Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що з 05.07.2022 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного проживання у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що після погіршення сімейних відносин за рішенням суду шлюб між нею та відповідачем було розірвано, з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини. Стверджує, що коштів на утримання дитини не вистачає, відповідач добровільно не надає допомоги також на її утримання, а влаштуватись на роботу вона не має змоги, так як займається доглядом малолітньої дитини. Вказує, що домовитися з відповідачем про добровільну сплату аліментів не вдається. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання як на дружину, у якої проживає дитина, так як він працездатного віку, працює і отримує заробітну плату. Позивач просить суд стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 4000 гривень, починаючи з дати подання до суду позовної заяви, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьох років. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 12.03.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення рекомендованим листом судової повістки за місцем проживання відповідача, яка повернута до суду з відміткою Укрпошти про причини повернення «Одержувач відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не подав. Відповідно до\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~днем вручення\~судової повістки\~є день\~проставлення у\~поштовому повідомленні\~відмітки про\~відмову отримати\~судову повістку\~чи відмітки\~про відсутність\~особи за\~адресою місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~що зареєстровані\~у встановленому\~законом порядку,\~якщо ця\~особа не\~повідомила суду\~іншої адреси. Згідно із ч. 10 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Відповідач, будучи належним чином повідомленим відповідно до ч.8 ст.128 ЦПК України про відкриття провадження у цивільній справі за позовом до нього про стягнення аліментів, відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на зазначене вище, враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, який належно повідомлявся про судові засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню\~з наступних підстав. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За змістом ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що рішенням Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 23.12.2024 року по справі №276/2549/24 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Сторони від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] ,\~ [INFO] , що слідує з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Як слідує з матеріалів справи, дитина [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживає разом матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією Витягу з реєстру територіальної громади від 10.05.2023 року та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 27.02.2025 року. Із копії довідки про отримання/неотримання допомоги від 25.02.2025 №386/08 слідує, що загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.01.2025 р. до 31.01.2025 р., за винятком аліментів, становить 4637,09 грн., що складається з державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям за січень 2025 р. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1, ч. 4\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно із\~статті 84 СК України\~право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2\~ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті\~84\~та статей\~86\~і\~88\~цього\~Кодексу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. У\~Сімейному кодексі України\~не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень\~ст. 84 Сімейного Кодексу України,\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~та бере\~до уваги\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище отримувача\~аліментів,\~відсутність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних батьків,\~повнолітніх дітей;\~наявність у\~платника аліментів\~зобов`язань\~зі сплати\~аліментів на\~дитину за\~рішенням суду від 11.09.2024 року, а також те, що малолітня дитина проживає з матір`ю, яка здійснює догляд за дитиною, а тому не працює та не отримує власних доходів, що підтверджується копією довідки за Формою ОК-5. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Враховуючи,\~що відповідач\~являється працездатною\~особою та\~має молодий\~вік,\~доказів,\~які б\~підтверджували неможливість\~надання допомоги\~позивачу \~матері їх\~спільної дитини\~до суду\~не подав,\~з урахуванням\~потреб дружини,\~яка здійснюючи\~догляд за\~неповнолітньою дитиною,\~не в\~змозі самостійно\~забезпечувати себе\~матеріально,\~суд суд\~вважає,\~що позивач\~має змогу\~матеріально підтримувати\~матір їх\~спільної дитини\~ [PERSON] ,\~а тому приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів її на утримання до досягнення дитиною трьох років слід задовольнити в повному обсязі. При цьому, суд роз`яснює, що сторони не позбавлені права звернутись до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, в інших випадках, передбачених\~Сімейним кодексом України\~(ст. 192 СК України). Відповідно до ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~та у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1211,2 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ст.430\~ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved