонами погоджено, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандарта процента ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 2.5 цього договору. Знижена процента ставка 0,9% в день та застосовується, якщо позичальник 08.08.2024 сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу (п. 2.6 договору). Також, за умовами договору, а саме п. 3.1 - кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] . Дата надання кредиту 09.07.2024 (п. 3.2 договору). Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту між сторонами погоджено графік платежів. [PERSON] підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового ідентифікатора 9075, який відповідач убуло направлено позивачем на номер телефону, зазначений останню у анкеті клієнта. Наданою позивачем анкетою клієнта, яка зберігається у матеріалах справи як в електронній формі так і письмовій формі, підтверджується, що при зверненні до ТОВ «Іннова фінанс» [PERSON] надала кредиту свої дані, а саме зазначила прізвище, ім`я та по батьків, адресу реєстрації та проживання, РНОКПП, серію та номер паспорту, дату народження, а також заповнила інформацію щодо бажаного кредиту, де вказала, що сума бажаного кредиту 9800 грн, дата отримання кредиту 09.07.2024 та вказала адресу електронної пошти. На підтвердження перерахування коштів позивачем надано квитанцію до платіжної інструкції №19913-1354-121764316. Вказаною квитанцією підтверджується, що 09.07.2024 о 13-01 год. у терміналі №154 здійснено переказ на суму 9800 грн, платник ТОВ «Іннова Фінанс», отримувач Раййфайзен банк аваль, призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «Іннова фінанс», поповнення карток [NUMBER] , номер телефону [NUMBER] . Квитанція зберігається у матеріалах справи як в електронній формі так і письмовій формі. Отже, на виконання умов вказаного кредитного договору ТОВ «Іннова фінанс» перерахувало на картковий рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 9800 грн. У свою чергу, позичальник взяті на себе зобов`язання своєчасно сплачувати грошові кошти та відсотки за користування кредитом, повернути кредит у визначений термін, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору, не виконав. Згідно із розрахунком заборгованості складено ТОВ «Іннова фінанс», який зберігається у матеріалах справи як у електронній формі так і у паперовій формі, [PERSON] має заборгованість за кредитом у загальній сумі 38102 грн, з яких 4900 неустойка, 24549 грн - проценти, 9800 грн - тіло кредиту. Розрахунок виконаний за період з 09.07.2024 по 22.01.2025. при цьому, нарахування відсотків у період з 09.07.2024 по 08.08.2024 здійснювалося за ставкою 0,9%, а за період з 09.07.2024 по 22.01.2025 за ставкою 1,5%. За змістом ч.1ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 ЗУ « Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України уразі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ч. 1 ст.1048 та ч. 1ст.1054 ЦК України передбачають, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Отже, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з невиконанням умов договору у [PERSON] перед ТОВ «Іннова фінанс» утворився борг, який складається з 9800 грн - тіло кредиту, 2646 грн відсотки, нараховані за ставкою 0,9% за період з 09.07.2024 по 09.08.2024 та 24402 грн відсотки, нараховані за ставкою за період 1,55 за період з 10.08.2024 по 22.01.2025. При цьому, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком як заборгованості за тіло кредитом, так і з розрахунком заборгованості за відсотками, адже він проведено коректно та відповідає умовам договору. Так, позивачем здійснено нарахування відсотків за зниженою відсотковою ставкою - 0,9% у розмірі 2646 грн за період з 09.07.2024 по 08.08.2024, що відповідає п. 2.6.2 договору), нарахування відсотків за ставкою 1,5% проведено за період 09.08.2024 по 22.01.2025 - 24549 грн. Нарахування вказаних відсотків проведено в межах дії договору, адже сторонами було погоджено, що строк дії договору становить 360 днів (п.2.5 договору). Щодо стягнення неустойки у розмірі 4900 грн. 17.03.2022 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 18 такого змісту: "18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Загальновідомим є факт того, що відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє до теперішнього часу. З укладено між ТОВ «Іннова фінанс» та [PERSON] укладено договір 09.07.2024, тобто під час дії воєнного стану, нарахування неустойки позивачем здійснено під час діє воєнного стану, у зв`язку з чим [PERSON] звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки, позовні вимоги ТОВ «Іннова фінанс» в цій частині не підлягають до задоволення. Також, матеріали справи містять дані про часткове виконання відповідачем умов договору. Так, наданий позивачем розрахунок заборгованості. Містить суму погашення заборгованості (оплата позичальником) 1000 грн та 2793 грн, у загальній сумі 3793 грн. Вказане зазначено позивачем і у позовній заяві. Окрім того, [PERSON] 10.03.2025 до суду надіслала заяву, до якої додала квитанції погашення заборгованості перед ТОВ «Іннова фінанс», так квитанція №1.103266115.1 від 08.03.2025 підтверджує сплату на користь позивача відповідачем 880 грн, квитанція №2.99590851.1 від 27.02.2025 - 1485 грн, квитанція №1.97865619.1 від 23.02.2025 - 190 грн, квитанція №1.101963033.1 від 05.03 2025 - 1800 грн. Отже, відповідачем у загальній сумі здійснено плату за кредитом на суму 8148 грн (1000+2793+880+1485+190+1800). Вказана сума підлягає врахуванню при стягненню заборгованості. З урахуванням викладено суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 9800 грн - тіло кредиту, 24549 грн - відсотки, нараховані за ставкою 1,5%, 2646 грн - відсотки, нараховані за ставкою 0,9%, у загальній сумі 36995 грн та з урахуванням здійснення відповідачем плати за кредитом у загальній сумі 8148 грн, яка підлягає з вирахуванню з загальної суми заборгованості на користь позивача підлягає стягненню 28847 грн (36995 грн - 8148 грн). Щодо паспорту споживчого кредиту, який надано позивачем. Термін «паспорт споживчого кредиту» визначається у ЗУ «Про споживче кредитування» в розділі II «Інформаційне забезпечення договору про споживчий кредит та дії, що передують його укладенню» та у Додатку 1 зі стандартизованою формою такого паспорта. Приписи про умови договору про споживчий кредит, його форму, порядок укладення та розірвання визначені у розділі ІІІ «Договір про споживчий кредит» цього Закону. До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1734-VIII)). З огляду на ці приписи паспорт споживчого кредиту є довідкою для споживача про умови кредитування, з якими банк зобов`язаний його ознайомити для прийняття споживачем усвідомленого рішення про наступне укладення кредитного договору. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2021 року у справі № 201/10403/19 вказано, що положення Закону № 1734-VIII допускають те, що укладення договору про споживчий кредит може бути пов`язане з необхідністю отримання споживачем додаткових чи супутніх послуг кредитодавця або третіх осіб, але вимагають, щоби відомості про це були відображені у паспорті споживчого кредиту, з яким кредитодавець має ознайомити позичальника у письмовій формі до укладення договору про споживчий кредит. Інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, зокрема розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються за невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит, має бути зазначена у такому договорі. Враховуючи, що Паспорт споживчого кредиту є інформацією, тобто довідкою для споживача, дана інформація, яка зазначена у паспорті, не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, пропорційно до задоволених вимог. При звернені до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги заявлено вимоги у сумі 41895 грн (9800 грн+24549 грн+2646 грн), судом задоволено позов на суму 28847 грн, що становить 68,9% від ціни позову. Отже, судовий збір підлягає стягненню у розмірі 68,9%, що становить 1669 грн (2422,40 грн *68,9%). На підставі викладеного,

Outcome: partial