Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

До суду 05.02.2025 надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Хутор Центральная» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті щомісячних внесків та платежів у розмірі 26427,74 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачу [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення № 502/5, загальною площею 48,1 м2, яке знаходиться в будинку [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 408111044 від 14.12.2024 і не своєчасно та не в повному розмірі сплачує отримані житлово-комунальні послуги за утримання та експлуатації житлового комплексу багатоквартирного будинку та прибудинкової території, придбання та роботи з пуско-налагоджування генератора, на забезпечення утримання та експлуатації кришної котельні, опалення житлового комплексу багатоквартирного будинку, обслуговування справної експлуатації ліфтів, та інші послуги, які були їй надані починаючи з дати виникнення права власності на майно. Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ХУТОР ЦЕНТРАЛЬНАЯ» заборгованість по оплаті щомісячних внесків та платежів, яка станом на 01.01.2025 становить 26427,74 грн, з яких: внесок на утримання та експлуатації житлового комплексу багатоквартирного будинку та прибудинкової території 5 969,21 грн.; внесок на придбання та роботи з пуско-налагоджування генератора 1 665,22 грн.; внесок на забезпечення утримання та експлуатації кришної котельні 1 531,51грн.; опалення житлового комплексу багатоквартирного будинку 6 147,50 грн.; електропостачання 6 865,37 грн.; резервний фонд 817,70 грн.; додатковий внесок за несвоєчасну сплату щомісячного внеску 1 474,95 грн; внесок за водопостачання та водовідведення 1 184,00 грн; внесок за вивезення твердих побутових відходів 772,28 грн та понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 3028,00 грн та надання правничої допомоги у розмірі 12 000,00 грн., витрат на копіювання документів 3105,00 грн. Ухвалою суду від 10.02.2025 року провадження по даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на\~20 березня 2025 року. 26.02.2025 року від представника [PERSON] адвоката Михайленко М.М. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування\~якого зазначено,\~що усі\~зазначені в\~позові суми\~нараховані неправомірно,\~безпідставно та\~всупереч нормам\~діючого законодавства\~України.Позивачем не\~було доведено\~належними та\~допустимими доказами,\~яким чином\~він визначив\~(зафіксував)\~нібито спожиту\~електричну енергію\~на суму\~6865,37\~гривень.Позивачем не\~надано жодного\~доказу повідомлення\~відповідачів про\~результати проведення\~зборів та\~зміну тарифів.До суду\~не надано\~жодного належного\~доказу про\~порядок вирахування\~опалювальної площі.Розмір заявлених\~позивачем витрат\~на професійну\~правничу допомогу\~не відповідає\~критерію реальності\~адвокатських витрат\~(встановлення\~їхньої дійсності\~та необхідності)\~та критерію\~розумності їхнього\~розміру,\~такі витрати\~неспівмірні з\~виконаною роботою.Також, є завищеними вимоги, щодо стягнення витрат на копіювання документів в розмір 3105,00 гривні. 18.03.2025 року від представника ОСББ «ХУТОР ЦЕНТРАЛЬНАЯ» - адвоката Бороган В.В. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить збільшити розмір судових витрат по справі №509/643/25, зокрема витрат на копіювання документів 705,00 грн та задовольнити позовну заяву ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ХУТОР ЦЕНТРАЛЬНАЯ» до [PERSON] , про стягнення заборгованості в повному обсязі. В обґрунтування\~відповіді на\~відзив позивачем\~заначено,\~що власність\~зобов`язує,\~в тому\~числі і\~цікавитись актуальним\~тарифами,\~які не\~встановлюються ОСББ,\~інформація про\~вартість актуальних\~тарифів,\~дати їх\~зміни тощо\~-\~є загально\~доступної інформацією\~для бажаючих\~бути обізнаними\~та відповідальних\~власників майна,\~споживачів таких\~послуг.Заперечення відповідача,\~як ненадання\~інформації про\~зміну тарифу\~за спожиту\~електроенергію є\~безпідставними та\~не можуть\~заперечувати факту\~споживання наданої\~електроенергії чи\~то підстави\~її не\~сплачувати.ОСББ, як колективний споживач, має відповідні фінансові зобов?язання перед виробниками комунальних послуг, за укладеними договорами, за спожиту електричну енергію. Станом на сьогоднішній день власником та балансоутримувачем електричних мереж будинку [ADDRESS] є ППФ «Асоль», що суперечить нормам чинного законодавства. Правнича допомога у справах, що стосуються діяльності та управління ОСББ є кропіткою, об`ємною та такою, що вимагає багато часу для вивчення значного обсягу документів, що стосуються діяльності ОСББ, починаючи з початку скликання установчих зборів до детального вивчення всіх протоколів загальних зборів, договорів, кошторису тощо. Доводи Відповідача щодо необхідності зменшення стягнення витрат на правничу допомогу неаргументовані та недоведені У судове засідання представник позивача не з`явився, 05.05.2025 року від представника ОСББ «ХУТОР ЦЕНТРАЛЬНАЯ» - адвоката Скибінської Є.С. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача адвокат Михайленко М.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнавала, просила в їх задоволенні відмовити, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що за результатом рішення загальних зборів співвласників було вирішено створити Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ХУТОР ЦЕНТРАЛЬНАЯ». Об`єднання зареєстровано в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 11.06.2018. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 408111044 від 14.12.2024 [PERSON] на праві власності належить нежитлове приміщення № 502/5, загальною площею 48,1 м2, яка знаходиться в будинку [ADDRESS] , яка перебуває в обслуговуванні Об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку «ХУТОР ЦЕНТРАЛЬНАЯ». Згідно довідки про заборгованість № 1401/25 від 14.01.2025 року у Відповідача наявна заборгованість по оплаті щомісячних внесків та платежів становить 26427,74 грн, а саме: внесок на утримання та експлуатації житлового комплексу багатоквартирного будинку та прибудинкової території 5 969,21 грн.; внесок на придбання та роботи з пуско-налагоджування генератора 1 665,22 грн.; внесок на забезпечення утримання та експлуатації кришної котельні 1 531,51грн.; опалення житлового комплексу багатоквартирного будинку 6 147,50 грн.; електропостачання 6 865,37 грн.; резервний фонд 817,70 грн.; додатковий внесок за несвоєчасну сплату щомісячного внеску 1 474,95 грн; внесок за водопостачання та водовідведення 1 184,00 грн; внесок за вивезення твердих побутових відходів 772,28 грн. Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», яка визначає терміни, які вживаються у цьому Законі, житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Аналіз змісту цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акту спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово комунальних послуг. Відповідно до пункту 2.1., 2.3. Статуту Об`єднання метою його створення є, забезпечення і захист прав співвласників щодо користування, володіння і розпорядження спільним майном будинку, збереження і поліпшення техніко-економічних характеристик будинку з метою комфортного проживання (перебування) користувачів житлових та нежитлових приміщень, зниження витрат і втрат ресурсів на утримання спільного майна і на споживання житлово-комунальних послуг, благоустрою прибудинкової території та побутового обслуговування населення, дотримання співвласниками своїх обов`язків, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Основними завданнями та предметом його діяльності є: забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання, ремонту, реконструкції та технічного переоснащення багатоквартирного будинку і прибудинкової території, зведення господарських споруд (за потреби); сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами: запровадження енергоефективних заходів при споживанні житлово- комунальних послуг; планування заходів по капітальному ремонту, реконструкції і технічному переоснащенні будинку; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю Об' єднання; забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх видатків об`єднання; управління коштами Об`єднання; управління спільним майном Об`єднання; ведення і збереження технічної і правовстановлюючої документації на будинки, споруди і прибудинкові території; ведення бухгалтерського обліку, податкової і статистичної звітності; облік і збереження бухгалтерської та податкової звітності; кадрове і матеріально-технічне забезпечення діяльності Об`єднання; забезпечення діяльності Об`єднання комунальними та іншими послугами, роботами. Розділом VII Статуту визначено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені Статутом Об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна Будинку; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим сплачувати належні внески і платежі, заборгованість по внескам та платежам яка перевищує 30 діб є порушенням зобов`язання співвласником. При не оплаті внесків та/або платежів протягом ТРЬОХ місяців та/або наявності заборгованості зі сплати внесків та/або платежів у розмірі який дорівнюються або є більше суми внесків за останні три місяці, власник сплачує додатковий внесок до резервного фонду у розмірі 30% від щомісячного внеску на УББ згідно площі квартири, кладовки, нежитлового приміщення які знаходяться у його власності. Нарахування додаткового внеску відбуваються щомісячно доки сума заборгованості не стане меншою за суму внесків за останні три місяці; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені Статутом Об`єднання обов`язки перед Об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління Об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Протоколом загальних зборів ОСББ від 21 серпня 2023 року, серед іншого було прийнято ряд питань, зокрема: затверджено кошторис Об`єднання на 2023/2024 роки у запропонованій правлінням ОСББ редакції. Затвердити з 01.08.2023 року наступні внески/платежі на відшкодування витрат на управління будинком: Щомісячний внесок на відшкодування витрат на управління будинком та прибудинкової території у розмірі: 0,1090% від розміру мінімальної заробітної плати (у місячному розмірі), визначеної відповідно до законодавства України на день здійснення оплати, за 1 м2 загальної площі квартири/кладовки/нежитлового приміщення які розташовані на цокольному та першому поверхах (Довідково: на день голосування сума складає 7,30 грн за 1 м2); 0,1179% від розміру мінімальної заробітної плати (у місячному розмірі), визначеної відповідно до законодавства України на день здійснення оплати, за 1 м2 загальної площі квартири/кладовки/нежитлового приміщення які розташовані на другому та вище поверхах (Довідково: на день голосування сума складає 7,90 грн за 1 м2) розмір комунальної послуги з вивезення ТБВ: для квартир на рівні, який затверджено органом місцевого самоврядування для суб`єкта господарювання, з яким ОСББ укладено договір з вивезення побутових відходів, з кожної особи, яка мешкає у Будинку (станом на 30.07.2023 року 10,21 грн/люд); для нежитлових приміщень, які використовуються для господарської діяльності на рівні 200 грн на місяць Внески на опалення від дахової котельні на обслуговування котельної в опалювальний сезон, оплата водопостачання та водовідведення, оплата електроенергії здійснювати у відповідності до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року №315 (надалі Методика №315) та показів приладів обліку. На виконання вимог Статуту та з метою надання належних послуг з обслуговування будинку, ОСББ укладено ряд Договорів, зокрема: Договір з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» ЕІС-код 56Х930000010610Х № 4227-ПСО -23 від 17.10.2022 щодо постачання теплової енергії; Договір з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» ЕІС-код 56Х930000010610Х № 4638-НГТ-23 від 06.12.2021 щодо постачання теплової енергії; Договір з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» ЕІС-код 56Х930000010610Х № 5738-ОСББ (23)-23 від 18.09.2023 щодо постачання теплової енергії; Договір з ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» № 03-9901-ПУП від 17.02.2022 щодо постачання електричної енергії. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Частиною четвертою статті 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України). Відповідно до ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідачкою не надано власного розрахунку нарахувань за послугу з постачання теплової енергії та не спростовано правильність таких нарахувань, здійснених позивачем. Матеріали справи також не містять актів-претензій про неналежне надання або ненадання послуг, які б підтверджували твердження відповідача про здійснення розрахунків за ненадані послуги. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача (відповідача) від оплати послуг у повному обсязі. Адже, позивач не може самостійно припинити надавати послуги відповідачу з теплопостачання з тієї причини, що відключення квартири відповідача від системи теплопостачання неможливе без проникнення в саму квартиру. Указана позиція повністю співпадає з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів КГС від 21 квітня 2020 у справі № 910/7968/19. Частиною четвертою статті 319 Цивільного Кодексу України (далі - «ЦК України») зазначено, що власність зобов`язує. Відповідно до ст. 385 ЦК України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Згідно ст. ст. 4, 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що управління багатоквартирним будинком полягає у вчиненні співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Законом України "Про житлово-комунальні послуги" також передбачено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Балансоутримувач зобов`язаний в т.ч. забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Згідно п. п. 1, 2, 5, 6 ст. 7 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласники зобов`язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Згідно частині 2 статті 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. За приписами розділу IV Статуту органами управління Об`єднання є загальні збори співвласників і правління. Контролюючим органом Об`єднання є ревізійна комісія (ревізор). Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. До виключної компетенції загальних зборів належать: затвердження Статуту Об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління Об`єднання та Ревізійної комісії (Ревізора) Об`єднання; питання про користування спільного майна (володіння та розпорядження спільним майном співвласників, встановлення, зміна та скасування обмежень щодо користування ним); затвердження кошторисів, балансу Об`єднання та річного звіту; заснування цільових (спеціальних) фондів та затвердження розміру внесків для кожного співвласника Будинку; попереднє (до їх укладення) погодження умов договорів, у тому числі договорів позики та кредитних договорів, які укладаються на суму, що перевищує 50-кратний розмір мінімальної заробітної плати, розмір якої встановлено законом на 01 січня поточного року в якому укладається відповідний договір, а також договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку та строки сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників Розділом VII Статуту визначено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені Статутом Об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна Будинку; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим сплачувати належні внески і платежі, заборгованість по внескам та платежам яка перевищує 30 діб є порушенням зобов`язання співвласником. При не оплаті внесків та/або платежів протягом ТРЬОХ місяців та/або наявності заборгованості зі сплати внесків та/або платежів у розмірі який дорівнюються або є більше суми внесків за останні три місяці, власник сплачує додатковий внесок до резервного фонду у розмірі 30% від щомісячного внеску на УББ згідно площі квартири, кладовки, нежитлового приміщення які знаходяться у його власності. Нарахування додаткового внеску відбуваються щомісячно доки сума заборгованості не стане меншою за суму внесків за останні три місяці; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені Статутом Об`єднання обов`язки перед Об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління Об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що відповідач в силу Закону є співвласником багатоквартирного будинку, а відтак на нього покладається зобов`язання дотримуватися обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, які утворили ОСББ «ХУТОР ЦЕНТРАЛЬНАЯ» для належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Таким чином, з встановлених обставин вбачається, що Відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку повинен сплачувати цільові внески та щомісячні, проте не виконує своїх обов`язків, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку ОСББ «ХУТОР ЦЕНТРАЛЬНАЯ», яка станом на 01.01.2025 становить 26427,74 грн. Згідно частині 2 статті 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Відповідно до правового висновку, до якого дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21.01.2020 року у справі 910/1395/19, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що за Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" законодавством на відповідача, як на члена ОСББ та на особу, у повному господарському віданні якої перебуває належне державі на праві власності майно, покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими зокрема є загальні збори учасників та правління ОСББ, брати участь у проведенні реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до правового висновку, до якого дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.12.2019 року у справі 910/6471/18: 7.28. Статтею 13 Закону України від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включають в себе: прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території; санітарно-технічне обслуговування; обслуговування внутрішньобудинкових мереж; утримання ліфтів; освітлення місць загального користування; поточний ремонт; вивезення побутових відходів тощо. 7.29. Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869, тариф на ці послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого вказаною постановою Кабінету Міністрів України. Перелік послуг за кожним будинком погоджується у договорі на надання цих послуг, який укладається між споживачами та підприємством, організацією тощо, які надають ці послуги. 7.30. Отже, законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна є складовою частиною внесків та платежів співвласників як витрат на управління багатоквартирним будинком. 7.31. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій не врахували наведені вище приписи законодавства та не спростували надані відповідачем доводи та докази, що спірні пункти рішення, додаток № 1 до протоколу - кошторис приймалися відповідно до вимог частини другої статті 12 Закону № 417-VIII, яка регулює порядок розподілу між співвласниками витрат на управління багатоквартирним будинком та за якою витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду постановою від 4 червня 2018 року по справі №753/10763/17 залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій у цій справі, якими відмовлено у задоволенні позову. Суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків та платежів співвласників, відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників. Визначення розміру внесків проведено загальними зборами ОСББ за видом об`єкта нерухомого майна та відповідно до вимог розділу 3 статуту ОСББ, що узгоджується з положеннями частини дев`ятої статті 10 Закону № 2866-III, отже, рішення, прийняте на загальних зборах, не суперечить приписам чинного законодавства. Відповідно до правового висновку, до якого дійшов Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 20.02.2020 року у справі 522/2173/14, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, у свою чергу, співвласником будинку, в якому створено ОСББ, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Відповідно до правового висновку, до якого дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 18.05.2017 року у справі 910/14668/16, приписами норми статті 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено права ОСББ, та відповідно, обов`язок щодо сплати встановлених законом та Статутом об`єднання платежів, зборів та внесків, в тому числі до резервного фонду, не лише для членів ОСББ, а й для власників приміщень у багатоквартирному будинку. З урахуванням викладеного, враховуючи що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, в спростування доводів позивача, суд вважає позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Положеннями ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. За приписами статей 79, 84 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до статті 84 ЦПК України, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: - чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; - чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У постанові від 22.12.2018 р. у справі № 826/856/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розміру витрат, пов`язаних із правовою допомогою, компенсації підлягають лише ті послуги, які вказано в договорі. Згідно з Законом "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Так, разом з позовною заявою про стягнення заборгованості, представником позивача, адвокатом Бороган В.В. надано суду Договір про надання правничої допомоги від 14.01.2025 та акт приймання-передачі виконаної роботи від 15.01.2025 до Договору про надання правничої допомоги від 14.01.2025 року, відповідно до яких вартість наданих послуг становить 12 000,00 грн. Відповідно до вищевказаного Договору від 14.01.2025 року АДВОКАТСЬКЕ БЮРО здійснює надання допомоги у представництві інтересів Позивача по справі за позовом ОБ`ЄДНАННЯ СПІВВЛАСНИКІВ БАГАТОКВАРТИРНОГО БУДИНКУ «ХУТОР ЦЕНТРАЛЬНАЯ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. З умовами п 4.1. Договору надання правничої допомоги, яка є предметом Договору, згідно пункту 2.1 цього Договору, АДВОКАТСЬКОМУ БЮРО КЛІЄНТ сплачує грошовий гонорар (винагороду) у розмірі 12 000,00 грн. У відповідності до вимог пунктів 2.1., 4.1 Договору про надання правничої допомоги від 14.01.2025 року, АДВОКАТСЬКИМ БЮРО виконані, а КЛІЄНТОМ прийняті наступні роботи: усна консультація, вивчення документів, формування правової позиції, підготовка позовної заяви. Всього за виконану роботу КЛІЄНТ, протягом 5-ти робочих днів після надходження коштів, які є предметом позову згідно п. 2.1. Договору про надання правової допомоги від 14.01.2025 року на рахунок КЛІЄНТА, зобов`язується сплатити АДВОКАТСЬКОМУ БЮРО винагороду у розмірі 12 000.00 грн. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Велика Палата ВС у своїй постанові від 19.02.2020 р. по справі № 755/9215/15-ц роз`яснила, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту, тому твердження позивача є помилковими. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 911/4242/15, зазначив, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу, витраченому адвокатом на виконання робіт. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України). Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20). Таким чином, суд може зменшити розмір судових витрат, якщо: - заявлені судові витрати завищені, враховуючи обставини справи (ціна позову, тривалість справи, виклик свідків, призначення експертизи тощо); - суду не було надано достатніх доказів фактичного здійснення витрат (відсутні акт прийому-передачі юридичних послуг, платіжне доручення та квитанції про сплату за надані послуги тощо); - заявлені судові витрати були недоцільні або не обов`язкові (не підтверджена нагальна потреба у вивченні додаткових джерел права, завищений обсяг часу на технічну підготовку документів тощо). Суд звертає увагу, що визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 12000 грн., є значно завищеним, неспівмірним з обсягом наданих послуг адвокатом та витраченим часом, тому суд приходить висновку, з урахуванням наданих відповідачем заперечень, про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі - 4000,00 грн. Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1406 від 14.01.2025 року. Щодо стягнення 3810,00грн., як витрат на копіювання документів то такі не підлягають задоволенню, з огляду на те, що стягнення таких витрат не передбачено Главою 8 ЦПК України «Судові витрати».

Outcome: approved