Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «САНФОРД КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/4070396 від 25 листопада 2021 року в розмірі 54217,92 грн. Свій позов мотивувало тим, що 25 листопада 2021 року між [PERSON] та Акціонерним Товариством «Креді Агріколь Банк» (далі - АТ «Креді Агріколь Банк») був укладений кредитний договір №1/4070396, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на споживчі потреби в сумі 40000,00 грн строком на 72 місяців, тобто з 25 листопада 2021 року по 24 листопада 2027 року (включно) зі сплатою 15% річних та комісійної винагороди в розмірі 2,85% від суми кредиту щомісячно. Всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно договору, визначенні у Правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умовах страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною цього договору та розміщенні на офіційному сайті банку www.credit-agricole.ua. Правила застосовуються в тій частині, яка не суперечить положенням цього договору. 18\~січня 2024\~року між\~АТ «Креді\~Агріколь Банк»\~та між\~ТОВ «СОНАТІ»\~було укладено\~договір №1-2024\~про відступлення\~права вимоги\~відповідно до\~умов якого\~АТ «Креді\~Агріколь Банк»\~відступило належне\~йому право\~вимоги до\~боржників за\~кредитними договорами,\~в тому\~числі і\~за кредитним договором №1/4070396 від 25 листопада 2021 року, укладеним з відповідачем. Надалі,\~22\~лютого 2024\~року між\~ТОВ «СОНАТІ»\~та ТОВ\~«САНФОРД КАПІТАЛ»\~було укладено\~договір про\~відступлення права\~вимоги №2-2024,\~вимоги відповідно\~до умов\~якого ТОВ\~«СОНАТІ» відступило\~належне йому\~право вимоги\~до боржників\~за кредитними\~договорами,\~ в\~тому числі\~і за кредитним договором №1/4070396 від 25 листопада 2021 року, укладеним з відповідачем. 20 червня 2024 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» направила на адресу відповідача письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом та 7 серпня 2024 року - вимогу про дострокове погашення заборгованості. Проте, ані протягом 31 дня з дня направлення вказаної вимоги, ані станом на день подання позову, відповідачем на рахунок позивача не було сплачено суму заборгованості за кредитним договором. Позивач вказує,\~що у\~зв`язку з\~неналежним виконанням\~відповідачем умов\~кредитного договору\~виникла заборгованість,\~яка станом\~на 23\~січня 2024\~року становить\~54217,92\~грн,\~з яких:\~29656,11\~грн -\~строкова заборгованість\~за тілом\~кредиту,\~4433,41\~грн -\~прострочена заборгованість\~за тілом\~кредиту, 213,06\~грн -\~нараховані відсотки,\~4264,96\~грн -\~прострочені відсотки, 1140,00\~грн -\~комісія, 11400,00 грн - прострочена комісія, 200,68 грн - реструктуризації по простроченим відсоткам, 2909,70 грн реструктуризації по простроченій комісії. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №1/4070396 від 25 листопада 2021 року в розмірі 54217,92 грн, а також судових витрат. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2025 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач правом на відзив не скористалася. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані ст. 512, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 629, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом встановлено, що 25 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до АТ «Креді Агріколь Банк» із заявою-анкетою №0102208-25112021-002 на отримання готівкового кредиту «Свобода» та підписала паспорт споживчого кредиту. В цей же день 25 листопада 2021 року між [PERSON] та АТ «Креді Агріколь Банк» було укладено кредитний договір №1/4070396, за умовами якого [PERSON] отримала кредит на споживчі потреби у розмірі 40000,00 грн строком на 72 місяці - з 25 листопада 2021 року до 24 листопада 2027 року (включно). Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника. З метою обслуговування кредиту банк відкриває позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № [NUMBER] в банку (надалі рахунок погашення заборгованості) (п.2.1 договору). Відповідно до 1.4 договору за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду, щомісячно в розмірі 15% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (для списання кредитних коштів з позичкового рахунку позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за договором, а також комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (надалі комісія), щомісячно в розмірі 2,85% у місяць від суми кредиту зазначеної в п. 1.1 договору. Згідно з п. 1.5 договору всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом згідно договору визначенні у Правилах надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк» та умовах страхування життя позичальника, які є невід`ємною частиною цього договору та розміщенні на офіційному сайті банку www.credit-agricole.ua. Правила застосовуються в тій частині, яка не суперечить положенням цього договору (зокрема не застосовуються положення щодо страхування життя позичальника). У разі суперечностей між положеннями цього договору та положеннями Правил мають вищий пріоритет та застосовуються положення договору. Відповідно до п. 2.2 договору позичальник зобов`язаний погашати кредит та сплачувати проценти та комісію у валюті кредиту, відповідно до розрахунків графіку платежів по кредиту, щомісяця, в день повернення кредиту на рахунок погашення заборгованості. Сплачена сума платежу перераховується на позичковий рахунок та на рахунки нарахування процентів і комісій в день повернення кредиту. Згідно з п. 3.1 договору, у разі прострочення строку сплати поточної заборгованості за кредитом, процентами, комісійною винагородою згідно умов договору, на суму простроченого платежу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про споживче кредитування». Додатком № 1 до кредитного договору №1/4070396 від 25 листопада 2021 року є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту). Зальна вартість кредиту становить 102977,61 грн, орієнтовна вартість кредиту становить 142977,61 грн, реальна річна процентна ставка річних - 75,46%. Тобто, сторони погодили умови, порядок виконання зобов`язання, визначили розмір процентів за користування коштами, комісію, строк кредитування та досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору №1/4070396 від 25 листопада 2021 року. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором №1/4070396 від 25 листопада 2021 року належним чином, що підтверджується заявкою на видачу готівки №40214709-1 від 25 листопада 2021 року, яку підписала відповідач, та випискою по рахунку. За наданими позивачем виписками з рахунку слідує, що [PERSON] частково здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором №1/4070396 від 25 листопада 2021 року. Також 8 вересня 2022 року АТ «Креді Агріколь Банк» проводила часткову реструктуризацію заборгованості на суму 3110,38 грн, з яких: 200,68 грн реструктуризація по простроченим відсоткам, 2909,70 грн реструктуризація за комісією. Проте, всупереч умовам кредитного договору відповідач не здійснювала своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по тілу кредиту, процентам, комісії протягом тривалого часу, чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідно до п. 2.6 вказаного договору банк має право у будь-який час відступити всі або частину свої прав і вигод за договором, а також за договорами про забезпечення, будь-якій третій особі і повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку банк вважатиме доцільною. 18 січня 2024 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «СОНАТІ» було укладено договір про відступлення права вимоги №1-2024, згідно з умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги кредитора за кредитними договорами та сплачує кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором, що підтверджується копією вказаного договору. Відповідного до п. 3.1 вищевказаного договору право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з дати підписання ними відповідного реєстру прав вимоги за зразком наведеним в додатку №1 до договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться в додатку №4 до цього договору та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам. Разом з правами вимоги новому кредитору переходять всі інші пов`язанні з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Сторони підписали реєстр прав вимоги № 1, кошти за цим договором перераховані, що підтверджується платіжною інструкцією від 24 січня 2024 року № 720. Відповідно до реєстру прав вимог №1 до цього договору, АТ «Креді Агріколь Банк» відступило право вимоги за кредитним договором №1/4070396 від 25 листопада 2021 року, укладеним з [PERSON] , на загальну суму 54217,92 грн. 22 лютого 2024 року між ТОВ «СОНАТІ» та ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» було укладено договір про відступлення права вимоги №2-2024, згідно з умовами якого кредитор передає (відступає) новому кредитору права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги кредитора за кредитними договорами та сплачує кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки, встановлені цим договором, що підтверджується копією вказаного договору. Відповідного до п. 3.1 вищевказаного договору, право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з дати підписання ними відповідного реєстру прав вимоги за зразком наведеним в додатку №1 до договору, що становить його невід`ємну частину та складається з обов`язковим зазначенням інформації (реквізитів) за переліком, що містяться в додатку №4 до цього договору та зарахування коштів у розмірі ціни договору на рахунок первісного кредитора, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей по кредитним договорам. Кошти за цим договором перераховані, що підтверджується платіжними інструкціями № 6 від 04 березня 2024 року, № 7 від 06 березня 2024 року та № 9 від 07 березня 2024 року та сторони підписали реєстр прав вимоги № 1 від 04 березня 2024. Відповідно реєстру прав вимог №1 до цього договору, ТОВ «СОНАТІ» відступило право вимоги на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» до відповідача за кредитним договором №1/4070396 від 25 листопада 2021 року, укладеним з [PERSON] , на загальну суму 54217,92 грн. Договори є правомірними, тобто таким, що породжують, змінюють або припиняють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність цих договорів матеріали справи не містять. Отже, ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» набуло право вимоги щодо [PERSON] як боржника у зобов`язанні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Матеріали справи містять копію повідомлення від 20 червня 2024 року адресованого ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» боржнику [PERSON] про зміну кредитора у зв`язку з відступленням права вимоги і повідомлення про наявну заборгованість за кредитним договором, однак належних та допустимих доказів на підтвердження одержання відповідачем цього повідомлення, як і доказів неодержання відповідачем даного повідомлення з власної вини не містять. Разом з тим вказане не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення боржником виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. 07 серпня 2024 року ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» направило на адресу [PERSON] вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №1/4070396 від 25 листопада 2021 року у розмірі 54217,92 грн. Проте відповідач не виконала в повному обсязі свого зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків, комісії ні на рахунки попередніх кредиторів, ні на рахунки позивача ТОВ «Санфорд Капітал», чим порушила взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідно до розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON] за\~кредитним договором\~ №1/4070396\~від 25\~листопада 2021\~року станом\~на 23\~січня 2024\~року становить\~54217,92\~грн,\~з яких:\~29656,11\~грн -\~строкова заборгованість\~за тілом\~кредиту,\~4433,41\~грн -\~прострочена заборгованість\~за тілом\~кредиту, 213,06\~грн -\~нараховані відсотки,\~4264,96\~грн -\~прострочені відсотки, 1140\~грн -\~комісія, 11400,00 грн - прострочена комісія, 200,68 грн - реструктуризація по простроченим відсоткам, 2909,70 грн - реструктуризація по простроченій комісії. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц зазначила, що визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (п. 23 вказаної постанови). Відповідно до частини 2 статті 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. З матеріалів справи слідує, що 25 листопада 2021 року між сторонами укладено договір, за яким відповідачу було надано кредит на споживчі потреби строком до 24 листопада 2027 року (включно). Враховуючи, що кредитні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наданням кредиту на споживчі потреби, то вказані правовідносини, що стосуються дострокового повернення кредиту, врегульовані положеннями частини 4 статті 16 Закону України "Про споживче кредитування", якою визначено, що уразі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Тобто, якщо кредитор за вищевказаними наслідками бажає дострокового повернення всього кредиту, то повинен направити вимогу клієнту та повідомити його, що у випадку не погашення прострочки протягом 30 днів настане момент сплати всієї суми виданих коштів. Протягом вказаного строку позичальник може погасити вказану суму, що призведе до втрати чинності вимоги кредитора та, як наслідок, до повернення у графік платежів. Слід відмітити, що безпосередньо договір не містить умов щодо дострокового повернення кредиту. Водночас такі умови передбачають Правила надання споживчого кредиту в АТ «Креді Агріколь Банк», які є невід`ємною частиною договору ( п 1.5 кредитного договору). Так, п 2.3.4. Правил встановлено, що у разі несплати позичальником чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії, згідно з умовами Кредитного договору протягом 30 днів, банк направляє позичальнику письмове повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, в якому вказується розмір заборгованості з урахуванням належних до сплати суми кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій. Невиконання позичальником зобов`язання по погашенню простроченої заборгованості протягом 1 календарного місяця з дати направлення повідомлення, та/або розірвання договору про надання додаткових чи супутніх послуг, який є обов`язковим для укладення кредитного договору, і не укладення протягом 15 календарних днів нового договору про надання таких самих послуг з особою, що відповідає вимогам банку, дає право банку вимагати дострокового повернення кредиту в повному обсязі, нарахованих процентів та/або нарахованих комісій, штрафів та пені. У цьому випадку банк направляє позичальнику та його поручителям (за наявності) відповідну письмову вимогу( п2.3.5. Правил). Відповідно до пункту 2.3.6. Правил, якщо позичальник протягом 31 дня з моменту направлення йому письмової вимоги банком, не виконає вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, штрафними санкціями, банк вправі розпочати процедуру примусового стягнення боргу, включаючи звернення до суду за стягненням на кошти та/або майно позичальника в порядку, передбаченому законодавством України. Позивачем було дотримано процедуру вимоги про дострокове повернення заборгованості, позичальник же не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання щодо повернення заборгованості, права позивач є порушені, порушене право підлягає поновленню, а позов задоволенню. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню 54217,92 грн, з яких: 29656,11 грн - строкова заборгованість за тілом кредиту, 4433,41 грн - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 213,06 грн - нараховані відсотки, 4264,96 грн - прострочені відсотки, 1140,00 грн - комісія, 11400,00 грн - прострочена комісія, 200,68 грн реструктуризація по простроченим відсоткам, 2909,70 грн реструктуризація по простроченій комісії. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви (з урахуванням ставки понижуючого коефіцієнта). Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, що ч. 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч.3 ст.141 ЦПК України. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн та на їх підтвердження надано договір про надання правничої допомоги №1/04 від 1 квітня 2024 року з додатками, укладений з Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС», реєстр боржників, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №1 від 5 лютого 2025 року, ордер. Згідно умов договору гонорар за надання послуг визначається виходячи із фактичного обсягу наданих послуг та вартості послуг, зазначеного в додатку №2, та зазначається об`єднанням у акті приймання-передачі наданих послуг. Відповідно до акту приймання-передачі послуг з правничої допомоги №1 від 5 лютого 2025 року за договором №1/04 від 01 квітня 2024 року, Адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС» надані послуги: проведення юридичного та фінансового аналізу боржника [PERSON] 1200,00 грн, складанням та поданням позовної заяви про стягнення заборгованості до суду 6000,00 грн. Загальна вартість послуг 7200,00 гривень. При розподілі цього виду судових витрат, суд враховує, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. При визначенні та розподілі судових витрат суд враховує критерії, визначені положеннями ЦПК України: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України). При цьому враховує, що із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч.5, 6 ст.137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Надаючи оцінку наданим доказам та зважаючи на відсутність заперечень зі сторони відповідача, суд вважає, що позивачем доведено обставину отримання професійної правничої допомоги в межах цієї цивільної справи, заявлений розмір витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням обставин справи. За наведеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 7200,00\~грн витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved