Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

у вересні 2024 року позивач звернувся до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначив те, що 02 липня 2022 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , у Синельниківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблений актовий запис № 170. У шлюбі у сторін народилися дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 квітня 2024 року. Позивач зазначає, що на даний час вони з відповідачкою проживають окремо і збираються розлучитись. Підставами для розлучення стало те, що його дружина йому зраджувала і те що дитина, як вона заявила під час сварки, не від позивача. Дитина проживає разом із відповідачкою, що підтверджується актом перевірки фактичного проживання, виданого виконкомом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області за № 554/1 від 26 липня 2024 року. З 2014 року позивач перебуває на військовій службі в батальйоні військової частині [NUMBER] , про що свідчить довідка Форми 5. Там в 2021 році позивач познайомився зі своєю майбутньою дружиною, яка прийшла на службу діловодом. В 2022 році позивач з нею одружився і вона весь час перебувала в постійному пункті дислокації військової частини [ADDRESS] , а позивач перебував постійно безпосередньо в зоні бойових дій. З відповідачкою позивач практично не бачився, довгий час не проживали разом, тому як його батальйон постійно виконував бойові завдання на території Донецької області. Позивачеві неодноразово побратими казали, що до його дружини заходять сторонні чоловіки, в той час коли позивач виконує бойові завдання, але позивач їм не вірив. [INFO] народився син [PERSON] , після чого з 11 квітня 2024 року по 05 червня 2024 року позивач безпосередньо приймав участь у заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Коли позивач повернувся додому йому знов побратими повідомили, що до його дружини заходять сторонні чоловіки, на цій підставі у сторін виникла сварка, під час якої відповідачка повідомила позивачеві, що дитина не від нього, а від іншого чоловіка. Після цього позивач запропонував їй провести генетичну експертизу для визначення питання щодо батьківства, щоб з`ясувати чи може позивач бути біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] , чи є біологічна спорідненість між ним та малолітньою дитиною [PERSON] . Але відповідачка відмовляється проводити цю експертизу та навпаки подала позов про стягнення з позивача аліментів на утримання дитини та на своє утримання до трьох років. Таким чином, беручи до уваги зазначені обставини, позивач вважає, що актовий запис про народження дитини, в якому він записаний батьком [PERSON] , не відповідає дійсності. Це і примусило позивача оспорити батьківство. Постановленою суддею ухвалою від 27 вересня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Постановленою судом ухвалою від 11 листопада 2024 року залучено до провадження в якості представника [PERSON] адвоката Токарєва Валентина Васильовича. У справі призначено судову біологічно-генетичну (молекулярно-генетичну) експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. Постановленою суддею ухвалою від 03 лютого 2025 року, після надходження до суду висновку експерта, провадження у справі поновлено. Постановленою судом ухвалою від 21 березня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача, адвокат Тумаков А. С., надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, представник відповідачки, адвокат Токарєв В. В., надав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, висновує таке. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частин 4, 5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Так, за відомостями АСДС встановлено, що постановленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішенням від 23 грудня 2024 року у справі № 183/8091/24 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на дружину, до досягнення дитиною трьох років задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 серпня 2024 року до досягнення дитиною повноліття.\~Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05 серпня 2024 року та до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] .\~В іншій частині вимог відмовлено. Судом установлено, що сторони по справі являються батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Малолітня дитина сторін проживає разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом перевірки фактичного проживання (а.с.6). Рішення набрало законної сили 18 квітня 2025 року. Також, постановленим Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області рішення від 11 березня 2025 року у справі № 183/992/25 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб зареєстрований 02 липня 2022 року Синельниківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №170, між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне « [PERSON] ». Судом установлено, що згідно свідоцтва про шлюб, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02 липня 2022 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Рішення набрало законної сили 11 квітня 2025 року. За ч. 1 4 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. 03 лютого 2025 року до суду надійшов висновок експерта № 33-МГ про проведення 22 січня 2025 року експертом ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Хотієнко І. В. судово-медичної експертизи зразків букального епітелію гр-на [PERSON] , [INFO] , дитини [PERSON] , [INFO] , гр-ки [PERSON] , [INFO] . За результатами експертизи встановлено, що кількісним аналізом у досліджених об`єктах визначена прийнятна концентрація ДНК. Специфічність реакції ампліфікації підтверджується наявністю продуктів ампліфікації з відповідним генетичним профілем в контрольній ДНК та відсутністю продуктів ампліфікації в негативному контролі. В препаратах ДНК, виділених із досліджуваних об`єктів, встановлені алельні комбінації, зазначені у висновку експерта. Для кожного з досліджених STR-локусів в генотипі припустимого батька виявляється алель, який формально співпадає з алелем умовно батьківського (нематеринського) походження в генотипі дитини. Такий збіг можна вважати закономірним, тобто зумовленим кровним спорідненням між заявленим батьком та дитиною. Відповідно законам успадкування в генотипі дитини присутні тільки такі алелі, які виявляються у біологічної матері та біологічного батька. Молекулярно-генетичним аналізом встановлено: у дитини серед досліджених локусів не виявлено алелів умовно батьківського (нематеринського) походження, які б не виявлялись у припустимого батька. Таким чином встановлено, що громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] , дійсно є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999% /а.с.38-41/. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно зі ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Позивач, обґрунтовуючи позов, зазначає, що підставою його звернення з позовом є те, що він не є батьком дитини, про що він довідався від дружини під час сварки та те, що дружина його зраджувала. Водночас, у ході розгляду справи судом установлено, що на момент народження дитини [PERSON] сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, реєстрація народження проводилась відповідно до вимог ч. 1 ст. 122 СК України. Доказів на підтвердження аргументів про можливе існування іншої особи, яка є батьком дитини не надано. Аргументів про те, що у період від року до народження дитини позивач безперервно не підтримував зв`язок з відповідачкою, або, що внаслідок особливостей стану здоров`я він не може бути батьком, інших обставин, які б викликали сумнів у батьківстві, позивачем не наведено. Також, доказами, отриманими в підготовчому засіданні спростовано твердження позивача, що він не є біологічним батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Зокрема висновком експерта встановлено кровне споріднення між позивачем та малолітнім [PERSON] . При цьому, висновок № 33-МГ зроблений лікарем судово-медичним експертом-імунологом відділення судово-біологічних експертиз та досліджень зі стажем роботи за фахом «судово-медична імунологія» 25 років, 2-й кваліфікаційний клас судового експерта, вища кваліфікаційна категорія за спеціальністю судово-медична імунологія [PERSON] . Дослідна частина висновку не містить обставин, які-б вказували на неправомірність висновку та у співвідношенні з результатами дослідження, підсумками (не виявлено алелів умовно батьківського (нематеринського) походження, які б не виявлялись у припустимого батька) вказує на відсутність підстав для сумнівів про нижчу ймовірність батьківства, ніж визначено експертом (99,9999%). Таким чином, ураховуючи встановлені судом обставини та оцінивши усі надані сторонами докази в їх сукупності, суд висновує, що позовні вимоги [PERSON] необґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд виснував про відмову у задоволенні позову, судові витрати, в тому числі і витрати на проведення судової експертизи, понесені позивачем покладаються на нього. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed