Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Представник позивача звернулась в суд з цивільним позовом у якому просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мотивувала позовні вимоги тим, що [PERSON] є батьком згаданих дітей. [PERSON] та [PERSON] не реєстрували свій шлюб у встановленому законом порядку. Сторони більше трьох років не підтримують стосунків та спільного господарства не ведуть. Малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проживають разом із матір`ю та перебувають на її повному утриманні. Після народження доньок, відповідач батьківського піклування щодо них не проявляв, фінансово не підтримував, не спілкувався з ними, не допомагав, не цікавився станом їх здоров`я та розвитку, а також не має бажання приймати участь у їх вихованні. Малолітня [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні у НКП ЛОР ЛОДКЛ «ОХМАДИТ» в період з 20 травня 2021 року по 24 травня 2021 року з діагнозом полідактилія 1-го пальця правої кисті, у зв`язку із вродженою патологією. 21 травня 2021 року малолітня перенесла операцію. За вказаний час відповідач доньками не цікавився. Вказала, що після повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, позивач з дітьми виїхала за межі території України, а на даний час перебувають та проживають на законних підставах у Федеративній Республіці Німеччина. Зауважила, що на даний час виникають труднощі з оформленням різного роду документів щодо дітей, зокрема і дозволів на проведення операцій, які у відповідача неможливо отримати з огляду на невідоме його місце перебування, що в свою чергу суперечить правам та інтересам малолітніх дітей. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 24 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Судове засідання 30 вересня 2024 року о 09 год. 00 хв. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено на 11 год. 00 хв. 11 грудня 2024 року. 09 грудня 2024 року від представника третьої особи Служби у справах дітей Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області Сало М.І. надійшло клопотання, згідно мотивів якого просив проводити розгляд справи у їх відсутності, а при вирішенні спору поклався на розсуд суду. В підготовчому судовому засіданні 11 грудня 2024 року представником позивача [PERSON] подано заяву про виклик та допит в якості свідка особу [PERSON] і клопотання про зобов`язання Служби у справах дітей Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Протокольною ухвалою суду від 11 грудня 2024 року задоволено заяву про виклик та допит в якості свідка особу [PERSON] . Ухвалою від 11 грудня 2024 року витребувано у третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 12 лютого 2025 року представником третьої особи Служби у справах дітей Мурованської сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області Г. Бурак подано клопотання, згідно мотивів якого позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, здійснивши розгляд справи у їх відсутності. 14 лютого 2025 року представником третьої особи Служби у справах дітей Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області Сало М.І. подано заяву, згідно мотивів якої при вирішенні справи поклався на розсуд суду та просив проводити розгляд справи у їх відсутності. Долучив висновок комісії із захисту прав дитини виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судове засідання 17 лютого 2025 року о 12 год. 00 хв. не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці. Розгляд справи відкладено на 15 год. 30 хв. 10 березня 2025 року. Протокольною ухвалою від 10 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 15 квітня 2025 року представником третьої особи Служби у справах дітей Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області Сало М.І. подано заяву, у якій просив проводити розгляд справи у їх відсутності, а при вирішенні спору поклався на розсуд суду. 30 квітня 2025 року представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним письмово та просила такі задовольнити. Не заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі. Вказала, що позивач не бажає стягувати з відповідача аліменти на дітей. Інші учасники судового розгляду, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, не повідомили суду про причини своєї неявки, клопотань про відкладення розгляду справи не подали. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що є рідною сестрою позивача [PERSON] . Пояснила, що сторони не реєстрували у встановленому порядку шлюб з огляду на те, що у відповідача наявна інша сім`я, а саме дружина та двоє дітей. З моменту народження малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] приблизно три місяці проживав із ними. В подальшому відповідач залишив їх та жодним чином не допомагав, не проявляв батьківської турботи і підтримки, не цікавився станом здоров`я дітей. Вказала, що на даний час позивач [PERSON] разом із дітьми на законних підставах проживає у Федеративній Республіці Німеччина, де матір працює та займається утриманням і забезпеченням дітей. Зазначила, що у малолітньої [PERSON] , [INFO] , з дитинства присутня вроджена патологія 1-го пальця правої кисті, у зв`язку із чим остання потребувала неодноразового хірургічного втручання. Зауважила, що для проведення малолітній дитині операції необхідна згода обох батьків, що значно ускладнювало матері процедуру для належного догляду і піклування за здоров`ям дитини. Крім цього, вказана бездіяльність відповідача суперечить правам та інтересам дітей. Зі згоди представника позивача суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 30.04.2025 року, є дата складення повного судового рішення 08.05.2025 року. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Частиною 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В силу ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02 червня 2020 року Виконавчим комітетом Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області, стверджується, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 червня 2020 року Виконавчим комітетом Мурованської сільської ради об`єднаної територіальної громади Пустомитівського району Львівської області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2606 від 24 травня 2021 року вбачається, що малолітня [PERSON] , [INFO] , з 20 травня 2021 року по 24 травня 2025 року перебувала на стаціонарному лікуванні у НКП ЛОР ЛОДКЛ «ОХМАДИТ» із діагнозом полідактилія 1-го пальця правої кисті, у зв`язку із вродженою патологією, де 21 травня 2021 року перенесла хірургічне втручання. Із долучених до матеріалів позовної заяви довідок директора Брагдебурського відомства Швейцарії, [PERSON] разом із малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 01 березня 2022 року зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , а з 02 квітня 2024 року за адресою [ADDRESS]. Як вбачається з епікризу при виписці Католицької дитячої лікарні Академічної навчальної лікарні Гамбурзького університету та університету міста Любек від 02 березня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні з 28 лютого 2024 року по 02 березня 2024 року, де перенесла хірургічне втручання. З трудового договору для позатарифних працівників від 18 грудня 2023 року вбачається, що [PERSON] з 01 січня 2024 року прийнято на роботу на невизначений термін як сумісник у розумінні параграфу 8 абзацу 1 номеру 1 Соціального кодексу IV. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Із висновку комісії із захисту прав дитини виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, який є додатком 1 до рішення виконавчого комітету Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області № 12 від 30 січня 2025 року, комісія вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказаний висновок мотивований тим, що батько не бере участі у вихованні дітей, протягом тривалого часу не спілкується з ними, не цікавиться їх життям та здоров`ям, не надає матеріального забезпечення. На засідання комісії [PERSON] не прибув, а встановити зв`язок із ним є неможливо. Таким чином, [PERSON] ухиляється від покладених на нього батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Частинами 2 та 3 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. В силу вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Окрім наведеного, зважаючи на те, що представник позивача вказала про небажання позивача стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей, суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 травня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття, які слід перераховувати на особистий рахунок кожної з дітей у відділенні Державного ощадного банку України. Зобов`язати позивача [PERSON] відкрити зазначені особисті рахунки на кожну дитину у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Зі змісту норми ч. 1 та ч. 2 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved