Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~21 лютого 2025 року Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості. \~ \~ \~ \~Позовна заява мотивована тим, що 01.06.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №1001887293801, на підставі якого відповідач отримав кредит в сумі 15000,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання за цим договором і станом на 01.12.2024 у нього перед банком виникла заборгованість в сумі 17953,23 грн, яка складається з: 10037,41 грн сума заборгованості за кредитом; 2,12 грн сума заборгованості за відсотками; 7913,70 грн сума заборгованості за комісією. \~ \~ \~ \~Окрім того, 21.12.2021 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем укладено Кредитний договір №1002051857301, на підставі якого [PERSON] отримав кредит в сумі 25000,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання за цим договором і станом на 01.12.2024 у нього перед банком виникла заборгованість в сумі 41752,74 грн, яка складається з: 22795,41 грн сума заборгованості за кредитом; 4,83 грн сума заборгованості за відсотками; 18952,50 грн сума заборгованості за комісією. \~ \~ \~ \~Також 30.11.2019 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №2001471306901, на підставі якого відповідач отримав кредит в сумі 26928,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання за цим договором і станом на 01.12.2024 у нього перед банком виникла заборгованість в сумі 46108,55 грн, яка складається з: 26886,80 грн сума заборгованості за кредитом; 19221,75 грн сума заборгованості за відсотками. У зв`язку із існуючою заборгованістю, позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом про стягнення з відповідача заборгованості в загальній сумі 105814,52 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подала заяву від 03.04.2025, зі змісту якої вбачається, що вона просить позовні вимоги до відповідача задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи за його відсутності. Представником відповідача адвокатом Бєловою О.Є. 27.02.2025 поданий відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволені позовних вимог банку в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісією, що в загальній сумі становить 26866,20 грн. Відзив мотивований тим, що положенням кредитних договорів в частині обов`язку позичальника сплачувати щомісячну плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними в силу вимог закону України «Про захист прав споживачів». Суд, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 01 червня 2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом особистого підписання відповідачем заяви № 1001887293801 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 15 000,00 грн у вигляді споживчого кредиту строком на 36 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 2,99% річних. Спосіб надання споживчого кредиту - переказ на рахунок [NUMBER] . Сторонами погоджено графік платежів: дата платежу до 01 числа кожного календарного місяця, сума платежу 865,23 грн щомісяця та 865,05 грн останній платіж, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 448,50 грн щомісяця. До позовної заяви додано копію паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем, який містить аналогічну інформацію. На підтвердження факту надання кредиту та користування кредитними коштами банком до позовної заяви долучено платіжну інструкцію № ТR.49660588.161743.8810 від 01 червня 2021 року, з якої вбачається перерахування позивачем грошових коштів відповідачу в сумі 15000,00 грн з призначенням платежу - надання кредитних коштів за договором № 1001887293801 від 01 червня 2021 року за позикою [PERSON] . Також надано виписку/особовий рахунок з 01 червня 2021 року по 01 грудня 2024 року, з якої вбачається, що 01 червня 2021 року зараховано кредитні кошти в розмірі 15000,00 грн за договором № 1001887293801 від 01 червня 2021 року за позикою [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом [PERSON] станом на 01 грудня 2024 року має заборгованість за цим кредитним договором в розмірі 17953,23 грн, з яких 10037,41 грн заборгованість за кредитом; 2,12 грн заборгованість за процентами; 7913,70 грн заборгованість за комісією. Окрім того, 21 грудня 2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом особистого підписання відповідачем заяви № 1002051857301 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 25 000,00 грн у вигляді споживчого кредиту строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,99% річних. Спосіб надання споживчого кредиту видача готівкою через касу банку. Сторонами погоджено графік платежів: дата платежу до 21 числа кожного календарного місяця, сума платежу 2039,28 грн щомісяця та 2039,03 грн останній платіж, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 997,50 грн щомісяця. До позовної заяви додано копію паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем, який містить аналогічну інформацію. На підтвердження факту надання кредиту та користування кредитними коштами банком до позовної заяви долучено платіжну інструкцію № ТR.54733450.99353.8810 від 21 грудня 2021 року, з якої вбачається надання платіжних послуг відповідачу в сумі 25000,00 грн з призначенням платежу - надання кредитних коштів за договором № 1002051857301 від 21 грудня 2021 року за позикою [PERSON] . Також надано виписку/особовий рахунок з 21 грудня 2021 року по 01 грудня 2024 року, з якої вбачається, що 21 грудня 2021 року зараховано кредитні кошти в розмірі 25000,00 грн за договором 1002051857301 від 21 грудня 2021 року за позикою [PERSON] , а також в цей же день видача готівкових коштів за зазначеним кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом 1002051857301 від 21 грудня 2021 року [PERSON] станом на 01 грудня 2024 року має заборгованість за цим кредитним договором в розмірі 41752,74 грн, з яких 22795,41 грн заборгованість за кредитом; 4,83 грн заборгованість за процентами; 18952,50 грн заборгованість за комісією. Також встановлено, що 30 листопада 2019 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом особистого підписання відповідачем заяви № 2001471306901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якого відповідачу відкрито поточний рахунок та видано кредитку картку з кредитним лімітом в сумі 3000,00 грн, реальна річна процентна ставка складає 47,88%. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001471306901 від 30 листопада 2019 року діючий кредитний ліміт 03.03.2022 встановлений в сумі 26928,00 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом № 2001471306901 від 30 листопада 2019 року [PERSON] станом на 01 грудня 2024 року має заборгованість за цим кредитним договором в розмірі 46108,55 грн, з яких 26886,80 грн заборгованість за кредитом; 19221,75 грн заборгованість за процентами. Таким чином, встановлено, що між відповідачем та АТ «Перший Український Міжнародний Банк» укладено кредитні договори: 1002051857301 від 21 грудня 2021, № 1001887293801 від 01 червня 2021 року, № 2001471306901 від 30 листопада 2019 року, згідно з умовами яких позивач надав відповідачу кредитні кошти, якими відповідач користувався, а також те, що відповідач був обізнаний з умовами кожного з кредитних договорів, про що свідчить власноручний підпис відповідача. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 ЦК України). Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по сумі кредиту та по відсоткам. Що стосується нарахування комісії, суд виходить з наступного. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частини першої, другої та п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного Банку України постановою від 08 червня 2017 року №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (п. 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 461/2857/20. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що: «у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням та комісії за обслуговування кредиту, банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредитної заборгованості. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23. Зважаючи на викладене, вимоги банку щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за комісією в розмірі 26866,20 грн задоволенню не підлягають, з яких: 18952,50 грн заборгованість за комісією за договором 1002051857301 від 21 грудня 2021 року; 7913,70 грн заборгованість за комісією за договором № 1001887293801 від 01 червня 2021 року. Щодо розподілу судових витрат: Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України. Рішенням суду стягнуто на корить позивача 78\~948,32 грн, що становить 74,61 % від ціни позову, а тому з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1807,35 грн (2422,40 грн х 74,61 %).

Outcome: partial