Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

17 лютого 2023 року представник ТОВ «Світловодськпобут» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 жовтня 2016 року по 01 лютого 2023 року в сумі 24 743 грн. 84 коп., за період з 01 жовтня 2016 року по 01 лютого 2022 року втрати від інфляції 10 366 грн. 91 коп. та три відсотки річних 4 155 грн. 49 коп., а також судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи. В обґрунтуванні позову посилається на те, що відповідач є споживачем послуги з постачання теплової енергії у квартиру за адресою: [ADDRESS] . На відповідача відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] . Протягом 2016-2023 років ТОВ «Світловодськпобут» надавало відповідачу послуги з централізованого опалення його квартири. 16 липня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «Світловодськпобут» укладено договір про надання населенню послуг по опаленню і гарячому водопостачанню, відповідно до якого його укладено терміном на 5 років та договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг за спожиту теплову енергію не виконує, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2016 року по 01 лютого 2023 року виникла заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 24 743 грн. 84 коп. Згідно з розрахунком за період з 01 жовтня 2016 року по 01 лютого 2022 року сума інфляційного нарахування на суму боргу становить 10 366 грн. 91 коп., а сума трьох відсотків річних - становить 4\~155\~грн.\~49\~коп. Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 травня 2023 року позов ТОВ «Світловодськпобут до [PERSON] задоволено повністю. 20 лютого 2024 року представник відповідача, адвокат Деречина О.В. подала до суду заяву про перегляд заочного рішення від 04 травня 2023 року. В обґрунтуванні заяви посилається на те, що [PERSON] дійсно є власником квартири [ADDRESS] . Проте, разом з відповідачем у вказаній квартирі проживає та зареєстрована його дружина, [PERSON] , яка в свою чергу теж є споживачем послуг з теплопостачання та має сплачувати вартість наданих позивачем послуг. Ухвалою від 15 березня 2024 року скасовано заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 травня 2023 року за позовом ТОВ «Світловодськпобут» до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. Справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Ухвалою від 02 травня 2024 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі, як співвідповідача [PERSON] . 07 жовтня 2024 року представник позивача, адвокат Гармаш А.В. подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за спожиту теплову енергію в загальній сумі 36\~548 грн. 06 коп., з яких: за період з 01 квітня 2017 року по 01 лютого 2023 року 24\~743 грн. 84 коп. основний борг, 8\~365 грн. 72 коп. втрати від інфляції, 3\~438 грн. 50 коп. 3% річних. 03 грудня 2024 року представник позивача, адвокат Філоненко О.В. подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Світловодськпобут» заборгованість за спожиту теплову енергію в загальній сумі 18\~274 грн. 03 коп., з яких: за період з 01 квітня 2017 року по 01 лютого 2023 року 12\~371 грн. 92 коп. основний борг, 4\~182 грн. 86 коп. - втрати від інфляції, 1\~719 грн. 25 коп. - 3% річних. Стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Світловодськпобут» заборгованість за спожиту теплову енергію в загальній сумі 18\~274 грн. 03 коп., з яких: за період з 01 квітня 2017 року по 01 лютого 2023 року 12\~371 грн. 92 коп. основний борг, 4\~182 грн. 86 коп. - втрати від інфляції, 1\~719 грн. 25 коп. - 3% річних. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Світловодськпобут» судові витрати в рівних частинах. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач №1 в судове засідання не з`явився. 06 лютого 2025 року від представника відповідача №1, адвоката Деречиної О.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідача, зазначивши, що позовні вимоги визнаються ними у повному обсязі. Відповідач №2 в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена за місцем проживання та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України, на адресу суду повернувся конверт з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради за №742 від 15 серпня 2012 року є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. Згідно наказів ТОВ «Світловодськпобут» та рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради, у м. Світловодську у період з 2016 по 2023 роки було проведено опалювальні сезони. На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] відповідно до якого відповідач був споживачем послуг позивача за адресою: [ADDRESS] . 16\~липня 2007\~року між [PERSON] та ТОВ «Світловодськпобут» укладено договір про надання населенню послуг по опаленню і гарячому водопостачанню, відповідно до якого його укладено терміном на 5 років та договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду. 14 грудня 1999 року відділом РАЦС м. Світловодська у Кіровоградській області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується відміткою у паспорті відповідача № 1. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 31 травня 2000 року [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] . З розрахунку заборгованості за теплову енергію вбачається, що заборгованість виникла у відповідачів за період з 01 квітня 2017 року по 01 лютого 2023 року. Таким чином судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як співвласники квартири у період з 01 квітня 2017 року по 01 лютого 2023 року мали обов`язок здійснювати оплату за отримані послуги з опалення квартири, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Згідно розрахунку позивача, за період\~з 01 квітня 2017 року по 01 лютого 2022 року сума трьох відсотків річних становить 3\~438 грн. 50 коп. а сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційного нарахування за вказаний період, становить 8\~365 грн. 72 коп. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. В розумінні положень\~ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З огляду на зміст правовідносин, що існують між сторонами, вони по своїй суті є грошовим зобов`язанням, в якому серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника як споживача послуг покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора, як виконавця комунальної послуги, вимагати сплату коштів за фактично надані послуги. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у справі у вигляді судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved