Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позивач 11.04.2024 звернувся до суду із позовною заявою в порядку цивільного судочинства, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №631653040 у розмірі 51433,52 грн., посилаючись на невиконання взятих на себе зобов`язань. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику Кредиту. 07.10.2024 Київським районним судом ухвалено заочне рішення яким позов задоволено, стягнуто з [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ 23494714) заборгованість за кредитним договором № 631653040 від 17.05.2021 року у розмірі 51433,52 грн. та судові витрати у сумі 3028 грн. Не погоджуючись з вказаним заочним рішення відповідачка подала заяву про його перегляд, посилаючись на те, що 22.07.2024 між нею та Банком було укладено кредитний договір №507020506, предметом якого було повернення заборгованості за кредитним договором №631653040. Представник позивача у засідання не прибув. Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення. Судом встановлено, що 17.05.2021 між відповідачкою та АТ «Альфа Банк» в електронному вигляді було підписано угоду про обслуговування кредитної картки №631653040, згідно умов якої відповідачка отримала кредитну картку з відкриттям відновлювальної кредитної лінії зі сплатою процентів за користування кредитом 35.99 % річних строком на 12 місяців з можливістю пролонгації. 01.12.2022 найменування АТ «Альфа - Банк» змінено на АТ «Сенс Банк». Так, відповідно до Протоколу позачергових загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» №2/2022 від 12.08.2022р., вирішено змінити найменування Банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк». Відповідно до листа Національного банку України № 27-0010/83901, 01.12.2022 Національним банком України на виконання вимог абзацу другого пункту 226 глави 24 розділу IV Положення про ліцензування внесено запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА-БАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»). Відповідний запис було внесено на підставі повідомлення про державну реєстрацію змін до Статуту АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СЕНС БАНК» (далі - Банк) у зв`язку зі зміною найменування Банку з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АЛЬФА-БАНК» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» та приведенням деяких положень Статуту Банку у відповідність до вимог чинного законодавства України. Як вбачається з витягу з державного реєстру банків, 01.12.2022 Національний банк України вніс запис до Державного реєстру банків щодо зміни найменування АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «АЛЬФА БАНК») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СЕНС БАНК» (скорочене найменування - АТ «СЕНС БАНК»). Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідачка не сплачувала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом №631653040, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору і в неї виникла заборгованість, станом на час подачі позову, у сумі 51433,52 грн. , що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Однак, позивач 22.07.2024 уклав з відповідачкою Угоду про надання споживчого кредиту №507020506, в електронному вигляді, акцептувавши пропозицію на укладання Угоди про надання споживчого кредиту №507020506, строком на 120 місяців, у сумі 84543,39 грн., предметом якої є : «Кредит надається позичальнику для повернення заборгованості за кредитним договором №631653040 від 17.05.2021». Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Статтею 629 ЦК України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2\~ст. 615 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України\~визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, суд вважає, що після укладення між сторонами Угоди про надання споживчого кредиту №507020506, зобов`язання відповідачки за Договорами №631653040 та №507020506 нерозривно пов`язані, і не можуть розглядатися окремо, а позивачем не заявлено будь-яких вимог щодо заборгованості за Договором №507020506. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 14.12.2021 у справі № 147/66/17, добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (п. 55) Отже, принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації своїх прав та передбаченого договором та/або законом виконання своїх зобов`язань (п. 60). Суд вважає, що сторона позивача діє недобросовісно вимагаючи стягнення у судовому порядку заборгованості за Договором №631653040, яка виникла станом на час подачі позову, оскільки у даному випадку заборгованість за Договором №631653040 є предметом іншого Договору №507020506, укладеного між сторонами у цьому спорі, строк якого не сплив, і суду не надано доказів про порушення відповідачкою умов останнього Договору. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed