Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 12 вересня 2022 року між [PERSON] та ТОВ «Селфі Кредит» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 410931, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 12\~000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, що передбачені кредитним договором. 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу № 01022024-1, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги у правовідносинах, які виникли на підставі кредитних договорів, у тому числі набуло право вимоги до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за договором № 410931 від 12.09.2022. Унаслідок невиконання належним чином кредитним зобов`язань, відповідач [PERSON] має заборгованість за кредитним договором № 410931 від 12.09.2022 у сумі 99\~383,93 грн, з яких: 11\~999,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; 87\~383,94 грн - заборгованість за відсотками. Указану заборгованість з метою захисту право нового кредитора, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Ухвалою суду від 27 лютого 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України. Згідно поданої до суду заяви, представник позивача Усенко М.І. просить справу розглянути за його відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] не повідомила причини неявки, відзиву на позов не подала. Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 12 вересня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 410931 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 12\~000,00 грн., погодивши строк кредиту 365 днів. Періодичність платежів зі сплатою процентів кожні 30 днів, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 2,2% в день, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору та правил. Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом На підставі\~договору факторингу\~№ 01022024-1\~від 01\~лютого 2024\~року,\~позивач ТОВ\~«ФК «Кредит-Капітал»\~є набувачем\~права вимоги\~заборгованості до\~відповідача [PERSON] за договором № 410931 від 12.09.2022. Згідно з частиною першої статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку порушеннями зобов`язань за договором № 410931 від 12.09.2022, відповідач [PERSON] має заборгованість у сумі 99\~383,93 грн, згідно наданого до суду стороною позивача розрахунку, не спростованого відповідачкою, з яких: -11\~999,99 грн - заборгованість за тілом кредиту; -87\~383,94 грн - заборгованість за відсотками. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). Оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, ураховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для стянення заборгованості у сумі 99\~383,93 грн. Вирішуючи вимоги про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно дост. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 8ст. 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000 грн., на підтвердження понесення яких представник позивача надав: копію договору № 0103 про надання правничої допомоги АО «Апологет» від 01.03.2024 року, укладеного з ТОВ «ФК «Кредит- Капітал». Послуги правничої допомоги за Договором зазначені кількістю годин - 6 год. 30 хв. та рахунком на оплату. Судом враховано, що розмір витрат на оплату послуг правової допомоги співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову, беручи до уваги ту обставину, що матеріали справи не містять клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні, тому вимоги про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн. підлягають до задоволення. Відповідно достатті 141 ЦПК України, з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Outcome: approved