Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» через свого представника, директора Ґедзь О.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 06.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] , був укладений договір позики №75919787 про надання коштів у позику. У подальшому права вимоги, які виникли за даним договором, були передані (відступлені) позичальником (кредитодавцем) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», а останнє передало їх пізніше позивачу на підставі договорів факторингу. Всупереч умовам укладеного договору позики відповідач не виконав своїх зобов`язань, у зв`язку з чим [PERSON] має непогашену заборгованість у розмірі 27 450,61,00 гривень, що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 8 150,00 грн, та суми заборгованості за відсотками 19 300,61 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Також разом із заборгованістю за договором позики позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500,00 гривень. Ухвалою суду від 02.04.2025 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 15.04.2025 витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» наступні документи/інформацію: інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», РНОКПП [NUMBER] , за період з 05.08.2021 по 08.08.2021. 25.04.2025 відповідачем подано відзив на позов в якому просить відмовити в позові, оскільки відсутні належні докази укладення договору, докази перерахування коштів, неправомірно нараховані проценти, неправомірний перехід права вимоги. 28.04.2025 до суду надійшла відповідь на відзив в якому представник позивача зазначає, що доводи представника відповідача не заслуговують на увагу, просить позов задоволити. 30.04.2025 від представника відповідача адвоката Сідорова В.М. поступили заперечення на відповідь на відзив в якому зазначає, що оскільки позика надавалась строком на 30 днів, то заборгованість по процентам, що підлягає до сплати становить 4859,55 грн. З огляду на наведене просить позов задоволити частково. Представник позивача в судове засідання не з`явився хоч належним чином повідомлений про місце, дату і час судового розгляду, однак у відзиві на позов просив про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача в судове засідання не прибув. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд дослідив та оцінив матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків. 05 серпня 2021 року [PERSON] дистанційно, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, а саме: шляхом надсилання електронного повідомлення про накладання електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписав Договір позики №75919787 з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що підтверджується доданими до позовної заяви належним чином засвідченими копіями зазначених документів . Одноразовий ідентифікатор для підписання договору позики (кредитного договору) та таблиці обчислення загальної вартості кредиту, який вказаний у цих документах, був відправлений відповідачу на його електронну пошту ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», яку останній вказав у Договорі позики, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Станом на 05.08.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (код ЄДРПОУ 39861924) було зареєстроване як фінансова установа та у нього була чинна ліцензія щодо надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що убачається з інформації, що міститься на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/. Відповідно до статті 1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 1047\~ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Нормою частини другої статті 638\~ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин третьої, шостої та сьомої статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» (в редакції, яка діяла станом на 06.08.2021) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Таким чином, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (позикодавець) та відповідач (позичальник) уклали Договір позики № 75919787 від 05.08.2021 (далі у тексті Договір позики), згідно з яким позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Умовами укладеного Договору позики передбачено: сума позики 8150,00 грн, строк позики (строк договору) 30 днів, процентна ставка (базова) в день 1.99 %, дата надання позики 05.08.2021, дата повернення позики (останній день) 04.09.2021. Підписавши Договір позики за допомогою електронного підпису, відповідач добровільно прийняв умови цього договору, погодився з ними і взяв на себе відповідні договірні зобов`язання. Того ж дня, 05.08.2021, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» на виконання умов договору надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 8150,00 гривень шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок останнього, реквізити якого він вказав у Договорі позики, що підтверджується випискою по рахунку. Отже, між сторонами на підставі укладеного Договору позики виникли позикові (кредитні) правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. 21 грудня 2021 року, ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», як Фактор, з однієї сторони, та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», як Клієнт, з іншої сторони уклали Договір факторингу № 2112, згідно з яким Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей, в розмірі Портфеля Заборгованості. Відповідно до п.5.2 цього договору перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги за Портфелем Заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами договору факторингу. Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору . 21 грудня 2021 Фактор та Клієнт підписали Акт прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 2112 від 21.12.2021 та Реєстр прав вимог № 4 до Договору факторингу № 2112 від 21.12.2021, у якому зазначено: номер Договору позики - 75919787, дата укладання договору 05.08.2021, ПІБ відповідача, його ідентифікаційний код, його одноразовий ідентифікатор, його електронна адреса, банківський картковий рахунок відповідача, сума заборгованості за тілом 8150,00 грн, сума заборгованості по процентам за користування 19462,20 грн, сума заборгованості разом 27\~612,20грн . Як вбачається із Акту звірки взаємних розрахунків за період: грудень 2021 грудень 2023 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» за Договором факторингу № 2112, ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» сплатило визначену у Договорі факторингу № 2112 ціну продажу у розмірі 10 105 337,52 грн. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). З наведених вище правових норм убачається, що договір факторингу є правочином, внаслідок якого відбувається заміна кредитора у зобов`язанні. Статтею 1079 ЦК України встановлено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/, станом на 21.12.2021 ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (код за ЄДРПОУ 35017877) було зареєстроване як фінансова установа та у нього була чинна ліцензія на діяльність фінансової компанії з факторингу. Отже, суд установив, що на момент укладення договору факторингу його сторони володіли спеціальною правоздатністю для вчинення відповідного правочину. Таким чином суд встановив, що право вимоги до відповідача за Договором позики перейшли від позикодавця, ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», до ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» і останнє станом на 21.12.2021 стало новим кредитором у правовідношенні, яке виникло між первісним позичальником та відповідачем на підставі згаданого вище Договору позики. В подальшому, 31 березня 2023 року, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», як Фактор з однієї сторони, та ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», як Клієнт з іншої сторони уклали Договір факторингу № 310323, згідно якого Фактор передає грошові кошти, що дорівнюють Ціні Продажу, в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Факторові права вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі Заборгованостей, в розмірі Портфеля Заборгованості. Відповідно до п.5.2 цього договору перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги за Портфелем Заборгованості відбувається в момент підписання Актів прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (з одночасною передачею Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді), після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Портфеля Заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписані сторонами Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підтверджують факт переходу від Клієнта до Фактора відповідних прав вимоги та є невід`ємними частинами договору факторингу. Акти прийому-передачі Реєстру Заборгованостей (в електронному та паперовому вигляді) підписуються в день укладення цього договору . Того ж дня, 31.03.2023, Фактор та Клієнт підписали Акт прийому-передачі Реєстру Заборгованостей за Договором факторингу № 310323 від 31.03.2023 та Реєстр Божників до Договору факторингу № 310323 від 31.03.2023, у якому зазначено: номер Договору позики - 75919787, дата укладання договору 05.08.2021, ПІБ відповідача, його ідентифікаційний код, його одноразовий ідентифікатор, його електронна адреса, банківський картковий рахунок відповідача, сума заборгованості за тілом 8150,00 грн, сума заборгованості по процентам за користування 19462,20 грн, сума заборгованості разом 27\~612,20грн . Як вбачається із Акту звірки між ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» і ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за Договором факторингу № 310323 від 31.03.2023, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» сплатило визначену у Договорі факторингу № 310323 від 31.03.2023 ціну продажу у розмірі 13 137 615,00 грн. Згідно з інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національного банку України «Комплексна інформаційна система Національного банку України» за посиланням: https://kis.bank.gov.ua/, станом на 31.03.2023 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (код за ЄДРПОУ 43311346) було зареєстроване як фінансова установа та у нього була чинна ліцензія на діяльність фінансової компанії з факторингу. Таким чином, відповідно до ст. 512, 514, 1077, 1079 ЦК України право вимоги до [PERSON] за Договором позики перейшло від ТОВ «ФК УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» до позивача і він став новим кредитором у кредитному правовідношенні, яке виникло між первісним кредитором та відповідачем на підставі згаданого вище Договору позики. Суд установив, що відповідач свої зобов`язання, взяті на себе за Договором позики, належним чином не виконав ні перед первісним кредитором, ні перед новими кредиторами, до яких переходило право вимоги за договорами факторингу. Наведена обставина визнається відповідачем і підтверджується його поясненнями, наданими у судовому засіданні. Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд констатує, що за умовами вищезазначеного Договору позики відповідач отримав кошти у позику в сумі 8150,00 гривень, користувався ними, та не повернув їх, відтак, суд дійшов висновку про те, що заборгованість на підставі Договору позики в частині суми заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 8150,00 гривень підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Вирішуючи спір у частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками, суд виходить з наступного. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу другого частини першої статті 1048\~ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050\~ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду зробила у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Велика Палата Верховного Суду у постановах від 18.01.2022 у справі №910/17048/17 та від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від наведеного вище правового висновку. Як вбачається\~із позовної\~заяви,\~ТОВ «ФІНПРОМ\~МАРКЕТ» просить\~стягнути з\~ [PERSON] \~проценти від\~суми позики\~за період\~фактичного користування\~коштами (з\~05.08.2021\~по 02.12.2021,\~всього за\~120\~дні),\~тобто поза\~межами погодженого сторонами договору строку надання позики. При цьому посилається на п. 5.2 Договору позики, п.6.5 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та на правові висновки зроблені у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, та у постанові Верховного Суду від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20. У зв`язку з цим, суд зауважує, що висновок про те, що «сторони досягли\~згоди щодо\~усіх істотних\~умов правочину» зроблено Верховним Судом під час касаційного перегляду рішень місцевих та апеляційних судів, з огляду на встановлені судами фактичні обставини у справах № 524/5556/19 та № 234/7159/20, зокрема, щодо встановлення нікчемності кредитного договору і застосування наслідків його недійсності, укладеного між сторонами у вказаних справах. Зазначені висновок не може бути застосований у розглядуваній справі, оскільки фактичні обставини, встановлені у справах № 524/5556/19 та № 234/7159/20 є іншими, ніж фактичні обставини, встановлені у цій справі. У цій справі суд встановив, що відповідно до п.2.2 Договору позики строк позики (строк Договору) становить 30 днів. Датою повернення позики (останнім днем) сторони визначили 04.09.2021. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині нарахування відсотків за користування позикою, покликається на положення Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі у тексті - Правила), стверджуючи, що позичальник до моменту підписання Договору позики вивчив ці Правила, які розміщені на сайті https://mycredit.ua..., і їх зміст, суть об`єм зобов`язань сторін, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення позичальником продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі, про що засвідчено у п. 5.2 Договору позики. Роздруківку тексту Правил з сайту позикодавця долучено до позовної заяви. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю редакцію Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Договір позики, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем позики взагалі містив саме ті умови щодо продовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, про які стверджує позивач. Крім того, роздруківка із сайту позикодавця належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (позикодавця), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Правила. Як убачається з сайту https://mycredit.ua/ua/archived_info/ редакції Правил неодноразово змінювалися самим ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (05.08.2021) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (31.03.2025), тобто кредитор міг додати до позовної заяви роздруківку Правил у будь-якій редакції, що найбільш сприятлива для задоволення позову. Таким чином, надані позивачем Правила, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою Договору позики щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання позикодавцем додаткових заходів, які збільшують вартість позики, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені у Договорі позики, який безпосередньо підписаний останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. До того ж, суд зауважує, що у розділі 7 «Порядок подовження строку користування позикою» Правил, текст яких доданий до позовної заяви, передбачено умови, за яких здійснюється продовження (пролонгація) строку користування позикою. Так, відповідно до п.7.5 цих Правил при кожному подовженні строку користування позикою, змінюється кінцева дата строку позики та кінцева дата строку (терміну) дії Договору позики на відповідну кількість календарних днів. Після кожного оформлення пролонгації, на електронну адресу позичальника, яку позичальник зазначив як контактну при реєстрації на сайті, товариство відправляє повідомлення з інформацією про оформлену позичальником пролонгацію. Таке повідомлення містить інформацію, зокрема, щодо нового строку позики, кінцевої дати строку позики, розміру заборгованості до повернення позичальником. Крім цього, інформація щодо нової кінцевої дати строку позики та розміру заборгованості доступна позичальнику в особистому кабінеті. Разом з тим, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження продовження строку дії договору (пролонгації) відповідно до положень розділу 7 Правил, а саме докази направлення на електронну адресу позичальника відповідних повідомлень з інформацією про оформлену пролонгацію договору. З огляду на викладене вище, оскільки позивачем не доведено тієї обставини, що встановлений договором строк надання позики продовжувався зі згоди іншої сторони (позичальника), то правомірним є нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами на підставі ст. 1048 ЦК України лише протягом погодженого сторонами строку надання позики упродовж 30 днів. Підсумовуючи викладене, суд вважає, що у цій справі з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості в розмірі 13015,55 грн, яка складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8150,00 гривень та суми заборгованості за відсотками у розмірі 4865,55 гривень (8150,00 грн * 1,99 % * 30 днів = 4865,55 грн). Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Щодо розподілу судових витрат. Позивач просить стягнути з відповідачки понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень, та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500,00 гривень. Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 гривень згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579934569.1 від 28.03.2025. Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 47.41% від заявленої суми (13\~015,55 х 100 / 27450.65), то з відповідача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1148,46 гривень (2 422,40 х 47.41 %). Статтею 133\~ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~частин першої\~та другоїстатті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2024 між ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (Клієнт) та адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною (Адвокат) (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ПТ № 2099 від 03.04.2018) укладено Договір № 01-11/24 про надання правничої допомоги (далі у тексті Договір № 01-11/24), згідно з п. 1.1 якого Адвокат здійснює комплекс заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати Клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за яким належить Клієнту у судовому порядку, а також у здійснює захист прав та інтересів Клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як Клієнтом, так і Адвокатом, по стягненню заборгованості у судовому порядку. Перелік боржників, щодо яких Клієнт просить надати правничу допомогу зазначаються в Акті приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (п.1.3. Договору № 01-11/24). Відповідно до п.4.1. Договору № 01-11/24 за надання правничої допомоги Клієнт сплачує Адвокату винагороду у передбаченому у даному договорі розмірі за певний вид виконаних адвокатом робіт. У пункті 4.4. згаданого договору про надання правничої допомоги його сторони погодили, що факт надання Адвокатом правничої допомоги Клієнту засвідчується Актом приймання-передачі наданої правничої допомоги, згідно форми, узгодженої сторонами. За послуги, надані Адвокатом, Клієнт протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання Акту про приймання-передачі наданої правничої допомоги та отримання від Адвоката відповідного рахунку, сплачує винагороду на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги, шляхом безготівкового перерахування Клієнтом на поточний рахунок Адвоката, вказаний у цьому договорі (п.4.2. Договору № 01-11/24). Як вбачається із наданого суду Акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» передало, а [PERSON] прийняла на себе зобов`язання надати правничу допомогу згідно переліку вказаному у цьому Акті, в тому числі щодо [PERSON] . Згідно із наведеним, у поданому до суду витязі від 20.03.25 з Акту № 10-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, описом наданих послуг, адвокат Ткаченко Ю.О. надала ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» правничу допомогу, що полягала у вивченню наявних у Клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції, збір документів/доказів по малозначних справах для формування позовної заяви, підготовки/складання позовної заяви з вимогою до [PERSON] за договором позики, вартість наданих послуг складає 3500,00 грн. Загальна вартість наданих [PERSON] послуг з правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» складає 350000,00 грн. ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» здійснило оплату адвокату Ткаченко Ю.О. за надані послуги передбачені Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 р. у розмірі 350 000,00 гривень, що підтверджується копією платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 579933657.1 від 20.03.2025. Отже, наданими позивачем доказами підтверджується понесення ним витрат на правничу допомогу, пов`язану з цією справою, у сумі 3 500,00 гривень. Оцінивши дійсність та необхідність витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у цій справі, розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, суд не вбачає підстав для відступу від загального правил їх розподілу. Таким чином, ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 47,41% від заявленої суми, то з відповідача слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1 659,35 грн (3500,00 х 47,41%). На підставі наведеного вище, статей 207, 525, 526, 629, 631, 638, 1047,1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: partial