Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 90000,00 гривень і судових витрат, посилаючись на те, що 26.09.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua) укладено електронний договір на відкриття кредитної лінії №1278-0748, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 15000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 30 днів; промо процентна ставка 1,50 % в день; знижена процентна ставка 2,50 % в день; стандартна процентна ставка 3,00 % в день. Вказаний договір був укладений у вигляді електронного документа, відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор для підписання кредитного договору, ознайомлено з Правилами надання споживчих кредитів та інших супутніх документів. Додатковою угодою від 30.09.2023 року кредитодавець і позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1500,00 грн. Позивач належним чином у повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором, а саме надав кредит відповідачу у розмірі, передбаченому умовами договору. Незважаючи на взяті на себе зобов`язання, відповідач борг не повертає. Станом на 26.04.2024 року заборгованість відповідача становила 114420,00 грн., що складається з: 16500,00 грн. заборгованість за сумою кредиту; 97920,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. Позивачем частково списано заборгованість за нарахованими процентами у сумі 24420,00 грн. Враховуючи викладене, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 90000,00 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 16500,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками 73500,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надавав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 26.09.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та відповідачем за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua) укладено електронний договір на відкриття кредитної лінії №1278-0748, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 15000,00 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 30 днів; промо процентна ставка 1,50 % в день; знижена процентна ставка 2,50 % в день; стандартна процентна ставка 3,00 % в день (а.с.10-16). Додатковою угодою від 30.09.2023 року кредитодавець і позичальник домовилися про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1500,00 грн. (а.с.29 зворотна сторона - 30). ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 15000,00 грн. і 1500,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту (а.с.17). [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії №1278-0748 від 26.09.2023 року, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка відповідно до наданого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» розрахунку станом на 26.04.2024 року становить 114420,00 грн., що складається з: 16500,00 грн. заборгованість за сумою кредиту; 97920,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом (а.с.42-43). Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Умови кредитування є результатом домовленості сторін, не були визнані судом недійсними, а відтак, з урахуванням положень ст.ст. 627-629 ЦК України, є обов`язковими для врахування та виконання сторонами. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що відповідач порушує вимоги кредитного договору, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 90000,00\~гривеньє обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved