Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

01.08.2024 р позивач ТзОВ «Споживчий центр» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов обґрунтовує тим, що між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 05.12.2023 укладено кредитний договір № 05.12.2023-100002278, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 8 000,00 гривень строком на 70 днів. Відповідно до умов Договору та чеку про видачу коштів відповідачу [PERSON] надано кредит у розмірі 8 000,00 гривень. Тож, ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконали в повному обсязі. Однак, відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 12.02.2024 становить 16760,01 гривень, з яких: 8 000,00 гривень заборгованість по тілу кредиту; 7560,01 гривень заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 16760,01 гривень та судові витрати у розмірі 2422,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, на адресу суду надійшла заява представника відповідача про розгляд справиза відсутності сторони відповідача, щодо позовних вимог заперечують та просять відмовити у повному обсязі. Ухвалою судді від 02.08.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, за необхідне провадити розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 05.12.2023 між кредитором ТзОВ «Споживчий цент» та позичальником [PERSON] укладено кредитний договір №05.12.2023-100002278 відповідно до заявки позичальника, яка підписана одноразовим ідентифікатором Е634 та кредитного договору - пропозиція про укладення кредитного договору, яка підписана одноразовим ідентифікатором М634 (а.с.13-18). За цим договором кредитор зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Сума кредиту 8 000,00 гривень, надана 05.12.2023, що підтверджується квитанцією ID платежу 2400018530 (а.с.21). Строк, на який надається кредит 70 календарних днів з дати надання. Дата повернення кредиту 12.02.2024. Фіксована процентна ставка - 492,75% річних, що також підтверджується паспортом споживчого кредиту (а.с.11-12). Згідно з наданим позивачем розрахунком (а.с.8), заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 12.02.2024 становить 16760,01 гривень, з яких: 8000,00 гривень заборгованість по тілу кредиту; 7560,01 гривень заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом та 1200,00 гривень комісія. Здійснений позивачем розрахунок заборгованості та визначений розмір заборгованості відповідач не заперечив та не спростувала. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з відповідача в користь позивача слід стягнути встановлену суму заборгованості за кредитом. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених банком судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved