Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

17.03.2025 до Літинського районного суду Вінницької області із вищезазначеним позовом звернувся представник позивача адвокат Данилюк П.П. уповноважений представляти інтереси позивачки на підставі ордеру серії АВ № 1190218 від 16.02.2025 (а.с. 21) мотивуючи його тим, що [INFO] померла [PERSON] .. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку по [ADDRESS] , що знаходяться на території Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області. Коли позивачка звернулася до Літинської державної нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право власності на вказане майно після смерті баби, їй було відмовлено у його видачі по причині відсутності правовстановлюючих документів. У інший спосіб позивачка не має можливості оформити дане спадкове майно, після смерті баби, тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Відтак представник просив визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився. Її представник - адвокат Данилюк П.П. подав до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи провести у відсутність позивача та її представника. Позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити. Судові витрати просить залишити за позивачем (а.с. 50). Також вказаною заявою просив долучити до матеріалів справи додаткові докази. Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надіслали на електронну адресу суду листа, відповідно до якого просили розгляд справи проводити у відсутність представника селищної ради. Проти заявленого позову не заперечують (а.с. 28). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 7) [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 8) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 9) 28.09.1986 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 10) батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтвом про шлюб (а.с. 11) зазначається про те, що [PERSON] та [PERSON] 25.09.2010 зареєстрували шлюб. Довідкою Літинської державної нотаріальної контори за № 74/02-14 від 30.01.2025 (а.с. 12) зазначається про те, що відповідно до даних спадкової справи № 414/2011 [PERSON] , [INFO] , є єдиним спадкоємцем за законом після смерті баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначена інформація підтверджується також матеріалами спадкової справи витребуваної судом (а.с. 36-49). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 13) [PERSON] успадкувала земельну ділянку із кадастровим номером 0522480400:02:000:0225 площею 1,2517 га після смерті [INFO] [PERSON] . Довідкою Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 89 від 04.02.2025 (а.с. 15), земельна ділянка загальною площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, (присадибна ділянка) в [ADDRESS] , не приватизована. Державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. На даній земельній ділянці знаходиться житловий будинок, згідно погосподарського обліку власником якого була [PERSON] . Згідно виписки з погосподарської книги Багриновецького старостинського округу Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 88 від 04.02.2025 (а.с. 16) [PERSON] , 1931 року народження, являється власником житлового будинку по [ADDRESS] . Технічним паспортом (а.с. 17-19) зазначається технічна характеристика будинку по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області за № 364 від 29.04.2025 (а.с. 51) земельна ділянка загальною площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою [ADDRESS] , знаходиться у користуванні [PERSON] , яка померла [INFO] . Вищевказана земельна ділянка у приватну власність нікому не передавалась, та правовстановлюючі документи на неї відсутні. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно п. 3.14 Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", № 296/5 від 22.02.2012 р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач не може нотаріально оформити свої спадкові права, тому суд вважає, що позов слід задовольнити у повному обсязі та визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] та складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] та рахується за [PERSON] , яка померла [INFO] , спадщину після смерті якої прийняла [PERSON] (спадкоємець за законом). Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати, за клопотанням представника позивача (а.с. 48) слід залишити за позивачем [PERSON] ..

Outcome: approved