Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивачка просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 755 417,17 грн. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 20.07.2007 по 05.07.2010 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають спільну дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою, а з відповідача були стягнуті аліменти на її утримання на користь позивачки. У 2022 році після збройної агресії російської федерації позивачка з дитиною виїхали до Німеччини з метою збереження свого життя. На території Німеччини позивачка несе витрати по утриманню дитини. Вважає, що відповідач має нести половину витрат, а саме: оплати навчального квитка на три роки 12 193,2 грн.; орендної плати за квартиру, опалення та гарячу воду у квартирі з жовтня 2023 року по листопад 2026 року - 292\~518,81 грн.; оплати за користування електроенергією в орендованій квартирі за три роки 17 070,48 грн.; оплати загальнообов`язкового медичного страхування дитини в Федеративній Республіці Німеччині на три роки 383 134,68 грн.. Також на розвиток дитини позивач має сплатити половину вартості навчання у ВСП «Сумський фаховий коледж СНАУ» у сумі 50\~500 грн. Відповідач подав відзив у якому просив повністю відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивував тим, що за період квітня 2024 року по лютий 2025 року мав дохід у сумі 1115,72 грн, має на утриманні неповнолітню дитину та батька похилого віку, утримує дружину яка перебуває у декретній відпустці. Вважав, що позивачкою не доведено необхідності стягнення витрат на страхування. Витрати на проживання охоплюються стягнутими аліментами. Стягнення витрат на навчання не стосуються розвитку здібностей дитини. Позивачка подала відповідь на відзив. Так заперечила твердження відповідача. Зазначає, що відповідач не надав доказів матеріального становища своєї дружини, утримання батька. Вважає, що відомості про дохід відповідача не відповідає дійсності, адже не може забезпечити існування. Зазначає, що страхування є обов`язковим. Інші витрати не можуть бути компенсовані аліментами, адже значно перевищують розмір присуджених аліментів. Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив. Зазначає, що позивачка самостійно прийняла рішення проживання за межами країни та виходила зі своїх можливостей. Витрати позивачки на дитину у Німеччині не викликані особливими обставинами у розумінні ст. 185 СК України. Позивачка свідомо не зверталася за державною допомогою держави де проживає. Вважає, що такі витрати на дитину істотно вплинути на можливість забезпечувати другу малолітню дитину. Позивачка подала письмові пояснення та зазначила, що відповідач знав про виїзд дитини за кордон та своїх пропозицій не надавав. Розцінює як безпідставні заперечення відповідача. Відповідач не надав доказів надання допомоги біженцям з України у Німеччині. Витрати на навчання дитини у СНАУ були узгоджені з відповідачем. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Представник відповідача заперечував проти позову. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 25.03.2025 судом прийнято позовну заяву й відкрито провадження у справі. Судовий розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін о 09-00 год. 30.04.2025. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд встановив, що з 20.07.2007 позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі про, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області в книзі реєстрації шлюбів 20.07.2007 було складено відповідний актовий запис № 1111. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . 05.07.2010 рішенням Ковпаківський районний суд м. Суми по справі № 2-6260/10 шлюб між сторонами розірвано. Вказаним судовим рішенням було вирішено дочку [PERSON] , [INFO] , залишити на виховання матері. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.11.2010 стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно до її повноліття. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.02.2018 по справі № 592/13907/17 збільшений розмір стягнутих аліментів збільшений до 1 000 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , до повноліття дитини, починаючи стягнення збільшеного розміру аліментів з часу винесення рішення суду з 15.02.2018. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.07.2021 по справі № 592/5645/21 змінено спосіб стягнення аліментів та стягнуто з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка проживає з дитиною у Німеччині, орендує житло, оплачує страхування дитини, учнівський квиток. Відповідно до довідки Відокремленого структурного підрозділу Сумський фаховий коледж Сумського національного аграрного університету № 62 від 04.03.2025 [PERSON] є студенткою вказаного навчального закладу згідно з наказом № 68-Н від 29.07.2024 р., навчається на денній формі навчання за спеціальністю Право на 2 курсі 412 група, за рахунок коштів фізичних осіб на даний час. Навчання [PERSON] здійснюється на платній основі, відповідно до умов договору № 016 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців закладом фахової передвищої освіти від 29.07.2024, загальна вартість за весь строк навчання становить 101 000 грн. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування З встановлених обстави справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані Сімейним кодексом України (далі - СК України). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Суд касаційної інстанції у постанові від 26.08.2000 у справі № 336/1488/19 зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті\~185 СК України. Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зробив висновок про те, що\~СК\~України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові від 10.10.2019 у справі № 638/13860/16-ц (провадження № 61-16115св19) Верховний Суд зазначив, що апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовної вимоги про стягнення додаткових витрат, оскільки навчання дитини у вищому навчальному закладі для здобуття відповідної освіти не відноситься до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат згідно зі статтею\~185\~СК\~України. Також донька сторін досягла повноліття, тому немає підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті\~185\~СК\~України. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Щодо витрат на проживання, проїзд та страхування слід зазначити наступне. Позивачка вважала особливими обставинами війну росії проти України, що є загрозою опинитися в окупації чи в зоні бойових дій та становить у небезпеку її життя та життя дитини. Агресія росії проти України, численні воєнні злочини проти цивільного населення безумовно створюють істотну небезпеку та загрозу для життя й здоров`я. Найвищою цінністю для людини є життя. За часи війни кожна людина самостійно вирішує яких заходів їй слід вжити для збереження життя. Деякі люди є вимушеними переселенцями у межах України, деякі виїхали за кордон. Чимало країн надали прихисток, створили певні умови, надання допомоги тощо. Звертаючись з позовом про стягнення витрат на проживання дитини у Німеччині позивачка мала надати докази того, що вона ужила усіх можливих заходів для отримання допомоги у державі де проживає, результати звернень тощо. Натомість позивачка не надала доказів звернення за допомогою на території Німеччини. Позивачка не довела, що заявлені витрати є неминучими та пов`язані саме з витратами на дитину. У постанові від 17.04.2019 у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) визначено, що при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Тобто такі витрати визначаються при вирішенні участі батька в утриманні дитини при стягненні аліментів, а не як додаткові витрати. Таким чином вбачається, що витрати на проживання, навчання, проїзд, страхування неповнолітньої дитини мають враховуватися при визначенні розмірів аліментів. Заявлені витрати не відносяться до додаткових витрат на утримання дитини у розумінні ст. 185 СК України. Щодо витрат на навчання слід зазначити наступне. Наведені позиції Верховного Суду\~викладені у\~постанові від\~17.04.2019\~у справі\~№ 644/3610/16\~(провадження\~№ 61-12782св18)\~та від 10.10.2019 у справі № 638/13860/16-ц (провадження № 61-16115св19) зводяться до того, що витрати на навчання дитини у вищому навчальному закладі для здобуття відповідної освіти не відноситься до особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат згідно зі статтею\~185\~СК\~України. Разом з цим на порушення статей 12, 81 ЦПК України позивачка не надала доказів на підтвердження того, що витрати на навчання дитини за спеціальністю Право викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини тощо). Окрім того слід зазначити, що з 24.08.2025 дитина сторін досягне повноліття, що виключає застосування положень ст. 185 СК України, адже положення зазначеної статті визначені для неповнолітніх дітей. Позивачка обґрунтовувала вимоги правовою позицією Верховного Суду викладену у постанові від 01.04.2019 у справі № 545/819/18, у якій суд визнав, що витрати, понесені позивачем на навчання сина в коледжі, та витрати на придбання спортивного інвентарю належать до додаткових витрат, необхідних для розвитку дитини. Проте ця правова позиція не може бути застосована у справі, оскільки суд урахував певні спортивні досягнення дитини. Позивачка при звернення з позовом не зазначала про такі підстави. Висновки суду щодо вирішення позову Ураховую наведене у сукупності суд вважає, що витрати позивачки у Німеччині на проживання з дитиною, її страхування й проїзд, а також навчання у коледжі не викликані особливими обставинами та не є додатковими витратами. Відтак розглядаючи справу у межах заявлених вимог суд вважає, що слід відмовити у задоволенні заявленого позову. Рішення про поділ судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України через відмову у задоволенні позову витрати позивачки покладаються на неї.

Outcome: dismissed