Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача. 22.11.2024 представник позивача звернулась до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.10.2014 по 01.06.2024 у розмірі 55827,75 грн, яка складається з: заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.10.2014 по 01.06.2024 в розмірі 56163,00 грн; заборгованості із плати за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.06.2024 в розмірі 581,41 грн, а також стягнути сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позов обґрунтовано обставинами: На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачам за адресою квартири, яка є їх приватною власністю, а саме: [ADDRESS] . Доказами подачі теплової енергії до будинку є акти про подачу теплоносія та про його відключення. Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» п. 13 встановлено, що послуга надається споживачеві згідно з умовам договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до ст. ст. 13, 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір модельних договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. Заявник, виконуючи свої обов`язки, постійно постачав теплову енергію у вигляді централізованого опалення, а з 05 листопада 2021 року взаємовідносини між споживачами послуги з постачання теплової енергії та КПТМ «Криворіжтепломережа» регулюються Індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії. Відповідачі у порушення ст.ст. 67,68,162 Житлового кодексу України, ст. 9 №2189-VIII в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, внаслідок чого заборгованість згідно з розрахунком за період з 01.10.2014 по 01.06.2024 становить 55827,75 грн, яка складається з: заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.10.2014 по 01.06.2024 в розмірі 56163,00 грн; заборгованості із плати за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 01.06.2024 в розмірі 581,41 грн. Позиція відповідачів. У встановлений в ухвалі про відкриття провадження строк від відповідачів не надходило ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких інших заперечень. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 22.11.2024 позовна заява надійшла до суду разом із клопотанням про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує. 27.11.2024 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, надано п`ятиденний строк для усунення недоліків. 29.11.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків. 03.12.2024 ухвалою судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вказану цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 24.03.2025 ухвалою суду було витребувано копії відповідних свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.11.2024. 02.04.2025 до суду на виконання ухвали від 24.03.2025 надійшли витребувані докази. Відповідачі відзиву не надали. Інших заяв, клопотань від сторін до суду не надходило. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст позовних вимог полягає у стягненні з відповідачів заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання споживачами зобов`язань зі сплати наданих комунальних послуг. Судом встановлено, що речові права на об`єкт нерухомості: двокімнатна квартира, що згідно з технічною документацією вцілому має загальну площу 43,4 кв.м., житлову площу 27,1 кв.м., розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, за адресою якого виникла заборгованість, зареєстровані за відповідачами 27.11.2015 у таких частках: [PERSON] , [INFO] , 1/3 частка квартири, свідоцтво про право на спадщину за законом № 1116 від 27.11.2015; [PERSON] , [INFO] , - 1/3 частка квартири, свідоцтво про право на спадщину за законом № 1117 від 27.11.2015; [PERSON] , [INFO] , - 1/6 частка квартири, свідоцтво про право на спадщину за законом № 1115 від 27.11.2015; [PERSON] , [INFO] , - 1/6 частка квартири, свідоцтво про право на спадщину за законом № 1114 від 27.11.2015. Разом з цим, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Отже,\~спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відповідно, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] , а часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Період виникнення заборгованості з 01.10.2014 по 01.06.2024. З огляду на це, можна дійти висновку, що спадкоємці [PERSON] успадкували обов`язок у частковому зобов`язанні щодо сплати заборгованості за період з 01.10.2014 по 06.01.2015. Водночас [PERSON] та [PERSON] належить по 1/6 частці у спадковому майні з 23.02.2009. Це не впливає на обрахунок заборгованості, а лише на підстави виникнення обов`язку щодо сплати заборгованості. З урахуванням зазначеного, суд вважає доцільним розмежувати заборгованість: яка виникла з 01.10.2014 по 06.01.2015 у розмірі 910,80 грн та яка є заборгованістю спадкодавця [PERSON] (яку успадкували [PERSON] та [PERSON] ), [PERSON] та [PERSON] у відповідних частках, яка виникла за період з 06.01.2015 по 01.06.2024 у розмірі 54916,95 грн та яка є заборгованістю співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у відповідних частках. Так, правовою підставою для задоволення вимоги при стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за період з 01.10.2014 по 06.01.2015 є, зокрема, але не виключно, ч. 4 ст. 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує. Одночасно правовою підставою для задоволення вимоги при стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за період з 01.10.2014 по 06.01.2015 є, зокрема, але не виключно, ст. 1218 ЦК України про те, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Однак, відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. Суд зазначає, що позивачем пред`явлено вимогу до спадкоємців боржника лише 22.11.2024 шляхом пред`явлення позову (суд не бере до уваги досудову вимогу, так як у ній відсутня дата пред`явлення), в той час як відповідачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом 27.11.2015, а отже встановлений законом строк на пред`явлення вимог кредитора сплив. При цьому, позивач не посилається на те, що він не знав чи не міг знати про прийняття спадщини, а отже позбавляється права вимоги в частині стягнення заборгованості спадкодавця за період з 01.10.2014 по 06.01.2015. Відповідно до розрахунку заборгованості, власником за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою виникнення заборгованості є [PERSON] . Станом на час відкриття спадщини після смерті останнього ( [INFO] ) заборгованість по рахунку становить 910,80 грн. Отже, враховуючи часткову множинність у зобов`язанні, заборгованість з 01.10.2014 по 06.01.2015 підлягає стягненню з відповідачів у таких частках: [PERSON] 1/6 частки у спільній частковій власності (у спадщині після смерті [PERSON] ), що дорівнює 151,80 грн; [PERSON] 1/6 частки у спільній частковій власності (у спадщині після смерті [PERSON] ), що дорівнює 151,80 грн. Щодо [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями [PERSON] , то строк для пред`явлення вимоги кредитора сплив, а тому заборгованість спадкодавця у розмірі 607,20 грн за період з 01.10.2014 по 06.01.2015 не підлягає стягненню. Заборгованість за період з 06.01.2015 по 01.06.2024, яка становить 54916,95 грн, з яких: 54335,54 грн заборгованість за постачання теплової енергії, 581,41 грн заборгованість за абонентське обслуговування, підлягає стягненню з відповідачів у таких частках: [PERSON] 1/6 частки у спільній частковій власності та дорівнює 9152,82 грн, з яких: 9055,92 грн за постачання теплової енергії, 96,90 грн за абонентське обслуговування; [PERSON] 1/6 частки у спільній частковій власності та дорівнює 9152,82 грн, з яких: 9055,92 грн за постачання теплової енергії, 96,90 грн за абонентське обслуговування; [PERSON] 1/3 частки у спільній частковій власності та дорівнює 18305,65 грн, з яких: 18111,85 грн за постачання теплової енергії, 193,80 грн за абонентське обслуговування; [PERSON] 1/3 частки у спільній частковій власності та дорівнює 18305,65 грн, з яких: 18111,85 грн за постачання теплової енергії, 193,80 грн за абонентське обслуговування. Розмір нарахованого боргу відповідачами не спростовано. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, час та дату розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивача у позовній заяві просила розглядати справу за відсутності сторони позивача. Відповідачі в судові засідання, призначені на 15.01.2025, 27.02.2025, 24.03.2025 та 05.05.2025 не з`явились, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом направлення судових повісток та ухвали про відкриття провадження як за адресою нерухомого майна, так і за встановленим судом місцем реєстрації кожного відповідача, проте вказані поштові відправлення повернулись з довідками відділення ПАТ «Укрпошта» з приміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Тому суд вважає, що відповідачі відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлені належним чином. Оскільки відповідачі про розгляд справи повідомлялися належним чином, відзив на позовну заяву не подали та не повідомили причини його неподання, а також те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи ухвалити заочне рішення. З огляду на зазначене, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Щодо обов`язку власників об`єктів нерухомого майна оплачувати житлово-комунальні послуги. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону, індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктами 1, 5 ч. 2 ст. 7 зазначеного Закону\~встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1\~ст. 9 Закону № 2189-VIII\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.ст. 611-612 Цивільного кодексу України). Згідно зі\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Щодо обов`язку спадкоємців боржника задовольнити вимоги кредитора. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Згідно з ч. 2 ст. 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. В частині 5 цієї статті зазначається, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб (ч. 1 ст. 1281 ЦК України). Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги (ч. 2 ст. 1281 ЦК України). Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги (ч. 4 ст. 1281 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. V. Висновки суду\~та мотиви\~прийнятого рішення. На підставі\~ст.ст.12,\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд дійшов висновку, що правовою підставою для виникнення обов`язку у відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2014 по 06.01.2015 є виникнення права володіти та користуватися майном, отриманим ними у спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Незважаючи на те, що відповідачі отримали свідоцтва про право на спадщину разом із [PERSON] та [PERSON] лише 27.11.2015, вони вважаються власниками майна (спадщини) з дня її відкриття 23.02.2009. Правовою підставою для виникнення обов`язку у відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо оплати житлово-комунальних послуг за період з 06.01.2015 по 01.06.2024 та обов`язку щодо плати за абонентське обслуговування з 05.11.2021 по 01.06.2024, є так само право власності та обов`язок власника утримувати своє майно. Правовою підставою для виникнення обов`язку у відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо оплати житлово-комунальних послуг за період з 01.10.2014 по 06.01.2015 є успадкування заборгованості спадкодавця перед кредитором. Однак, враховуючи, що встановлений законом строк для пред`явлення вимоги кредитора до спадкоємців сплив, ця вимога не підлягає задоволенню. Правовою підставою для виникнення обов`язку у відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо оплати житлово-комунальних послуг за період з 06.01.2015 по 01.06.2024 та обов`язку щодо плати за абонентське обслуговування з 05.11.2021 по 01.06.2024, є так само право власності та обов`язок власника утримувати своє майно. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що відповідачі не виконують покладені на них законом обов`язки щодо оплати наданих комунальних послуг, своїми неправомірними діями завдають позивачеві збитків, тому право позивача є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення з відповідачів на його користь суми заборгованості за послугу з постачання теплової енергії та заборгованості із плати за абонентське обслуговування. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 гривень підтверджується платіжною інструкцією № 2694 від 30.04.2024 року. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено щодо кожного відповідача у різних частках, стягненню на користь позивача підлягають понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору в розмірі: з [PERSON] та [PERSON] по 504,77 грн з кожного, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 55827,75 грн, а задоволено по 9304,62 грн з кожного відповідача, тобто на 16,67 % (9304,62 грн х 100 % /55827,75 = 16,67% ). За таких обставин з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 504,77 грн судового збору з кожного (3028,00 х 16,67 %/100%). з [PERSON] та [PERSON] по 993,20 грн з кожного, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позов заявлено на суму 55827,75 грн, а задоволено по 18305,65 грн з кожного відповідача, тобто на 32,8 % (18305,65 грн х 100 % /55827,75 = 32,8 % ). За таких обставин з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 993,20 грн судового збору з кожного (3028,00 х 32,8 %/100%). На підставі викладеного та

Outcome: partial