Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

01.05.2025 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про стягнення стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В відзиві на позов відповідачем було зазначено попередній орієнтований розрахунок витрат на правничу допомогу 10000 грн., та заявлено про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення судового рішення. В обґрунтування вимог зазначив, що 23.04.2025 року було завершено судовий розгляд цієї справи. Позивачу в задоволенні позову відмовлено . Згідно з наданими документами на підтвердження зазначених витрат просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 гривень. Представник позивача проти задоволення заяви заперечувала, мотивуючи тим, що розмір витрат на правничу допомогу не відповідає складності справи та обсягу роботи, є необґрунтованим, просила відмовити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні підтримав свою заяву. Вислухавши сторони, суд прийшов до наступних висновків . Судом, 23.04.2025 року було ухвалено судове рішення в зазначеній справі , яким відмовлено в задоволенні позовних вимог Південному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції ( м.Одеса) до [PERSON] про стягнення боргу в порядку зворотньої вимоги на користь Державного бюджету України за завдану моральну шкоду. Так, згідно пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо серед іншого , судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно частини 1 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До закінчення судових дебатів відповідачем заявлено про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення судового рішення. За правилами статті 137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності. Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2022 року у справі № 757/24445/21-ц (провадження № 61-9163св22) зазначив, що відсутність доказів оплати вартості наданих адвокатом послуг не може виступати самостійною підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті141 ЦПК України). Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 31 жовтня 2022 року у справі № 236/3503/20-ц (провадження № 61-19531св21). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так , на підтвердження понесених судових витрат відповідач надав договір про надання правничої допомоги,додаткову угоду до договору, в якій визначено розрахунок суми гонорару адвоката, акт виконаних робіт на сумі 6000 грн. та платіжну квитанцію про оплату Кисельовим наданої правничої допомоги в сумі 6000 грн. Відповідно до акту виконаних робіт зазначено участь в 4 судових засіданням по 500 грн за кожне , за складання відзиву на позовну заяву -2000 грн, подання заяви про визнання доказів недопустимими,заяви про застосування строків позовної давності по 1000 грн кожна. Суд зазначає що справа є невеликої складності, розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження. Суд вважає, що витрати на консультаційні послугу підготовку відзиву на позовну заяву -2000 грн за 2 години роботи відповідають складності справи. Але ж, перевіривши обсяг часу який був витрачений на судовий розгляд зазначеної справи , встановлено, що безпосередньо представник відповідача приймала участь в 3 судових засіданням, на що було витрачено 1 година 12 хвилин часу: 20.02.2024 року -22 хвилини, 16.04.2024 22 хвилини , 14.05.2025 28 хвилин. Таким чином, доведені витрати на участь представника позивача в судовому розгляді в 3 судових засіданнях. Відповідно до договору сторони домовились за кожну участь в судовому засіданні - 500 грн , тобто за 1 год.12. хвилин роботи -1500 грн, але на думку суду це не відповідає складності справи і витраченому часу. Таким чином за 3 судові засідання та витрачений час достатнім відшкодуванням буде 1000грн. Що стосується інших витрат за договором, інші заяви які зазначені, не прийняті судом при розгляді справи по суті , а тому витрати за них відшкодуванню не підлягають. Всього доведені витрати на професійну правничу допомогу 3000 гривень, які необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань . В іншій частині заявлених витрат відмовити.

Outcome: partial