Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

18.09.2024 цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області, про визначення місця проживання дитини з ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2024 року про направлення цивільної справи за підсудністю до Дзержинського міського суду Донецької області надійшла до Самарського районного суду м. Дніпропетровська. Позивач просить суд: - визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що разом з донькою [PERSON] . [INFO] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] з 2022 року. Мати дитини, [PERSON] , [INFO] , наразі знаходиться під слідством за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. В будинку, де проживає відповідачка, часто знаходяться працівники поліції, проходять обшуки, що негативно відображається на психологічному стані дитини - вона перебуває у постійному стресі та тривозі. В силу особистих обставин, мати не може піклуватись про дитину, не може забезпечити її потреби та рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Натомість позивачем повністю створено всі необхідні умови для проживання доньки разом з батьком. Позивач являється єдиним піклувальником своєї дитини, здійснює за нею постійний догляд, якого вона потребує, самостійно здійснює її утримання та виховання (а.с. 2-7). У судові засідання позивач та його представник - адвокат Мерцалов Михайло Юрійович не з`явились. На електронну пошту суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с. 48, 49, 66). Від відповідача [PERSON] відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою, про що в матеріалах справи міститься конверт на адресу відповідача, повернутий поштою з відміткою «повертається, за закінченням терміну зберігання» (а.с. 61, 69), «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 101, 102). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з вищенаведеним, суддя вважає можливим застосувати положення ст. 280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Третя особа - орган опіки та піклування Тернівської міської ради Дніпропетровської області у встановлений судом строк не подала до суду письмові пояснення по суті спору, проте надала суду рішення виконавчого комітету та висновок щодо визначення місця проживання дитини. Просила розглянути справу без участі представника, враховуючи, що позиція третьої особи викладена у висновку (а.с. 83-84). ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2024 року витребувано у Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних внутрішньо переміщених осіб, щодо адреси проживання та номеру телефону [PERSON] , [INFO] (а.с. 39-40). Ухвалою суду від 11 листопада 2024 року було відкрито провадження в цивільній справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального провадження, призначене підготовче судове засідання (а.с. 45). 10.12.2024 на електронну пошту суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с. 48, 49). Ухвалою суду від 10 грудня 2024 року зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області надати висновок щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] , [INFO] (а.с. 50). 30.12.2024 на адресу суду від представника служби у справах дітей Тернівської міської ради Дніпропетровської області надійшло повідомлення про неможливість надання висновку, оскільки служба не є належною стороною у справі (а.с. 53). 31.12.2024 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про заміну третьої особи у справі на належну та зобов`язання Органу опіки та піклування Тернівської міської ради Дніпропетровської області надати висновок щодо визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] , [INFO] ., яке ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2025 року задоволено (а.с. 55-56, 63-64). 31.12.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів (а.с. 59). 13.01.2025 через систему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення (а.с. 66). 03.02.2025 від представника третьої особи - органу опіки та піклування Тернівської міської ради Дніпропетровської області надійшло клопотання про відкладення судового засідання для підготовки висновку (а.с. 70, 71). 04.02.2025 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника позивача, в якому він підтримав клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи та просив перенести розгляд справи на іншу дату (а.с. 78). 28.02.2025 від представника третьої особи - органу опіки та піклування Тернівської міської ради Дніпропетровської області надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи документів (а.с. 83-84). Ухвалою суду від 04 березня 2025 року було закрито підготовче провадження в цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 97). Під час судового розгляду справи суд дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що сторони: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини: доньки [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 січня 2012 року виконкомом Моспинської міської ради Пролетарського району м. Донецька Донецької області (а.с. 13). Відповідно до актів, складених начальником КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» від 20.05.2024 та 10.01.2025, підтверджено проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2022 року по теперішній час. Дитина [PERSON] проживає разом з батьком за вказаною адресою з березня 2023 року (а.с. 9, 93). Актом обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] визначено, що умови проживання дитини задовільні (а.с. 10). Позивач співпрацює з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно монтажне підприємство» «Відродження» та отримує дохід, що підтверджено відповідними довідками від 20.05.2024 та 07.02.2025 (а.с. 17, 92). Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] , [INFO] станом на 20.05.2024 незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с. 22). 04.02.2025 року було складено акт з`ясування думки дитини [PERSON] , [INFO] , яка повідомила, що переїхавши жити до батька, вона стала відчувати безпеку, турботу, любов, доброту, чого не отримувала від матері. Їй спокійніше та комфортніше в родині батька, повертатися до матері не бажає, але прагне спілкуватися з нею та налагоджувати взаємовідносини (а.с. 91). Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області від 19.02.2025 року за № 59/0/5-25, щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місця проживання малолітньої дитини разом з батьком - [PERSON] (а.с. 85-87). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визначення місця проживання дитини разом з батьком. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Згідно з положеннями ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно з ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Аналіз викладених вище норм вказує, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Так, суд, вирішуючи по суті спір між сторонами, враховує те, що у ході судового розгляду справи було встановлено, що позивач надав суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження факту проживання разом з ним доньки [PERSON] , [INFO] . Також суд враховує те, що батько піклується про дитину, утримує її, сприяє її всебічному розвитку, створив задовільні та належні умови для її проживання, а відповідач не довела зворотного. Крім того, суд бере до уваги те, що орган опіки та піклування надав висновок від про доцільність визначення місця проживання дитини разом з батьком [PERSON] . З огляду на викладене вище, а також, враховуючи вік дитини, те, що дитина фактично проживає разом з батьком, який піклується про неї, утримує її, суд доходить висновку, що визначення місця проживання дитини разом з батьком відповідає найкращим інтересам дитини, бо дитина потребує постійного догляду та турботи, це позитивно сприятиме її розвитку, та не буде перешкодою для спілкування дитини з обома батьками. Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу про визначення місця проживання дитини разом з батьком у повному обсязі. З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч.ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача . Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved