Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Представник [PERSON] - \~адвокат Кукарека К.С. звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. від 26.04.2023 року. Зобов`язати приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Смоліну І.В. витребувати інформацію про спадкове майно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього чи у інший передбачений законом спосіб. Зобов`язати приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Смоліну І.В., видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємиці [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно, що складається з частки житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адесою: [ADDRESS] ; частки земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, кадастовий номер 3210700000:08:001:0014, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 1/8 частки житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адесою: [ADDRESS] ; 3/24 часток земельної ділянки загальною площею 0,2500 га, кадастовий номер 3221488603:03:003:0012, яка знаходиться за адесою: [ADDRESS] ; 1/8 частки земельної ділянки загальною площею 5,7201 га, кадастовий номер 3221488600:06:002:0013, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський (був. Васильківський) район, Шевченківська с/рада. Заповіту після своєї смерті спадкодавець не залишив. Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Смоліною І.В. заведено спадкову справу після смерті батька позивача №40/2022. Позивач своєчасно звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте відповідач винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через ненадання документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Вказану постанову позивач, вважає такою, що прийнята з порушенням прав позивача як спадкодавця, оскільки спадкове майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.06.2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху з наданням позивачу строку протягом десяти днів з дня її отримання для усунення недоліків позову (т.1 а.с. 11-12). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2023 року справу прийнято до провадження та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с.44). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2023 року відмовлено у задоволенні клопотання представника [PERSON] [PERSON] про зупинення провадження (т. 1 а.с. 158-159). Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.09.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті (т. 1 а.с.160-162). 04.12.2023, 13.05.2024 року представник позивача подала додаткові пояснення у справі, в яких зазначила, що [PERSON] помер [INFO] вдома в [ADDRESS] , в присутності [PERSON] . Дружина померлого [PERSON] на той час проходила стаціонарне лікування з 28.04.2021 року по 12.05.2021 року. Внаслідок наявного захворювання, в [PERSON] з`явились прояви порушення свідомості, орієнтації в часі, просторі, порушення мови, пам`яті, загальмованість, галюцинації, неможливість самостійно обслуговувати себе. Догляд за матір`ю здійснювала дочка [PERSON] , яка не надавала належного догляду, лікування матері. 01.12.2022 року приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Смоліна І.В. прийняла від [PERSON] , яка перебувала в явно хворобливому стані здоров`я, заяву про відмову від спадщини померлого чоловіка та заяву про виділ зі спадкової маси, частини спільно набутого майна подружжя. [PERSON] , перебуваючи в стані, в якому не могла усвідомлювати значення своїх дій, підписала всі необхідні документи. 12.01.2023 року приватний нотаріус Смоліна І.В. здійснила державну реєстрацію права власності на частину земельної ділянки кадастровий номер 3210700000:08:001:0014 та частину будинку за померлим [PERSON] на підставі державного акту про право власності на землю від 08.06.2011 року, хоча померлому вказана земельна ділянка та будинок належала в розмірі 100%. Тобто, відповідачем порушено Закон при здійсненні державної реєстрації, що призвело до зменшення спадкової маси майна за померлим [PERSON] , шляхом внесення до Державного реєстру неправдивих відомостей щодо перебування у його власності лише частини майна, чим порушила майнові права позивача, як спадкоємця. Позовні вимоги просить задовольнити (т.1 а.с. 169-173, т. 2 а.с. 1-3). 30.09.2024 приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Смоліна І.В. подала до суду пояснення, в яких зазначила, що позовні вимоги не визнає, зазначає, що 05.04.2023 року позивач подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . 26.04.2023 року [PERSON] подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на все майно, що залишилось на день смерті спадкодавця. При цьому, документи, необхідні для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину на все майно, позивач не надала. [PERSON] було запропоновано надати нотаріусу необхідні документи для оформлення права на спадщину. Позивач вказаних документів не надала. Спадкоємцю було роз`яснено про неможливість видачі свідоцтва на спадкове майно та відкладення видачі свідоцтва на строк, що не перевищує один місяць, відповідно до до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про нотаріат». Також було повідомлено про можливість отримання свідоцтва на 1/3 частку частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за аресою: [ADDRESS] , та на 1/3 частку частки земельної ділянки загальною площею 1,1000 га, кадастровий номер 3210700000:08:001:0014, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , оскільки правовстановлюючі документи наявні в спадковій справі. [PERSON] відмовилась від отримання свідоцтва про право на спадщину та наполягала на видачі свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно або винесення постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії для звернення до суду. 23.04.2023 року приватний нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з наступних причин: спадкоємцем не надані документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно; наявність інших спадкоємців, а саме доньки спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину, та дружини спадкодавця [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] , у зв`язку з чим позивач право на спадкування всього майна не отримала. Вказана відмова у вчиненні нотаріальної дії є правомірною та обгрунтованою. Також, 29.06.2023 року на адресу проживання позивача було направлено повідомлення про призначення часу для видачі свідоцтв про право на спадщину на її ім`я [PERSON] на 1/3 частку всього спадкового майна. 05.02.2025 року представник позивача подала додаткові пояснення у справі, зазначила, що в матеріалах спадкової справи після смерті [PERSON] , наявні дві заяви [PERSON] від 12.01.2023 року та 01.12.2022 року, які суперечать одна одній в частині відмови у праві спадкування за померлим чоловіком на користь доньок. Зокрема, у заяві від 01.12.2022 року [PERSON] заявляє про відмову від спадкування на користь [PERSON] , у заяві від 12.01.2023 року [PERSON] вказує, що спадкоємцями є її дві доньки [PERSON] та [PERSON] . Заява від 12.01.2023 року не відповідає вимогам Інструкції з вчинення нотаріальних дій. [PERSON] не було роз`яснено усі наслідки підписання таких заяв. Приватним нотаріусом Смоліною І.В. було вчинено дії, в результаті яких [PERSON] , не усвідомлюючи значення своїх дій, була позбавлена власності на все майно. Право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] отримала лише [PERSON] . Позивачу безпідставно відмовлено в отриманні свідоцтва на спадщину. Відповідач діяла недобросовісно та протиправно, позовна заява підлягає задоволенню, а також просить постановити окрему ухвалу про наявність в діях приватного нотаріуса Смоліної І.В. та [PERSON] дій за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 135, 190, 366, 358 КК України, після чого направити до прокуратури та органу слідства (т. 2 а.с. 94-96). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити та скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язати приватного нотаріуса видати свідоцтво про прийняття спадщини за законом, зобов`язати\~приватного нотаріуса витребувати інформацію про спадкове майно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд,\~на підставі\~повно і\~всебічно з`ясованих\~обставин цієї\~справи,\~на які\~позивач послався\~як на\~підставу своїх\~вимог,\~що викладені\~у позовній\~заяві та\~підтверджені доданими\~до неї\~доказами,\~які були\~досліджені судом,\~враховуючи заперечення\~відповідача,\~пояснення представника\~позивача,\~на засадах\~верховенства права,\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права,\~прийшов до\~висновку про\~можливість постановлення\~по справі\~рішення та\~відмови у\~задоволенні позовних\~вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1\~ст.81\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (т. 1 а.с. 21). 01.12.2022 року приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліною І.В. здійснено реєстрацію спадкової справи №40/2022 спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до копії спадкової справи №40/2022 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. звернулися: 01.12.2022 року [PERSON] , яка є донькою померлого, [INFO] [PERSON] , яка є донькою померлого, [INFO] [PERSON] , яка є онукою померлого. Також, [INFO] [PERSON] , яка є дружиною померлого, подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] , 12.01.2023 року [PERSON] подала заяву про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні на частку житлового будинку та на частку земельної ділянки, оскільки дане майно набуто померлим за час перебування в зареєстрованому шлюбі (т. 1а.с. 51-151). 26.04.2023 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Васильківської міської нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно, яке залишилось на день смерті спадкодавця. Постановою приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. від 26.04.2023 року №60/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно спадкодавця [PERSON] , оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України. Також у постанові зазначено, що спадкодавцем не надані документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно, що порушує вимоги п.п. 4.19, п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (т. 1 а.с. 8-9). Закон України\~«Про нотаріат» (далі також- Закон), є спеціальним законому даному виді правовідносин, а тому у своїй діяльності нотаріус повинен керуватися ним. Частиною 1\~ст. 1 Закону\~встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим\~Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною 2\~ст. 1 Закону\~передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Згідно зі статтею 50 Закону, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Як наголошується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ із посиланням на Постанову Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року №2, можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій. Тлумачення статті 50 Закону свідчить, що слід розмежовувати оскарження: 1) нотаріальної дії, 2) відмови у вчиненні нотаріальної дії; 3) нотаріального акта. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.34 Закону, нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, зокрема, видають свідоцтва про право на спадщину. Як випливає з п. 9 ч. 1\~ст. 49 Закону, підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки цим Законом. Перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у\~ст. 49 Закону, не є вичерпним. За наявності умов, передбачених 49\~Закону\~на нотаріуса покладається завдання, по-перше, відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо вона суперечить вимогам чинного законодавства; по-друге, обґрунтувати своє рішення на підставі норм чинного законодавства. Згідно з п.п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України № 296/5 від 22.02.2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Пунктом 4.14. Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину визначено, що нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні. Перевіряючи законність дій нотаріуса, суддя повинен детально вивчити\~закон, на підставі якого діяв нотаріус чи інша посадова особа, уповноважена на вчинення нотаріальної дії, дослідити всі докази і з`ясувати обставини, що мають значення для справи. Це, у свою чергу, дає суду можливість винести законне й обґрунтоване рішення. Предметом доказування під час судового розгляду у справах про оскарження нотаріальних дій або про відмову в їх вчиненні є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами у справах щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні можуть бути документи, що стосуються вчиненої нотаріальної дії (оригінали нотаріально посвідченого договору, заповіту, свідоцтва про право на спадщину, про право власності на частку в спільному майні подружжя, довіреності, інші документи, видані нотаріусами; документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника, тощо); постанова нотаріуса або відповідний акт посадової особи, яка вчиняє нотаріальні дії, про відмову вчинити дану нотаріальну дію; документи, які заявник просив засвідчити або посвідчити. Згідно ст.66 Закону, на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ч. 1\~ст. 67 Закону, свідоцтво проправо наспадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину впорядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`яв сіх спадкоємці вабо за їх бажанням кожному з них окремо. Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку може бути видане уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за\~законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення\~на підставі правовстановлюючих документів (правочинів щодо відчуження земельної ділянки, свідоцтва про право на спадщину), державного акта на право власності на землю. Свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, що підлягає реєстрації (крім земельної ділянки), може бути видане уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування спадкоємцям першої та другої черги за законом (як у випадку спадкування ними за\~законом, так і у випадку спадкування ними за заповітом) і за правом представлення\~на підставі правовстановлюючих документів та довідки зазначеного органу місцевого самоврядування з викладенням характеристики будівлі, на яку видається свідоцтво. Згідно з підпунктом 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Згідно з пунктом 4.14. Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за\~законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений\~законом\~спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Таким чином, підставами для визнання нотаріальної дії незаконною є невідповідність здійснення такої дії чинному законодавству та порушення процедури здійснення нотаріальної дії. Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач прийняла спадщину у встановленому законодавством порядку після смерті батька [PERSON] , але не надала нотаріусу правовстановлюючі документи щодо належності майна спадкодавцю, у призначений день і час нотаріусом про отримання свідоцтва на частину спадкового майна не отримала його, що позбавляє право нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину згідно\~Закону «Про нотаріат», тому нотаріусом було їй відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за\~законом, з огляду на що суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії відсутні. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 березня 2018 року у справі№ 754/16825/15-ц (провадження № 61-3156св18) викладено висновок, що суд не може зобов`язати нотаріальну контору видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат». У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 (провадження\~№ 61-40053св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта. А тому вимоги про зобов`язання приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліну І.В. видати свідоцтво про право на спадщину за\~законом\~на спадкове майно, задоволенню не підлягають, оскільки зобов`язати нотаріуса здійснити конкретні дії із зазначенням конкретного рішення, яке має бути ухвалене, суд не може, такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат»,\~тобто суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції. Інші вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги про видачу свідоцтва про прийняття спадщини, а оскільки суд не знаходить підстав для задоволення цих вимог, то вказані вимоги не підлягають задоволенню також. Відповідно до вимогст. 141 ЦПК України, також не підлягають відшкодуванню понесені позивачкою судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed