Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

у лютому 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором №811826 від 02.02.2022 року у розмірі 36 007,9 грн, суму судового збору у розмірі 2 422,40 грн, та 6 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Позов мотивований тим, що 02.02.2022 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем укладений договір про надання споживчого кредиту № 811826, в електронній формі, на офіційному вебсайті товариства, який підписаний електронним підписом. На підставі платіжного документу відповідачу були перераховані кредитні кошти. Пізніше, 03.08.2023 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу №0308-23, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №811826 від 02.02.2022 року перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 36 007,9 грн (а.с.1-7). Ухвалою від 26.02.2025 Машівський районний суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 52). У судове засідання сторони не з`явилися вдруге та повторно, про розгляд справи повідомлялись належним чином та завчасно, зокрема позивач шляхом доставки електронних листів до електронного кабінету (а.с.54-57,67,68). Представник позивача направив заяву, у якій просить судові засідання у даній справі проводити за відсутності представника позивача, оскільки не має можливості направити представника на розгляд справи, а також просить на підставі наявних доказів позов задовольнити у повному обсязі. Щодо заочного розгляду справи не заперечують (а.с.59). Відповідач повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, натомість поштові конверти повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.63,64,69,70). Відповідач відзив не подав, причини неявки не повідомив. Враховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності її учасників, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку, та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 02.02.2022 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем [PERSON] укладений договір про надання споживчого кредиту № 811826 у розмірі 25 000,00 грн, строком на 365 днів на споживчі цілі, з кінцевим терміном повернення 02.02.2023 року включно, з фіксованою процентною ставкою, яка залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом включно 25 % в день (9125 % річних), тобто проценти за перший день користування кредитом, а також за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 100 % річних, тобто поточні проценти. З орієнтованою річною процентною ставкою на дату укладення договору 335,41 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 45\~240,43 грн (а.с.24). Кошти кредиту надаються позивачем шляхом їх перерахування у розмірі на картковий рахунок відповідача відповідно до п.2.1 договору (а.с.24). Відповідно до п.п.3.1, 3.2 договору нарахування процентів за договором здійснюється в межах строку надання кредиту, визначеного у пункті 1.4 договору, зокрема до 02.02.2023 року, на залишок заборгованості за кредитом, що вказаний у графіку платежів. Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. Сплата поточних процентів здійснюється споживачем в кожну дату внесення платежу, зазначену у графіку платежів, за період, що передує даті внесення. Сплата процентів за перший день користування кредитом здійснюється в день отримання кредиту (пп.3.4,3.5 договору). У графіку платежів зазначено дата видачі кредиту/дата кожного платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом, відсоток за перший день користування кредитом, реальні річна процентна ставка та загальна вартість кредиту, що становить 45\~240,43 грн (а.с.27). В паспорті споживчого кредиту зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. В розділі 3 паспорту зазначено, що сума кредиту становить 25\~000,00 грн, строк кредиту 365 днів, метою кредиту є особисті потреби, який надається шляхом перерахування кредитодавцем грошових коштів на поточний рахунок за реквізитами платіжної картки споживача не пізніше трьох робочих днів з моменту укладення договору про споживчий кредит. Відсотки за перший день користування кредитом становить 25 % в день (9125 % річних). Загальні витрати за кредитом 20\~240,43 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складає 45\~240,43 грн. Реальна річна відсоткова ставка 335,71 %. Також відображена таблиця з зазначеним порядком повернення кредиту (а.с.27 на зв., 28). Згідно з повідомленням, адресованого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відомо, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Відповідно до укладеного договору на переказ коштів ФК П19/09-06 від 30.09.2019 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 02.02.2022 року об 11 год. 06 хв. на суму 20\~000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер трансакції в системі iPay.ua-135201908, призначення платежу: зарахування вищевказаної суми (а.с.16). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом наданим ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зазначено, що станом на 03.08.2023 року заборгованість по кредиту складає 36 007,9 грн, з яких за кредитом 25\~000,00 грн та 11\~007,9 грн за відсотками (а.с.19). 03.08.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 0308-23, згідно умов якого відступлено право вимоги зокрема і за кредитним договором №811826 від 02.02.2022 на користь ТОВ «Діджи Фінанс», та відповідно останнім набуто право вимоги до відповідача, що вбачається з витягу з додатку до цього договору факторингу, де вказаний [PERSON] з сумою заборгованості 36 007,9 грн по кредитному договору №811826 (а.с.10,13,29-34). Як видно з платіжної інструкції, ТОВ «Діджи Фінанс» здійснено виплату ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» згідно договору факторингу № 0308-23 від 03.08.2023 року (а.с.36). Позивачем було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення досудової вимоги від 27.06.2024 року №3288212758-АВ про сплату заборгованості за кредитним договором №811826 від 02.02.2022 на адресу відповідача (а.с.9). За ст.\~205\~ЦК\~України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.\~207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~3\~ЗУ\~«Про\~електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Статтею 12\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 5 ст.\~11\~ЗУ\~«Про\~електронну\~комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Аналізуючи викладене, потрібно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 811826 від 02.02.2022 в установлені договором строки, позивач набув право вимоги до відповідача згідно з договором факторингу № 0308-23 від 03.08.2023, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути заборгованість за кредитним договором № 811826 від 02.02.2022 у загальному розмірі 36 007,9 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Діджи Фінанс» необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. Позивачем при подачі позову до суду визначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 гривень. У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 гривень. На підтвердження понесених позивачем судових витрат за надання правничої допомоги, позивачем надано копії документів, відповідно до яких ТОВ «Діджи Фінанс» понесло судові витрати на правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн, а саме: договір про надання правової допомоги №42649746 від 01.11.2024 року, додаткової угоди № 811826 від 28.01.2025 до зазначеного договору та додаткової угоди №1 від 12.12.2024 року до зазначеного договору, укладених між ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М.; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Білецьким Б.М. серії КС №5618/10 від 17.03.2016 року; акту про підтвердждення факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 28.01.2024; детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення кредитної заборгованості (а.с.11,14,15,20-23). Таким чином, визначаючи розмір до стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягнення з відповідача Закладного Р.М. на користь позивача ТОВ «ФК «Діджи Фінанс», суд враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved