Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про оголошення фізичної особи - [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~померлим.\~Свої вимоги\~мотивує тим,\~що останній\~є його\~рідним братом\~таз 70-х років постійно мешкав на території Російської Федерації. Протягом багатьох років вони підтримували дуже тісні родинні відносини, листувалися, дзвонили один одному, інколи брат навідував заявника в Україні, в період своєї відпустки. [INFO] помер їх батько [PERSON] . У вересні-жовтні місяці 2012 року він востаннє бачився та спілкувався з братом. На той час [PERSON] приїздив до України оформлювати спадщину після померлого батька, у вигляді житлової квартири, що розташована по [ADDRESS] . Оформивши спадок, [PERSON] передав йому технічний паспорт на вказане житло, щоб він мав змогу вільно користуватися квартирою, та виїхав за межі України. З того часу зв`язок з ним перервався. Протягом тривалого часу він намагався розшукати свого рідного брата через соціальні мережі, однак не вдалося знайти жодної інформації з цього приводу. Отже, понад одинадцять років його брат [PERSON] жодного разу за місцем знаходження нерухомого майна у вигляді житлової квартири у м. Олександрія не з`являвся, на зв`язок ні з ким не виходив, зареєстрованим не значиться. Пошуки брата через ГУНП в Кіровоградській області Олександрійський РВП результатів також не принесли, про що свідчить лист-повідомлення від 03.08.2023 р. За №П-461/1/4-13. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.03.2024 року по справі №398/68/24 [PERSON] , [INFO] визнано безвісно відсутнім. В даний час у заявника виникла потреба в укладенні договору з енергопостачальною компанією, однак він не може цього зробити, оскільки не є власником вказаного житла. Тому вимушений звернутися до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою. В майбутньому йому доведеться розпоряджатися вищевказаною квартирою, оскільки ймовірно мій брат помер, бо жодні заходи по його розшуку результатів не принесли, однак здійснити це він не матиме змоги, оскільки в Україні актовий запис про його смерть не складено. В разі встановлення факту смерті його брата [PERSON] - відкривається спадщина, на яку він матиме право. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.03.2025 року у справі відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився. Його представник адвокат Кошеленко А.В. підтримала заяву про оголошення особи померлою та посилаючись на обставини викладені в ній просила задовольнити. Свідок [PERSON] , мешканець будинку [ADDRESS] , суду показав, що мешкає в квартирі [ADDRESS] та знає [PERSON] , брата [PERSON] . В квартирі [ADDRESS] мешкає син [PERSON] з родиною. [PERSON] востаннє бачив 15 років тому, коли він приїздив в Україну. Знає, що [PERSON] є військовослужбовцем та живе в росії, де саме не знає. Свідок [PERSON] , мешканець будинку [ADDRESS] , суду показав, що мешкає в квартирі [ADDRESS] та знає [PERSON] , [PERSON] є рідним братом останнього. [PERSON] востаннє бачив 15 років тому, коли він з дружиною приїздив з росії в гості до [PERSON] . Між братами були нормальні стосунки. Квартира [ADDRESS] належала їх батькам, а зараз в ній мешкає син [PERSON] з родиною. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.23). Заслухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно ч.1 ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Як слідує з ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. В тексті заяви заявник вказує, що оголошення померлим [PERSON] йому необхідне для оформлення квартири, що розташована по [ADDRESS] , в порядку спадкування. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1,ч.2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В судовому засіданні з пояснень представника заявника та показів свідків встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянином російської федерації, з 1970-х років постійно мешкав на території російської федерації та має родину. Після смерті [INFO] батька [PERSON] , [PERSON] отримав у спадщину квартиру [ADDRESS] . Будучи військовослужбовцем, [PERSON] не приїздив до міста Олександрія, зі слів заявника з 2012 року. При цьому посилаючись на тісний зв`язок і гарні стосунки з братом, заявник стверджує, що не обізнаний про його місце мешкання та долю. Попри те, що свідки в судовому засіданні показали, що [PERSON] постійно мешкав на території російської федерації та мав родину. Дружина була разом з ним в успадкованій квартирі. Як зазначалося вище, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Відповідно до ст.1 Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні є Посвідка на постійне проживання. В ході судового розгляду справи відомостей про те, що постійним місцем проживання [PERSON] була квартира [ADDRESS] , суду не надано. Більш того сам заявник стверджує, що його брат [PERSON] з 1970-х років мешкав на території росії, що також підтвердили свідки в судовому засіданні. Цілком логічно розшукові дії проводити саме на території російської федерації. На території України розшукові дії уповноваженими державними органами не проводилися, оперативно-розшукова справа не заводилася. Лист-повідомлення №П-461/1/4-13 від 03.08.2023 року Олександрійського РВП наданий суду свідчить лише про те, що [PERSON] відсутній за адресою: [ADDRESS] , оскільки виїхав за межі України до російської федерації. Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] про оголошення фізичної особи померлою задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed