Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

16.10.2024 до Вільнянського районного суду Запорізької області на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.09.2024 за підсудністю надійшла зазначена позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.10.2012 між позивачкою та відповідачем [PERSON] відділом ДРАЦС по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області зареєстровано шлюб, актовий запис №854. У даному шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . З жовтня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені з причини втрати почуття любові та поваги один до одного та з цього часу вони не проживають однією сім`єю, спільне господарство не ведуть. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08.02.2017 шлюб позивачки з відповідачем по справі [PERSON] було розірвано. Позивачка стверджує, що після припинення сімейних стосунків син сторін [PERSON] , [INFO] постійно проживає разом з нею. Після розірвання шлюбу з відповідачем по справі [PERSON] в добровільному порядку він не надавав коштів на утримання дитини, тому дитина повністю знаходився на утриманні позивача. 17.08.2022 позивачка [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу позивачка змінила пріщвище на « [PERSON] ». Позивачка зазначає, що її чоловік [PERSON] , повністю матеріально забезпечує потреби дитини - [PERSON] , [INFO] , вони разом піклуються про моральний стан та здоров`я, фізичний та моральний розвиток дитини. Фактично з припиненням сімейних стосунків з відповідачем по справі [PERSON] , тобто з жовтня 2014 року, він самоусунувся від виконання своїх батьківських прав, припинив піклуватися про здоров`я сина, його фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання та не надавав коштів для матеріального забезпечення потреб дитини. У серпні 2022 року позивачка виїхала з сином із тимчасово окупованої території на безпечну територію, побоюючись за його життя, здоров`я і психічний стан. З вересня 2022 року малолітній син сторін [PERSON] , [INFO] , навчається в Мукачевській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 13 Мукачівської міської ради Закарпатської області у [NUMBER] класі. Відповідач не підтримує зв`язок із сином, не бере участі у його вихованні та догляді, не цікавиться його навчанням, моральним, духовним та фізичним зростанням та розвитком. Постійно мешкаючи з позивачкою та її чоловіком [PERSON] дитина повністю перебуває на їхньому утриманні, вони створюють йому належні умови проживання, морального і фізичного розвитку, а також місця для відпочинку і навчання. Позивачка стверджує, що зі свого боку, вона жодним чином не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з дитиною. Той факт, що відповідач по справі [PERSON] у подальшому не бажає виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , свідчіть його заява про згоду на всиновлення дитини від 07.11.2023, посвідчена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Войтовим В.В., зареєстрована в реєстрі за № 1365, в якій [PERSON] зазначив, що він надає згоду на всиновлення його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , громадянином [PERSON] . З жовтня 2014, маючи можливість брати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач з власної ініціативи практично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у житті дитини свідомо не бере, тому позивачка звертається до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою суду від 01.07.2024 відкрито провадження у справі. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом публікації оголошення про виклик на сайті Судової влади, причин неявки суду не повідомив, не скористався правом подати до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши думку представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. [PERSON] народився [INFO] (копія свідоцтва про народження, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міського управління юстиції у Запорізькій області 08.05.2014). Батьком зазначено [PERSON] , мати - [PERSON] . Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 08.02.2017 розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 16 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №854. Рішення набрало законної сили 21.02.2017. 17.08.2022 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 552 (копія свідоцтва про шлюбом серії [NUMBER] , виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 17.08.2022). Згідно з довідкою № 158 від 20.05.2024 [PERSON] , [INFO] , є учнем [NUMBER] класу Мукачівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 13. Батько дитини, [PERSON] контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, із вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дитину до школи приводить і забирає мати, на виклики до школи приходить теж тільки мати, у шкільному житті присутні мама, вітчим, бабуся та дідусь учня. Згідно з довідкою № 01-12/04 від 13.05.2024 [PERSON] займається в футбольній школі «Мукачево» з 15.09.2022. Його вихованням, супроводом на заняття і змагання займаються мати [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Рідний батько в футбольній школі не з`являвся ні разу. У дитини гарні стосунки з [PERSON] , який здійснює фінансові витрати, пов`язані з навчанням [PERSON] у футбольній школі. Також [PERSON] займається його громадянським, фізичним і моральним вихованням. Відповідно до довідки від 06.09.2022 № 2101-7001723976 [PERSON] , [INFO] , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки від 20.10.2023 № 2101-7001910609 [PERSON] , [INFO] , взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] . До матеріалів справи долучено копію заяви [PERSON] про надання згоди на всиновлення його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] . Згідно з психолого-педагогічною характеристикою учня [NUMBER] класу Мукачівської ЗОШ № 13 [PERSON] , 2014 року народження дитина навчається в школі 2022 року з 3 класу. Мама і вітчим цікавляться навчанням дитини, відвідують батьківські збори. Мама з чуйністю відноситься до індивідуальних проблем і особливостей хлопчика, завжди відкриті до спілкування вітчим, бабуся та дідусь [PERSON] , які часто забирають хлопця зі школи. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради по справі № 303/4655/24, враховуючи самоусунення батька дитини від виконання батьківських обов`язків щодо сина, [PERSON] , [INFO] , в частині виховання, піклування про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовки до самостійного життя; відсутність з боку батька будь-якого спілкування з сином, участі у його житті та утриманні, надання йому батьківської турботи та матеріальної підтримки; зважаючи на нотаріально посвідчену заяву про згоду на всиновлення дитини вітчимом [PERSON] , беручи до уваги думку дитини та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування Мукачівської міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 СК України визначено обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 та ч. 4 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч. 1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Частиною 7 ст. 7 СК України закріплено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Приписами статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків» (постанова ВС від 13.03.2019 р. у справі № 631/2406/15-ц). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини - [PERSON] , не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, тому позов підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved