Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

У березні 2025 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] (далі - відповідач). Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем 31.07.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 119 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Від шлюбу мають двох дітей, а саме:повнолітню [PERSON] , [INFO] , танеповнолітню [PERSON] , [INFO] . Спір щодо місця проживання неповнолітньої доньки відсутній. Спільне життя між ними не склалось через довготривалі розбіжності та суперечки. У нього з відповідачем різні погляди на життя та обов`язки, між ними не підтримуються подружні стосунки, втрачено почуття любові один до одного, що суперечить інтересам сім`ї. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Майстренка О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 31.03.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, в якій відповідачу в порядку ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлено 15-денний строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову. 06 травня 2025 року до суду надійшла заява відповідача про визнання позову, в якій вона просить суд позовну заяву задовольнити та розглянути справу без її участі. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, направлена до суду заява про визнання позову містить клопотання про розгляд справи без її участі. За загальним правилом ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 31.07.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану Хустського районного управління юстиції Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 119 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 31.07.1999. прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] , [PERSON] . Від вказаного шлюбу подружжя має двох дітей: повнолітню [PERSON] , [INFO] , танеповнолітню [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. З огляду на викладене та

Outcome: approved