Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

Представник позивача Ларіонов К.О., який діє на підставі довіреності №0312/24-01 від 03.12.2024р., звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №25.02.2024-100002875 від 25.02.2024р. в розмірі 22\~868,06 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 25.02.2024р. між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачкою було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачка отримала у кредит грошові кошти в розмірі 11\~000 грн. строком на 140 днів. Всупереч умов договору відповідачка не здійснювала своєчасно та в повній мірі платежів на погашення заборгованості внаслідок чого станом на 13.07.2024р. розмір заборгованості відповідачки складає 22\~868,06 грн., з яких: 10\~160,63 грн. заборгованість за тілом кредиту; 9\~957,43 грн. заборгованість за процентами; 2\~750 грн. неустойка. З метою стягнення відповідних сум заборгованості позивач звернувся до суду. Відповідачка заперечила проти позовних вимог в повному обсязі та просила відмовити у позові. В обґрунтування заперечень посилалась на те, що позивачем не доведено належним чином обґрунтованості розміру заборгованості та підстав обчислення відсотків, які позивач просить стягнути за період користування кредитними коштами. Також відповідачка посилається на нікчемність умов кредитного договору, якими передбачено обов`язок сплати комісії, пов`язаної з наданням кредиту та неправомірність вимог про стягнення неустойки в період дії режиму воєнного стану. Додатково відповідачка посилалась на те, що її чоловік є учасником бойових дій і проходить військову службу, а відтак вона має право на списання процентів за користування позикою. 26.02.2025р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18.04.2025р. від відповідачки надійшли письмові пояснення, в яких викладено зміст її заперечень проти позовних вимог. 08.05.2025р. від представника позивача надійшла заява, в якій викладені аргументи щодо необґрунтованості заперечень відповідачки проти позову. Додатково у такій заяві викладено клопотання про витребування від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо емітування банківської картки № [NUMBER] на ім`я відповідачки та про рух коштів по такій картці за 25.02.2024р., яке обґрунтоване необхідністю у доказуванні факту видачі кредитних коштів позивачем відповідачці. Також 08.05.2025р. від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач виклав позовні вимоги в новій редакції, внаслідок чого просив стягнути з відповідачки на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №25.02.2024-100002875 від 25.02.2024р. в розмірі 10\~160,63 грн. та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40 грн. Відповідна заява обґрунтована тим, що позивач зменшує розмір позовних вимог до суми заборгованості за тілом кредиту. Відповідна позиція позивача обумовлена тим, що відповідачкою надано докази перебування у шлюбі з чоловіком, який проходить військову службу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві виклав клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що визнає факт укладання кредитного договору, отримання кредитних коштів в сумі 11\~000 грн. та наявність в неї заборгованості зі сплати тіла кредиту в розмірі 10\~160,63 грн. Зазначила, що вона повністю визнає позовні вимоги, викладені позивачем у його заяві від 08.05.2025р. про зменшення розміру позовних вимог, і не заперечує проти стягнення з неї на користь позивача заборгованості в розмірі 10\~160,63 грн. Питання про розподіл судових витрат просила вирішити у відповідності до положень процесуального законодавства. Заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. ТОВ «Споживчий центр» надає фінансові послуги, зокрема із здійснення різних видів кредитування, з використанням власної інформаційно-телекомунікаційної системи та наданням відповідних послуг через власний веб-сайт https://sgroshi.com.ua, а також мобільні додатки товариства для різних операційних систем, через які позичальнику з використанням його особистого кабінету надається доступ до розділу, який створений для зберігання договірної документації, підтвердження особи позичальника та його взаємодії з товариством. 25.02.2024р. між сторонами укладений в електронній формі кредитний договір №25.02.2024-100002875 (далі Договір кредиту), відповідно до якого ТОВ «Споживчий центр» (кредитор) зобов`язувався надати відповідачці (позичальник) кредит на суму 11\~000 грн. строком на 140 днів з дати його надання, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Умови Договору кредиту викладені у наступних документах: пропозиція про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії); заявка кредитного договору №25.02.2024-100002875 (кредитної лінії); відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №25.02.2024-100002875 /а.с. 11-15/. При укладанні Договору кредиту відповідачкою було отримано паспорт споживчого кредиту /а.с. 17-18/. Умовами Договору передбачені наступні умови кредитування: - сума кредиту 11\~000 грн.; - строк, на який надається кредит 140 днів з дати його видачі; - дата повернення кредиту 13.07.2024р.; - період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня надання кредиту («черговий період»); - процентна ставка 1% за 1 день користування кредитом; - проценти розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (залишку від всієї суми кредиту) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку; - комісія, пов`язана з наданням кредиту (плата за надання кредиту) 15% від суми кредиту та дорівнює 1650 грн., яка нараховується та обліковується в день видачі кредиту; - графік платежів, який передбачає повернення кредиту рівними платежами (10 платежів) по 2369,38 грн., які сплачуються не пізніше останнього дня чергового періоду. Комісія сплачується 2 платежами не пізніше останнього дня кожного чергового періоду у наступних розмірах: 829,38 грн. (1 платіж) та 820,62 грн. (2 платіж); - неустойка 110 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. На виконання умов Договору кредиту ТОВ «Споживчий центр» 25.02.2024р. о 19год. 40хв. здійснило надання кредитних коштів відповідачці в сумі 11\~000 грн. шляхом грошового переказу через систему електронних платежів LIQPAY на банківську картку № [NUMBER] , що відкрита на ім`я відповідачки в АТ КБ «Приват Банк» /а.с. 19/. З моменту отримання кредитних коштів відповідачкою було здійснено наступні платежі на погашення кредитної заборгованості: 08.03.2024р. 2369,38грн.; 22.03.2024р. 1430грн.; 23.03.2024р. 939,38грн.; 06.04.2024р. 2369,38грн. Відповідно до довідки-розрахунку, складеної ТОВ «Споживчий центр», розмір заборгованості позичальника за кредитним договором №25.02.2024-100002875 від 25.02.2024р. складає 22\~868,06 грн., яка складається з наступних сум: заборгованість за тілом кредиту 10\~160,63 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом 9\~957,43 грн.; неустойка 2\~750 грн. /а.с. 21/. Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за Договором кредиту, то позивач звернувся до суду з даним позовом та вимагає стягнути з відповідачки залишок її кредитної заборгованості, який складається з тіла кредиту в розмірі 10\~160 грн. 63 коп. Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК) та Закону України №1734-VIII від 15.11.2016 «Про споживче кредитування» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №1734). За змістом статей 626, 628 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст. 2 ЦПК). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Відповідно до положень ст. 13 ЦПК цивільне судочинство ґрунтується на принципі диспозитивності, відповідно до якого сторони розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями статті 206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що сторони не заперечують того, що відповідачка отримала від позивача у позику грошові кошти на умовах, укладеного між ними в електронній формі кредитного договору №25.02.2024-100002875 від 25.02.2024р. і на теперішній час залишок кредитної заборгованості відповідачки перед позивачем за тілом кредиту складає 10\~160,63 грн., який всупереч умов договору відповідачка не повернула позивачу, а тому останній звернувся до суду з даним позовом. Під час даного судового провадження позивач змінив позовні вимоги та у своїй заяві від 08.05.2025р. виклав їх у новій редакції, відповідно до якої вимагав стягнути з відповідачки заборгованість за Кредитним договором в розмірі 10\~160,63 грн., що складається із залишку заборгованості за тілом кредиту. Саме такі позовні вимоги і стали предметом судового розгляду і відповідачка їх визнала в повному обсязі. Оцінивши обставини справи, суд доходить висновку, що визнання відповідачкою позову не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб та не суперечить вимогам ст.ст. 6, 626-629, 1049 ЦК, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що такі витрати складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позову в розмірі 2422,40 грн. /а.с. 1/. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За обставинами судового провадження відповідачка визнала позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, про що заявила у судовому засіданні. За таких обставин на підставі ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК суд приходить до висновку про необхідність відшкодування позивачу витрат з оплати судового збору за рахунок відповідачки в розмірі 1211,20 грн. та шляхом повернення йому з державного бюджету іншої частини судового збору в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved