Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 2625684501:05:006:0110, що розташована по [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що по [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року проживали вона з чоловіком [PERSON] (тип двору колгоспний). Її син [PERSON] після розірвання шлюбу почав проживати з нею в господарствіі їм на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в рівних частках по 1/2 частці кожному за вищевказаною адресою. Також їм на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за вищевказаною адресою. [INFO] помер чоловік [PERSON] , а [INFO] помер син [PERSON] . Після смерті сина відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно. Вона являється єдиною спадкоємницею майна сина за законом, частково оформила спадщину (дочка сина в нотаріальному порядку відмовилася від спадкування). Однак, в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що під час присвоєння кадастрового номера земельній ділянці була допущена помилка, крім того, земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності спадкодавцю [PERSON] та спадкоємниці позивачу [PERSON] , а виділ частки не проводився, що позбавляє її можливості оформити спадщину. У зв`язку з вищевказаним просила суд визнати за нею права власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 2625684501:05:006:0011, що розташована по [ADDRESS] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просла справу розглядати у її відсутності. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, однак через канцелярію суду подада заяву (а.с. 56), в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги задовольнити. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 1 Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, виданої Колінцівським старостинським округом № 5 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 14 від 03.02.2025 року (а.с. 16), станом на 01.07.1990 року в житловому будинку по [ADDRESS] , який побудований в 1959 році та числився колгоспним двором, були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] (чоловік позивача), [INFO] , дружина [PERSON] (позивач), [INFO] . Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №\~515622, виданого 24.05.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 262560001002074, на підставі рішення 8 сесії 6 демократичного скликання Колінцівської сільської ради від 17.01.2012 року, [PERSON] (позивач) на праві власності належить земельна ділянка площею 0,2500 га у межах згідно з планом (у разі виникнення права спільної власності на земельну ділянку до акта додається список її співвласників), призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 2625684501:05:006:0011, що розташована по [ADDRESS] (а.с.\~4). Відповідно до Списку співвласників земельної ділянки, що є Додатком до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №\~515622 (а.с. 5), співвласниками вищевказаної земельної ділянки є: [PERSON] (позивач) та [PERSON] (син позивача). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2600774282025 від 25.03.2025 року земельна ділянка площею 0,2500 га, яка знаходиться по [ADDRESS] , цільове призначення: 02.01 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка на праві власності належить [PERSON] (позивач), та [PERSON] (син позивача) має кадасторовий номер 2625684501:05:006:0110 (а.с. 8-13). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №\~419466438 від 25.03.2025 року встановлено, що відомості щодо реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку з кадасторовим номером\~2625684501:05:006:0110 в реєстрі відсутні (а.с. 14). [PERSON] (чоловік позивача) та [PERSON] (позивач) з 08.06.1964 року перебували у шлюбі (а.с. 28) і [INFO] у них народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 26). Відповідач [PERSON] народилася [INFO] і її батьками вказано [PERSON] (син позивача) та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 27). Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 22.09.2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (син позивача) було розірвано (а.с. 23). 15.11.2013 року відповідач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 29). Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2018 року шлюб між [PERSON] (відповідач) та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу залишено [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] » (а.с. 24-25). [INFO] помер [PERSON] (чоловік позивача), а [INFO] помер [PERSON] (син позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 17, 18). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті сина [PERSON] позивач [PERSON] прийняла та частково оформила спадщину (а.с. 22) спадщину за законом, так як була зареєстрована та проживала разом із ним на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Колінцівського старостинського округу № 5 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області №\~48 від 12.03.2025 року ради (а.с. 15). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи №\~101/2018 від 07.02.2018 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (син позивача) (а.с. 42-55), з якої вбачається, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. 07.02.2018 року [PERSON] (відповідач, дочка спадкодавця) подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 42), яку 14.02.2018 року своєю заявою відкликала (а.с. 43 зворот). В нотаріальному порядку [PERSON] , яка діє по довіреності від імені [PERSON] , відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 0,2500 га, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 515622 після смерті [PERSON] , так як спадкова земельна ділянка має два різні кадастрові номери. Крім того, спадкова земельна ділянка належала на праві спільної сумісної власності спадкодавцю [PERSON] (син позивача) та спадкоємниці [PERSON] (позивач), а виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку встановленому ст. 364 ЦК України, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 37/02-31 від 31.01.2025 року (а.с. 20-21). Згідно довідки відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківської області № НВ-2600798032024 від 12.11.2024 року при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться на території Тлумацької міської ради по [ADDRESS] та належить [PERSON] (позивач) та [PERSON] (син позивача) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 515622 від 24.05.2012 року, реєстраційний №\~262560001002074, змінено кадастровий номер з 2625684501:05:006:0011 на 2625684501:05:006:0110 у зв`язку з допущеною помилкою (дублювання кадастрового номера) під час присвоєння кадастрового номера (а.с. 7). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем та його представником в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1241, 1268 ЦК України,

Outcome: approved