Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому спросять суд визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який загалом складається з: житлового будинку «А» загальною площею 242,0 кв.м, житловою площею 73,3 кв.м, сараю «Б», воріт №1, огорожі №2, огорожі №3, колодязя №4. Визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який загалом складається з: житлового будинку «А» загальною площею 242,0 кв.м, житловою площею 73,3 кв.м, сараю «Б», воріт №1, огорожі №2, огорожі №3, колодязя №4. В судове засідання позивачі надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача - адвокат Захарчук Г.В. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, кадастровий номер 2611000000:03:001:0258 та житлового будинку, що розташовані по [ADDRESS] . 01.03.2024 року [PERSON] та [PERSON] , отримали свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 2611000000:03:001:0258 по [ADDRESS] кожна. Спадкоємцями є: [PERSON] (дружина) та [PERSON] (дочка). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.03.2024 р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю у спадкоємця оформлених відповідно до чинного законодавства документів, що підтверджують належність вищевказаного житлового будинку спадкодавцеві. \~ \~ \~ \~Так само, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.03.2024 р. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну 1/2 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з тих самих підстав. Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів від 02.11.2023, виданої Коломийським МБТІ, в [ADDRESS] право власності на майно не зареєстровано. Водночас, будівельний паспорт на забудову земельної ділянки по [ADDRESS] , був виданий спадкодавцю [PERSON] ще в 1989 році. Рішенням виконавчого комітету Яремчанської міської ради від 30.11.2001 р. №123 «Про дозволи на проведення проектно-пошукових робіт, будівництво, перебудову, газифікацію будівель та споруд юридичним та фізичним особам. Затвердження актів прийому в експлуатацію» затверджено акт прийому в експлуатацію індивідуального житлового будинку [PERSON] , [ADDRESS] . На будинок по [ADDRESS] , належний спадкодавцю [PERSON] , [INFO] була розпочата будинкова книга. В процесі спадкування позивачами було виготовлено новий технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , відповідно до якого загальна площа будинку складає 242,0 кв.м. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого, статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Статтею 392 ЦК України регламентовано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, у разі якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим, суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Неможливість оформити право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку зумовлює необхідність звертатися до суду в порядку позовного провадження. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги\~ слід задовольнити.

Outcome: approved