Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 24.04.2025 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволений частково. Від представника\~позивача надійшла\~до суду\~заява про\~ухвалення додаткового\~судового рішення,\~відповідно до\~якої просить\~вирішити питання\~про відшкодування\~витрат на\~правничу допомогу\~та стягнути\~з [PERSON] \~82\~500,00\~грн.\~В обґрунтування\~заяви заявник\~посилався на\~те,\~що після\~ухвалення рішення,\~позивачем визначено\~повний розрахунок\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу,\~який у\~загальному розмірі\~складає 82\~500,00\~грн. А також просив дану заяву розглянути за його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином. Подав заяву про зменшення судових витрат на правничу допомогу, зазначаючи, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, таким, що не відповідає принципу розумності та справедливості. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Додаткове рішення ухвалено за відсутності учасників справи на підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви з огляду на наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 24.04.2025 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволений частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 06 квітня 2024 року в сумі 355 475 (триста п`ятдесят п`ять тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень 90 копійок, витрати на проведення транспортно-товарознавчого дослідження в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок, моральну шкоду в сумі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок та судовий збір в розмірі 4095 гривень 00 копійок. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з положеннями частин другої-п`ятої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу подана представником позивача 30.04.2025 року, тобто у строки, передбачені положенням статті 141 ЦПК України, оскільки, визначений у ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк обраховується не з моменту отримання учасником справи копії повного судового рішення, а саме з моменту його ухвалення. Відповідно до ст. 137 ЦПК України та ст.ст. 19, 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» компенсації підлягають види витрат на професійну правничу допомогу: гонорар за представництвом в суді, послуга надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, витрати на збір доказів, вартість послуг помічника адвоката, витрати на прибуття до суду та очікування судового засідання, інші види правової допомоги другій стороні (клієнту). На обґрунтування понесених витрат представником позивача долучений договір про надання правової допомоги № 17/07/2024 від 17 липня 2025р., додаткова угода від 01 квітня 2025р. до договору про надання правової допомоги від № 17/07/2024 від 17 липня 2025р., Акт приймання передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 28.04.2025р., Звіт №1 щодо обсягу вартості витраченого ефективного часу від 28.04.2025р., рахунок від 24.04.2025 року. За умовами Звіту №1 щодо обсягу вартості витраченого ефективного часу від 28.04.2025р. сторони погодили, що вартість професійної правової допомоги наступна: - правовий аналіз спірних правовідносин - 3 години; - підготовка та звернення до суду з позовом - 4 години; - підготовка та звернення до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами справи у приміщенні суду 1 година; - підготовка та звернення до суду з відповіддю на відзив 3 години; - підготовка та звернення до суду з письмовими поясненнями - 2 години; - супровід справи в Малиновському районному суді м Одеси (участь у судових засіданнях) 8 годин. Загалом професійної (правничої) допомоги у справі № 521/13822/24 надано на суму 82 500,00 грн. Представником відповідача заявлено клопотання про не співмірність витрат і подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до 5000,00 гривень. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини. Зважаючи на конкретні обставини справи, тривалість розгляду справи судом, незмінність предмету та підстав позову і відповідно правової позиції, спір вирішений на підставі доказів, які подані з позовною заявою, що свідчить про не співмірність розміру заявлених витрат з наданим адвокатом обсягом послуг. Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Саме таку правову позицію висловлено Постанова ВП ВС від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, Постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18, Постанови ВС від 04.12.2018 року у справі № 911/3386/17, від 11.12.2018 року у справі № 910/2170/18, які згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача, адвоката Логовського В.В., про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн.

Outcome: partial