Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

31 березня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» через свого представника - адвоката Ткаченко Ю.О. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до Зарічненського районного суду Рівненської області з вказаним позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 13552,00 грн, судовий збір та 3500,00 витрат на професійну правничу допомогу. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору позики № 75617156 від 22 липня 2021 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідач отримав кредит в сумі 4000,00 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість, яку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором факторингу № 2112 від 21 грудня 2021 року відступило для ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке у свою чергу 31 березня 2023 року за договором факторингу № 310323-ФМ відступило позивачу. Станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість в сумі 13552,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 09 квітня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву. Копію цієї ухвали відповідач [PERSON] отримав 17 квітня 2025 року в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить відмітка у поштовому повідомленні про відсутність адресата за вказаною адресою. Ухвалою суду від 29 квітня 2025 року в судовому засіданні було оголошено перерву та рекомендовано відповідачу виконати вимоги ухвали суду від 09 квітня 2025 року. Копію цієї ухвали відповідач отримав 29 квітня 2025 року на указану ним в договорі позики електронну пошту [INFO] Довідками про доставку sms на указаний ним в договорі позики номер телефону беззаперечно стверджується поінформованість відповідача [PERSON] , про існування щодо нього цивільної справи в суді. Відзиву на позовну заяву [PERSON] суду не подав. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 22 липня 2021 року, між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики № 75617156 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 4000,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99% в день (фіксована) строком на 30 днів тобто до 21 серпня 2021 року (а.с. 15-16). Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С9OQ3K0OOa 22.07.2021 13:42:14 (а.с.28). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»(а.с. 15-16). Підписавши 22 липня 2021 року договір позики № 75617156 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що право вимоги до [PERSON] переходило двічі: від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі договору факторингу № 2112 від 21 грудня 2021 року, та від ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до позивача ТОВ «Фінпром маркет» на підставі договору факторингу № 310323-ФМ від 31 березня 2023 року. За цими договорами відступлено право вимоги до відповідача на суму 13552,00 грн, з яких 4000,00 грн сума основного боргу та 9552,00 грн заборгованість за відсотками. З дослідженого в ході судового розгляду договору позики № 75617156 від 22 липня 2021 року вбачається, позика надається строком на 30 днів за фіксованою процентною ставкою 1,99 % (п. 1 - 2.3. Договору позики). Відповідно останнім днем строку договору (строку позики) було 21 серпня 2021 року. Проте із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості (а.с.5-7) за договором позики № 75617156 від 22 липня 2021 року, вбачається, що директором ТОВ «Фінпром маркет» проведено розрахунок заборгованості відповідача за період з 22 липня 2021 року по 19 листопада 2021 року. В. п. 7.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» записано, що після кожного оформлення пролонгації, на електронну адресу позичальника, яку позичальник зазначив як контактну при реєстрації на сайті, товариство відправляє повідомлення з інформацією про оформлену позичальником пролонгацію. Таке повідомлення містить інформацію, зокрема, щодо нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості до повернення позичальником. В п. 7.7. вказаних Правил записано, що позичальник погоджується, що при обранні виду пролонгації в особистому кабінеті та виконанні умов, встановлених товариством для оформлення пролонгації та продовження строку (терміну) дії договору позики, таке оформлення та продовження відбувається автоматично, а згода позичальника проявляється у здійсненні дій по внесенню грошових коштів на ім`я товариства та без будь-якого документального оформлення. У такому випадку вчинена позичальником сукупність дій, спрямованих на оформлення пролонгації, в тому числі внесення позичальником грошових коштів на ім`я товариства, є діями, які виражають намір позичальника та здійснити продовження. В матеріалах справи відсутні і позивачем не надано жодних доказів оформлення пролонгації згідно п. 7.5. Правил, зокрема відправленого на електронну адресу позичальника повідомлення з інформацією щодо нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості. Також позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів згоди позичальника на пролонгацію, а саме дій позичальника по внесенню грошових коштів на ім`я товариства, як це передбачено п. 7.7. затверджених первісним кредитором Правил. Таким чином нарахування процентів поза межами 30 денного строку за договором від 22 липня 2021 року є порушенням ст. 526 ЦК України та існуючої домовленості сторін цього договору. Відповідно до правової позиці Верховного Суду, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення грошового зобов`язання. Позовної вимоги за ч. 2 ст. 625 ЦК України у цій справі не заявлено. Згідно п. 3 Договору позики позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1, який є його невід`ємною частиною. У додатку № 1 до Договору позики № 75617156 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 22 липня 2021 року визначено загальну вартість кредиту в сумі 4012,00 грн. Таке обчислення підписане сторонами договору електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, а тому приймається судом як належний доказ заборгованості відповідача перед первісним кредитором (а.с.16). Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні будь якому попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому позов слід задовольнити частково, в сумі 4012 грн. Пред`являючи позов, позивач поніс 2422,40 грн витрат по сплаті судового збору (а.с.8) та 3500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 51-57). Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 29,60 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 717,03 грн судового збору (2422,40 * 29,60 % = 717,03). Витрати на професійну правничу допомогу слід розподілити за правилами ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 29,60 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 1036,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (3500,00 * 29,60 % = 1036,00). На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, 1079 ЦК України,

Outcome: partial