Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

В провадженні Дніпровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення\~факту належності [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~паспорт серії\~ [NUMBER] ,\~виданого Дніпропетровським\~РВ УМВС\~України в\~Дніпропетровській області\~10.06.1998\~року, РНОКПП [NUMBER] , Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН №003470 виданого Степнянською сільською Радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області 09.02.1996 року на підставі рішення від 20.11.1995 року, площею 0,1501 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої на території [ADDRESS] виданого на ім`я [PERSON] . Заяву обґрунтувала тим, що [PERSON] , [INFO] , належить земельна ділянка площею 0,1532 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН №003470 виданого Степнянською сільською Радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області 09.02.1996 року на підставі рішення від 20.11.1995 року, Земельну ділянку, площею 0,1532 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, передано у приватну власність [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про право власності/право постійного користування внесені у Державний земельний кадастр про земельну ділянку та видано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформований 22.01.2014 року, номер витягу НВ-1201242242014. Відповідно до зазначеної інформації у Витязі ДЗК, земельна ділянка площею 0,1501 га з кадастровим номером 1221487000:02:001:0006: - розташована за адресою [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - належить на праві власності/постійного користування громадянці України Вінічук Таїсії ЛеонІдівні, реквізити документа, що посвідчують особу АК201648 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України у Дніпропетровській області, 10.06.1998 та податковий номер [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ; - підстава здійснення державної реєстрації земельної ділянки зазначено «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 29.11.2013», ФОП [PERSON] 26.08.2022 року, заявниця звернулась до Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з заявою про державну реєстрацію прав власності на приватну Земельну ділянку. 30.11.2022 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області Криворучко Тетяною Олександрівною заявниці було відмовлено. Підставою відмови у державній реєстрації прав на Земельну ділянку зазначено суперечності паспортних даних заявника, зокрема, «відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН №003470 виданого Степнянською сільською Радою народних депутатів Дніпровського району Дніпропетровської області 09 лютого 1996 року та відомостями Державного земельного кадастру власником земельної ділянки являється [PERSON] « [PERSON] », що суперечить паспортним даним заявника де вказано наступне ПІБ: [PERSON] « [PERSON] ». [PERSON] , вважає, що причина неправильного написання її імені «по-батькові» у одну літеру у Акті та Витягу ДЗК виникла у зв`язку із неправильним переведенням з російської на українську мови. Внаслідок такої помилки, в неї на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та зазначеними правовстановлюючими документами, які були видані на ім`я [PERSON] . А отже, невідповідне написання імені по-батькові у Акті та подальше внесення відомостей в Державний земельний кадастр про земельну ділянку як « [PERSON] » даним паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 10.06.1998 року, в якому зазначено по-батькові як « [PERSON] », порушує її особисте та майнове право на реєстрацію зазначеної Земельної ділянки та в подальшому реєстрацію нерухомого майна (будинку) розташованого на Земельній ділянці. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН № 003470 виданого Степнянською сільською Радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області 09.02.1996 року. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник адвокат Павлова Т.О. підтримали вимоги заяви та просили її задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої особи Виконавчий комітет Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області не з`явився. Про час та місце був повідомлений належним чином. Надали заяву в якій просили розглядати справу за відсутності їх представника. Вирішуючи справу за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , належить земельна ділянка площею 0,1532 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН №003470 виданого Степнянською сільською Радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області 09.02.1996 року на підставі рішення від 20.11.1995 року, Земельну ділянку, площею 0,1532 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, передано у приватну власність [PERSON] , яка мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про право власності/право постійного користування внесені у Державний земельний кадастр про земельну ділянку та видано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформований 22.01.2014 року, номер витягу НВ-1201242242014. Відповідно до зазначеної інформації у Витязі ДЗК, земельна ділянка площею 0,1501 га з кадастровим номером 1221487000:02:001:0006: - розташована за адресою [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - належить на праві власності/постійного користування громадянці України Вінічук Таїсії ЛеонІдівні, реквізити документа, що посвідчують особу АК201648 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України у Дніпропетровській області, 10.06.1998 та податковий номер [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ; - підстава здійснення державної реєстрації земельної ділянки зазначено «Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) 29.11.2013», ФОП [PERSON] 26.08.2022 року, заявниця звернулась до Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області з заявою про державну реєстрацію прав власності на приватну Земельну ділянку. 30.11.2022 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області Криворучко Тетяною Олександрівною заявниці було відмовлено. Підставою відмови у державній реєстрації прав на Земельну ділянку зазначено суперечності паспортних даних заявника, зокрема, «відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН №003470 виданого Степнянською сільською Радою народних депутатів Дніпровського району Дніпропетровської області 09 лютого 1996 року та відомостями Державного земельного кадастру власником земельної ділянки являється [PERSON] « [PERSON] », що суперечить паспортним даним заявника де вказано наступне ПІБ: [PERSON] « [PERSON] ». [PERSON] , вважає, що причина неправильного написання її імені «по-батькові» у одну літеру у Акті та Витягу ДЗК виникла у зв`язку із неправильним переведенням з російської на українську мови. Внаслідок такої помилки, в неї на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та зазначеними правовстановлюючими документами, які були видані на ім`я [PERSON] . А отже, невідповідне написання імені по-батькові у Акті та подальше внесення відомостей в Державний земельний кадастр про земельну ділянку як « [PERSON] » даним паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 10.06.1998 року, в якому зазначено по-батькові як « [PERSON] », порушує її особисте та майнове право на реєстрацію зазначеної Земельної ділянки та в подальшому реєстрацію нерухомого майна (будинку) розташованого на Земельній ділянці. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП ДН № 003470 виданого Степнянською сільською Радою народних депутатів Дніпропетровського району Дніпропетровської області 09.02.1996 року. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для Заявниці юридичне значення, задля реалізації свого права щодо користування та розпорядження своєю земельною ділянкою. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Так, відповідно до ст. 3, ч.1 ст.293 ЦПК України, п.п.4.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Пунктами 4.4, 4.5, 4.6. Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 6 серпня 2009 року за № 735/16751, було передбачено, що у разі виявлення у виданому державному акті орфографічних або технічних помилок землевласником (землекористувачем) такий землевласник (землекористувач) звертається до відповідного територіального органу Держкомзему із заявою (клопотанням) про видачу нового державного акта, який видається протягом 15 робочих днів з дати надходження вищезазначених документів до територіального органу Держкомзему, а державний акт, у якому було допущено помилку, повертається до відповідного територіального органу Держкомзему і вважається зіпсованим. Проте, вказана Інструкція втратила свою чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 537 від 09.09.2013 року, а з 2013 року законодавством не передбачена видача державних актів та не визначено порядку внесення до них змін або встановлення факту їх належності власнику або користувачу. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Зокрема, суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 cт.315 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс 18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 серпня 2018 року по справі №545/1472/17 (провадження № 61-1584св17) зазначено, що «при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства». Практики експертної діяльності відомі непоодинокі випадки документальної фіксації українською, російською або іншою мовою субнормованих форм власних назв, що виникли під впливом ареально-говіркових особливостей та/або під іншомовним впливом внаслідок міжмовного перетворення. Записи тієї ж власної назви, зроблені відповідно до норм літературної мови, мають відмінну графічну форму, що призводить до виникнення розбіжностей у різних документах членів однієї родини. Етимологічна реконструкція прізвищ із прозорою внутрішньою формою та сплутування форм прізвища, що походять від фонетичних варіантів власної назви належить до найбільш поширених причин, що виникають розбіжності в документальних записах власних назв. В свою чергу, в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити, загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Отже, з вищезазначеного вбачається, що допущена неправильність в написанні по-батькові заявника в правовстановлюючих документах. Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільною судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Також, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факт належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Зважаючи на вищевказане, заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved