Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Заявник звернувся з заявою про встановлення факту родинних відносин. Свою заяву обгрунтовує тим, що заявик є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Зазначає, що перед смертю, [INFO] , [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно, яке належало їй на день смерті заповіла своєму внукові [PERSON] . Після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Метка І.А. відкрито спадкову справу, зареєстровану в Спадковому реєстрі за №72728561, номер у нотаріуса №59/2024. 19.07.2024 року заявник звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак заявнику було запропоновано звернутися до суду з заявою щодо встановлення родинних відносин, а саме те, що заявник є рідним онуком померлої, що надасть йому можливість отримати спадкове майно, як члену сім`ї спадкодавця другого степеню споріднення. До складу спадкового майна, зокрема, входять квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також грошові вклади з нарахованими відповідними відсотками та компенсаційними виплатами, що знаходяться на рахунках в Рівненському обласному управлінні АТ «Ощадбанк». Сума залишку на рахунку заявнику не відома, довідка видана АТ «Державний ощадний банк України», що підтверджує суми залишку на рахунку наявна у спадковій справі №59/2024. На підтвердження зазначеного до заяви додається копія відповіді №52/02-31 від 24.02.2025 р. приватного нотаріусу Дубенського районного нотаріального округу. Таким чином, встановлення юридичного факту, що померла [PERSON] є бабусею заявника потрібно задля того, щоб нотаріус відніс його до спадкоємців, які звільняються від сплати податку. Крім того, задля підтвердження своїх родинних відносин із померлою заявник не мав змоги подати оригінал свідоцтва про народження свого батька - [PERSON] (померлого [INFO] ), рідного сина [PERSON] . [PERSON] (батько заявника) народився [INFO] в місті Ленінабад Таджицької РСР (свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 12.11.1970 р., про що зроблено запис №2527 в книзі актів реєстрації про народження). Оригінал зазначеного свідоцтва про народження втрачено і на теперішній час заявник не має можливості отримати дублікат у зв`язку з тим, що для отримання дублікату свідоцтва про народження батька, заявнику необхідно особисто звернутися до органів реєстрації актів цивільного стану Республіки Таджикистан із заявою про видачу відповідного дублікату, однак, оскільки заявник є чоловіком віком від 18 до 60, на підставі указу Президента України №64/2022 та Порядку виїзду за кордон, затвердженого постановою КМУ №57 - виїзд за кордон під час дії воєнного стану йому заборонено. Відтак, заявник фактично не має можливості відновити втрачений документ. На підтвердження того, що свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 12.11.1970 р., про що зроблено запис №2527 в книзі актів реєстрації про народження є дійсним документом була надана належним чином завірена завідувачем Лубенської державної нотаріальної контори Рівненської області разом із відповіддю №83/01-16 від 04.03.2025 року на адвокатський запит. Заявник є єдиним спадкоємцем та найближчим родичем померлої. Чоловік померлої, [PERSON] (дід заявника) помер [INFO] , син померлої - [PERSON] (батько заявника) помер [INFO] . Заявнику необхідно встановлення факту родинних відносин для реалізації свого права на спадщину та оформлення правовстановлюючих документів на спадкове майно після смерті [PERSON] . З урахуванням наведеного, просить задовольнити подану заяву. 12 березня 2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана заява передана на розгляд судді Анохіну А.М. 20 березня 2025 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою суду від 25.03.2025 було відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду та призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні. Крім того, витребувано спадкову справу. 16.04.2025 року до суду на виконання ухвали була надана належним чином завірена копія спадкової справи. Заявник в судове засідання не зявився, до суду представником заявника подано заяву про розгляд справи без участі. Заяву підтримує та просить задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Частина 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається з матеріалів поданої заяви, [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 травня 2024 року Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 04 червня 2020 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все майно, яке належало їй на день смерті заповіла своєму внукові [PERSON] . Після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Метка І.А. відкрито спадкову справу, зареєстровану в Спадковому реєстрі за №72728561, номер у нотаріуса №59/2024. Як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2024 заявник звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак заявнику було відмовлено та запропоновано звернутися до суду з заявою щодо встановлення родинних відносин з його бабусею [PERSON] . Відповідно до відповіді №73/01-16 від 04.03.2025, копія свідоцтва про народження [PERSON] (батька заявника) наявна в матеріалах спадкової справі заведеної Лубенською державною нотаріальною конторою Рівненської області 14.12.2005 року після смерті [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 12.11.1970, батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Крім того, як вбачається з письмових пояснень [PERSON] (матері заявника), засвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горбуновою Л.В., [PERSON] підтверджує, що [PERSON] є рідним онуком [PERSON] , а [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] . Отже, з метою оформлення спадщини у заявника виникла потреба встановити факт родинних відносин між ним та його бабусею. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до п.7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. У відповідності до п.10 вказаної постанови Пленуму, суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, виходячи з наведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки встановлені факти свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] є онуком [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved