Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: виконавчий комітет Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району про позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 16.04.2018 року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який ще до розірвання шлюбу проживав разом з батьком та знаходиться на його утримання та вихованні, оскільки [PERSON] покинула сина і зникла у невідомому напрямку. Син [PERSON] має проблеми зі здоров`ям, хворіє на неврологічні розлади, у зв`язку з чим потребує значної уваги, догляду та турботи аніж здорова дитина. Однак відповідачка взагалі не цікавиться долею сина, не відвідує його, не надає жодних коштів на утримання сина. Таким чином, понад шість років [PERSON] повністю ухиляється він виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток сина, не цікавиться його долею, не приймає жодної участі у догляді за сином та його вихованні, ігнорує його існування. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явився, подала заяву, якою повідомила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Також до заяви додана копія паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Представник третьої особи Югас Р. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.07.2014 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про реєстрацію місце проживання або перебування фізичної особи [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.04.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3098 [PERSON] має діагноз: ранній дитячий аутизм з якісними порушеннями взаємності та соціальної взаємодії, недорозвитком мовлення, стереотипіями, порушеннями активності та уваги, вторинною інтелектуальною недостатністю. Відповідно до медичного висновку №24/156 від 03.07.2014 року [PERSON] має захворювання: дитячий аутизм. Згідно Довідки №228/10-08 від 04.12.2024 року [PERSON] не зареєстрована в [ADDRESS] та протягом шести років не проживає за вищевказаною адресою. Відповідно до Довідки №35/10-26 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно висновку органу опіки та піклування Верхньокоропецької сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав №02-07/201 від 06.03.2025 року орган опіки та піклування Верхньокоропецької сільської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно сина [PERSON] , [INFO] . Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. \~ \~ \~ \~Частинами 7-10 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Статтею 157 СК України визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Також суд звертає увагу на Закон України «Про охорону дитинства», який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Так, зі статті 11\~Закону України\~Про охорону\~дитинства вбачається, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч.1 ст.12 даного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч.1 п.2 ст.164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст.8 ЗУ Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 р. N 2402-III кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] участі у вихованні сина не приймає, матеріально його не утримує і взагалі його життям та здоров`ям не цікавиться, в зв`язку з чим позов слід задоволити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved