Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

28.02.2025 до Ленінського районного суду м. Харкова звернулася представник Знам`янського дитячого будинку - інтернату ІІ-ІІІ-ІV профілю - директор Н. І. Олефірова, що діє в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що згідно з наказом директора будинку-інтернату від 13.05.2022 № 36-о "Про зарахування на державне утримання евакуйованих вихованців та підопічних комунальної установи "Богодухівський дитячий будинок-інтернат Харківської області" до Знам`янського дитячого будинку-інтернату II-III-IV профілю" на постійному місці проживання у будинку-інтернаті перебуває неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Дитина має діагнози: глибока розумова відсталість, множинні вроджені вади розвитку центральної нервової системи, спиномозкова грижа, гідроцефалія, вторинна кардіопатія, часткова атрофія зорових нервів. Самостійно не пересувається, знаходиться у межах ліжка чи крісла колісного. Потребує постійного стороннього догляду та нагляду. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у місті Харкові ради від 08 вересня 2009 року № 432 "Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому [PERSON] , [INFO] », дитині надано відповідний статус; разом з тим служба у справах дітей не зверталась до суду щодо стягнення аліментів з матері - [PERSON] на утримання дитини. Оскільки у добровільному порядку будь-якої матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає, тому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь Знам`янського дитячого будинку-інтернату II-III-IV профілю, де утримується [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 (однієї другої) частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 (п`ятидесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.02.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено у судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 18.04.2025 відповідачкою надано суду відзив на позовну заяву, у якому вона просила позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з неї на користь [PERSON] , [INFO] , 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона розуміє свій обов`язок сплачувати аліменти та не має наміру від нього ухилятися, однак вважає, що розмір аліментів є завищеним. При визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати стан здоров`я га матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сіна, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Батько дитини [PERSON] записаний за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. На даний час відповідачка працює в АТ «Укрзалізниця» з офіційною заробітною платою в середньому 31500,00 грн., але на її утриманні знаходиться неповнолітня особа, а саме: син [PERSON] , [INFO] , якого вона виховує та утримує самостійно, аліменти не отримує, отже весь тягар матеріального забезпечення лягає на її плечі одноособово. Дитина, окрім відвідування школи займається додатково плаванням та вивчає англійську та німецьку мови, на що витрачається близько 7000 грн. на місяць. Окрім цього, відповідно до Договору № 47 про надання безвідсоткової позички (позики) [PERSON] є позичальником коштів на купівлю житла, між нею та ДП «Південна залізниця» оформлений договір іпотеки про забезпечення виконання зобов`язання у сумі 262 000,00 грн. строком повернення боргу до 31.03.2027 року на купівлю житла, які виплачує по сьогодення. На виконання цих договорів з заробітної плати відповідачки утримується близько 9000 грн., у разі невиконання свого зобов`язання щодо виплати даної позички на квартиру, яка перебуває під обтяженням, може бути звернено стягнення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради жодних пояснень чи заперечень до суду не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи проводився за відсутності його учасників. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, взявши до уваги позицію позивача, викладену у позові, позицію відповідача, викладену у відзиві, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] , виданим 29.05.2009 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (а. с. 10). 29.05.2009 ОДКЛ № 1 складено акт про дитину, залишену в установі охорони здоров`я або яку відмовилися забрати батьки чи інші родичі, яким зафіксовано факт відмови [PERSON] від новонародженої дитини [PERSON] , [INFO] , та залишенні його у лікувальному закладі у зв`язку з тяжким захворюванням дитини (а. с. 15). 25.08.2009 [PERSON] надано згоду на всиновлення її сина [PERSON] , [INFO] , посвідчену нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Голуб І. В. (а. с. 16). На підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної у місті Харкові ради "Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування малолітньому [PERSON] , [INFO] " № 432 від 08.09.2009 дитина набула статусу дитини, позбавленої батьківського піклування; батько дитини записаний за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а. с. 14). Згідно з розпорядженням голови Кіровоградської обласної ради від 13.10.2023 року № 277-гр « Про укладення контракту з директором Знам`янського дитячого будинку-інтернату ІІ-ІІІ-ІV профілю» укладено контракт з директором закладу [PERSON] , якій надані функції опікуна та піклувальника від імені держави щодо дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які проживають у Знам`янському дитячому будинку-інтернаті ІІ-ІІІ-ІV профілю (а. с. 5-6). Відповідно до наказу директора Знам`янського дитячого будинку-інтернату ІІ-ІІІ-ІV профілю від 13.05.2022 № 36-о "Про зарахування на державне утримання евакуйованих вихованців та підопічних комунальної установи «Богодухівський дитячий будинок-інтернат Харківської області» до Знам`янського дитячого будинку-інтернату ІІ-ІІІ-ІV профілю» [PERSON] , [INFO] , з 12.05.2022 зарахований на повне державне утримання у будинку-інтернаті. (а. с. 9). З медичних документів (медичного висновку № 129 від 26.07.2013, витягу з історії розвитку від 21.02.2025 стосовно [PERSON] , [INFO] ) встановлено, що дитина має діагнози: глибока розумова відсталість, множинні вроджені вади розвитку центральної нервової системи, спиномозкова грижа, гідроцефалія, вторинна кардіопатія, часткова атрофія зорових нервів; самостійно не пересувається, знаходиться у межах ліжка чи крісла колісного; потребує постійного стороннього догляду та нагляду (а. с. 12,13). З довідки Структурного підрозділу «Адміністративно-господарська служба» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 15.04.2025 [PERSON] працює з 11.05.2023 на посаді начальника відділу. (а. с. 37). Як вбачається зі свідоцтва про народження [NUMBER] , виданим 22.03.2011 Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] . Батько дитини записаний за вказівкою матері відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, № витягу 00016716605 від 01.06.2016 (а. с. 42, 43). Відповідно до Договору № 47 про надання безвідсоткової позички (позики) [PERSON] є позичальником коштів на купівлю житла, між нею та ДП «Південна залізниця» оформлений договір іпотеки про забезпечення виконання зобов`язання у сумі 262 000,00 грн. строком повернення боргу до 31.03.2027 року на купівлю житла, на виконання яких з заробітної плати відповідачки утримується щомісячні платежі (а. с. 44-63). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 51 Конституції України встановлено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Положеннями статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Якщо платник аліментів не має доходу взагалі, розмір аліментів обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника відповідної кваліфікації або некваліфікованого працівника для даної місцевості. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 183, 184 СК України встановлено, що за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною другою ст. 193 СК України встановлено, що якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів - якщо дитина постійно проживає у державному чи комунальному закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, а батьки не беруть участі в її утриманні, адміністрація цього закладу має право пред`явити до них позов в інтересах дитини, оскільки виконує функції опікуна та піклувальника згідно зі ст. 245 СК України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Частиною 2 статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України). За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відсутність позиції відповідача по суті позову не є підставою для задоволення позовних вимог, якщо вони не обґрунтовані та доказово не підтверджені. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Таким чином, закон покладає на відповідачку [PERSON] обов`язок утримувати неповнолітнього сина, матір`ю якого вона є, до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з визначеного законодавства про обов`язок батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку, що розмір аліментів слід визначити, як того вимагають положення ст. 183 СК України, в єдиній частці від заробітку (доходу) матері. При цьому суд визначає аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, саме вищевказаний розмір аліментів є співмірним із тими відомостями та доказами, які були надані та повідомлені суду, при цьому такий розмір аліментів забезпечить матеріальні потреби дитини та відповідатиме сталій судовій практиці щодо розміру частки доходу платника аліментів на утримання однієї дитини за звичайних умов. Суд зауважує, що відповідачка доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню дитини не надала, а тому суд дійшов висновку про їх невиконання та порушення відповідного права, яке підлягає захисту шляхом стягнення з відповідачки коштів на утримання дитини. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до статті 141 ЦПК України. За змістом частин першої, другої наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до вимог частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Зважаючи на викладене, з відповідачки на користь держави належить стягнути 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: partial