Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

04 лютого 2025 року згідно штампу на поштовому конверті [PERSON] , з урахуванням уточнення, поданого ним 20 березня 2025 року засобами електронного зв`язку, звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу між сторонами, який зареєстровано 10 жовтня 2023 року у Славутському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), відповідний актовий запис №246. Позивач вказав, що від даного шлюбу у сторін дітей немає. При цьому, позивач вважає одруження з відповідачем невдалим, оскільки через постійні сварки та непорозуміння у сторін виникли напружені відносини, внаслідок чого вони перестали жити разом та вести спільне господарство, шлюбні стосунки сторони фактично припинили, шлюб існує формально, проте відповідач відмовляється від звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану щодо вирішення питання про розірвання шлюбу добровільно в позасудовому порядку. За таких обставин позивач звернувся до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить його інтересам (а.с.1,16). 11 лютого 2025 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків (а.с.12-13,25-26). Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 20 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 07 травня 2025 року об 11 год. 00 хв. (а.19,30). Позивач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.21), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Разом з тим, уп.3 первісної позовної заяви та у п.4 уточненої позовної заяви прохав суд провести розгляд справи без його участі, задовольнивши його позовні вимоги (а.с.1,16). Відповідач [PERSON] \~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи повідомлена\~належним чином\~(а.с.32),\~заяву із\~запереченням проти\~розгляду справи\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження або\~клопотання про\~розгляд справи\~в судовому\~засіданні з\~викликом сторін\~не подавала,\~правом подати\~відзив на\~позовну заяву\~не скористалась, жодних заяв з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходило. \~ \~ \~ \~Згідно ч.8\~ст.178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Виходячи з положень ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи те, що справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також з урахуванням неподання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Суд, з`ясувавши позицію позивача, викладену в первісній позовній заяві та в уточненій позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Із копії\~ свідоцтва\~\~про шлюб\~вбачається,\~що сторони\~зареєстрували шлюб 10 жовтня 2023 року у Славутському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що 10 жовтня 2023 року складено відповідний актовий запис №246 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони дітей не мають (а.с.1,16). З письмових\~пояснень позивача\~та матеріалів\~справи вбачається,\~що спільне\~життя у\~сторін не\~склалося через постійні сварки\~та непорозуміння,\~внаслідок чого\~вони перестали\~жити разом\~та вести\~спільне господарство,\~шлюбні стосунки\~сторони фактично\~припинили,\~шлюб існує\~формально, проте відповідач\~відмовляється від\~звернення до\~органу державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~щодо вирішення\~питання про\~розірвання шлюбу\~добровільно в\~позасудовому порядку.\~При цьому,\~позивач вважає\~подальше спільне\~життя і\~збереження шлюбу\~між ними\~неможливим (а.с.1,3-4,16). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач [PERSON] правом подати відзив на позовну заяву не скористалась, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надала, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечувала. Таким чином, на переконання суду, відповідач [PERSON] вищезазначені обставини у справі не оспорювала, фактично їх визнала, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Позивач [PERSON] за змістом первісного позову та уточненої позовної заяви письмово прохав позов задовольнити, заперечував проти надання подружжю строку для примирення, наполягав на розірванні шлюбу (а.с.1,16). Відповідач [PERSON] клопотань про надання подружжю строку для примирення не заявляла. За таких обставин суд вважає, що сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~ \~ \~ \~ Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище (а.с.5). Разом з тим, відповідач [PERSON] не зверталась до суду з письмовим клопотанням про відновлення їй дошлюбного прізвища. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved