Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. \~ \~ \~ \~19 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Пінг-Понг» звернулося до Лохвицького районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені вимoги позивача обгрунтовує тим, щo 22.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1952680, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» надало позичальнику грошові кошти в сумі 5000 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку, яка належить позичальнику. Договір було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. 09.10.2020 між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 03/10, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним Договором №1952680 від 22.02.2020. У свою чергу, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 1/15 від 24.01.2022, в тому числі за кредитним Договором №1952680 від 22.02.2020. Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» наділено правом грошової вимоги до відповідачки. Станом на час звернення до суду, строк повернення грошових коштів за договором настав, але відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами та інші, передбачені умовами договору, платежі не сплачує. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 17 250,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачки, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 6 000,00 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду\~від 20\~березня 2025\~року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача просив розгляд справи проводити у їх відсутності, про що вказав у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Відповідачка про розгляд справи повідомлялася шляхом направлення на її електронну адресу кореспонденції, зокрема : копії ухвали про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Вказані документи доставлено до електронної скриньки 20.03.2025. До того ж, на адресу зареєстрованого місця проживання відповідачки направлено кореспонденцію, а саме: копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Однак, вказана кореспонденція була повернута на адресу суду 08.04.2025 з відміткою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». \~ \~ \~ \~Крім того, відповідачка про розгляд судовї справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. \~ \~ \~ \~Згідно вимог\~ст. 128 ЦПК України\~відповідачка є такою, що належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, оскільки поштова кореспонденція направлялася відповідачці за місцем її реєстрації. Заяв та клопотань до суду не направляла, відзиву не подавала, підстав для відкладення розгляду справи немає. \~ \~ \~ \~Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходило. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що 22 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1952680, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» надало позичальнику грошові кошти в сумі 5000 грн., шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку, яка належить позичальнику (а.с.20-21). Договір було укладено в електронній формі шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 ЦК України. Відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання вказаного вище договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) грошових коштів на сайті позикодавця, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 5000,00 грн. (а.с. 29). \~ \~ \~ \~Позикодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. 09 жовтня 2020 року між ТОВ «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 03/10, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги до позичальників, в тому числі за кредитним Договором №1952680 від 22.02.2020, який був укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (а.с. 22-25). У свою чергу, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 1/15 від 24.01.2022, в тому числі за кредитним Договором №1952680 від 22.02.2020, який був укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] (а.с. 26-27). Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Пінг-Понг» наділено правом грошової вимоги до відповідачки [PERSON] . На час звернення до суду, відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами та інші, передбачені умовами договору, платежі не сплачує, а тому загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з [PERSON] , відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 16), становить 17250,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 11250,00 грн.; заборгованість за комісією -1000,00 грн.; заборгованість за пенею 0 грн. Норми права, які застосував суд. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Мотивована оцінка і висновки суду. З огляду на викладене, враховуючи вимоги статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що строк виконання зобов`язання настав, доказів повернення боргу станом на день розгляду справи відповідачкою не надано, як і не надано будь-яких інших доказів у підтвердження відсутності обов`язку зі сплати заявленої в позові заборгованості, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Пінг-Понг» заявленої заборгованості є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідачкою заявлений розмір заборгованості належними та допустимим доказами не спростований. Суд, оцінивши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум доведеним, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. \~ Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного. При зверненні до суду ТОВ "ФК "Пінг-Понг" було сплачено 2 422,40 грн. судового збору, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією від 10.03.2025 № 1952680 і підлягає стягненню з відповідачки, згідно вимог ст.141 ЦПК України (а.с. 2). \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Так, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Позивач просить стягнути з відповідачки понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн. та в підтвердження надав докази витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, зокрема: договір про надання правової допомоги №43657029 від 01.11.2024, укладений між адвокатом Білецьким Б.М. та ТОВ "Фінансова компанія "Пінг-Понг", детальний опис виконаних робіт за договором про надання правової допомоги №43657029 від 01.11.2024, додаткову угоду до договору про надання правової допомоги №1952680 від 03.03.2025, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5618/10 (а.с. 13, 17-19, 28, 37). \~ \~ \~ \~Із правової позиції Великої Палати Верховного Суду вбачаєтться, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), a також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були тaкi витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обгрунтованою (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12- 171гс19). \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) у своїх рішеннях від 12 жовтня 2006 pоку y справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначив, що присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фaктичними і неминучими, a їхній розмір обгрунтованим. У рішенні ЕСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, якi мають розумний розмір. Суд, враховуючи вищезазначене, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг тa витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності тa співрозмірності, вважає за можливе стягнути з вiдпoвiдaчки на користь позивача 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на пpaвничy допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витpaт для цієї cпpaви. Ha підставі викладеного та

Outcome: approved