Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа в якій просила встановити факт належності [PERSON] диплома серії [NUMBER] від 26 квітня 1981року, заповненого на ім`я « [PERSON] ». В обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої, їй відмовлено у призначенні пенсії рішенням від 05 вересня 2024 року за № 046450010343, у зв`язку з недостатністю страхового стажу. Зокрема не зараховано період навчання за дипломом від 26 квітня 1981 року, який виданий на ім`я [PERSON] , оскільки у свідоцтві про шлюб від 22 листопада 1985 року серії [NUMBER] дата народження - [INFO] не відповідає паспортним даним заявниці. Крім того, згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 20 серпня 2024 року зазначено дошлюбне прізвище - [PERSON] . Вказані розбіжності заважають в реалізації її права щодо призначення їй пенсії за віком, оскільки період навчання не зараховано до страхового стажу. Ухвалою суду від 07жовтня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку окремого провадження. Заявниця в судове зсідання не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду заяви повідомлялись належним чином, шляхом направлення судових повісток та усіх процесуальних документів в особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд» відповідно до ч.5\~ст.14 К України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заперечувало проти задоволення заяви, про що надало письмову заяву, відповідно до якої зазначило про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01 вересня 1977 року по 25 квітня 1981 року згідно з дипломом від 26 квітня 1981 року, який виданий на ім`я [PERSON] , оскільки існують розбіжності у прізвищі заявника, а документ, який підтверджує зміну прізвища - свідоцтво про укладання шлюбу, не відповідає паспортним даним останньої, оскільки містить іншу дату народження, а саме [INFO] . Також, заінтересована особа зазначила про наявність спору про право, оскільки заявник зазначив про необхідність встановлення факту належності диплому для призначення пенсії, в призначенні якої рішенням від 05 вересня 2024 року було відмовлено, який в свою чергу є суб`єктом владних повноважень, що є підставою для залишення заяви без розгляду на підставі ч.4 ст. 315 ЦПК України. Просили здійснювати розгляд заяви за відсутності представника заінтересованої особи. До суду, 09 грудня 2024 року надійшла заява [PERSON] , в якій остання заперечувала проти залишення заяви без розгляду, зазначивши, що підставою для звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження стала необхідність встановлення факту приналежності диплому серії [NUMBER] від 26 квітня 1981 року, а не встановлення факту трудового стажу. Питання оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 05 вересня 2024 року в заяві не порушується, а отже, вказана заява підлягає вирішенню в порядку окремого провадження на підставі ст. 315 ЦПК України. Також, просила здійснювати розгляд справи без її участі. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду від 27 березня 2025 року витребувано з Самарівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Самарівському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану про народження [PERSON] , [INFO] та про шлюб заявника. Дослідивши заяву, надані пояснення заявника та заінтересованої особи, а також перевіривши обставини письмовими доказами, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що заявниця народилась [INFO] та має прізвище від народження « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження від 12 січня 2018 року серії [NUMBER] (виданим повторно), про що 29 червня 1961 року складено відповідний актовий запис № 14. Відповідно до паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 05 лютого 2018 року органом № 1235, заявниця, [PERSON] , народилась [INFO] . В подальшому заявниця, [INFO] , навчалась на денному відділенні Харківського хіміко-механічного технікуму по спеціальності «Аналітична хімія» з 01 вересня 1977 року по 27 квітня 1981 року, що підтверджується довідкою № 26 від 23 серпня 2024 року Фахового коледжу Національного фармацевтичного університету, який є правонаступником Харківського хіміко-механічного технікуму. По закінченню навчання було видано диплом від 26 квітня 1981 року серії [NUMBER] , реєстраційний № 89 на прізвище [PERSON] по спеціальності «Аналітична хімія» та присвоєно кваліфікацію техніка-хіміка, що підтверджується копією диплома. Заявниця уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище чоловіка « [PERSON] », про що 22 листопада 1985 року зроблено запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу за № 652, та видано свідоцтво про шлюб від 22 листопада 1985 року серії [NUMBER] . При цьому, дата народження заявниці зазначена [INFO] . Як убачається з копії трудової книжки, виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] , в останній міститься запис про зміну прізвища на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про шлюб від 22 листопада 1985 року за серії [NUMBER] . З метою призначення пенсії за віком, заявниця до звернулась Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, за результатами розгляду якої, рішенням від 05вересня 2024 року за № 046450010343, їй відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатністю страхового стажу. Зокрема не зараховано період навчання за дипломом від 26 квітня 1981 року, який виданий на ім`я [PERSON] , оскільки у свідоцтві про шлюб від 22 листопада 1985 року серії [NUMBER] дата народження [INFO] не відповідає паспортним даним заявниці. Крім того, згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 20 серпня 2024 року зазначено дошлюбне прізвище [PERSON] , в той час як диплом від 26 квітня 1981 року серії [NUMBER] виданий на ім`я [PERSON] . Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. На переконання\~суду,\~розбіжності в\~документальних записах\~прізвища заявника\~у свідоцтві\~про народження\~від 12\~січня 2018\~року « [PERSON] »\~зроблених українською\~мовою,\~свідоцтві про\~шлюб від\~22\~листопада 1985\~року серії\~ [NUMBER] \~та в\~дипломі від\~26\~квітня 1981\~року заповненого\~на ім`я\~« [PERSON] »,\~виданого Харківським\~хіміко-механічним\~технікумом виникли\~внаслідок розбіжності в документальних записах прізвища українською мовою внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовному (російсько-українському) перетворенні, що є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності (див.\~Український правопис,\~2019,\~144;\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] .\~Власні імена\~людей.\~Словник-довідник.-К.:\~Наукова думка,\~1996,\~с.\~318-321)». Суд надаючи оцінку наявним розбіжностям у свідоцтві про народження, паспорті громадянина України заявниці, де зазначено дату народження заявниці, [PERSON] , [INFO] , та у свідоцтві про шлюб, де дата народження заявниці вказана [INFO] , вважає зазначити наступне. Так, досліджуючи надані заявником документи в їх послідовності та логічному взаємозв`язку, зокрема свідоцтво про народження, паспорт громадянина України, трудову книжку заявника, судом встановлено, що вказані документи містять відомості про дату народження [PERSON] , а саме [INFO] . Фаховий коледж Національного фармацевтичного університету, який є правонаступником Харківського хіміко-механічного технікуму також підтвердив факт навчання [PERSON] , [INFO] , на денному відділенні Харківського хіміко-механічного технікуму по спеціальності «Аналітична хімія» з 01 вересня 1977 року по 27 квітня 1981 року, що підтверджується довідкою № 26 від 23 серпня 2024 року. Трудова книжка [PERSON] , яка первісно була оформлена на « [PERSON] , [INFO] , також міститься запис про зміну прізвища на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про шлюб від 22 листопада 1985 року за серії [NUMBER] , яке містить помилку щодо дати народження заявниці. Сама по собі наявність у заявника усіх перелічених вище документів свідчить на його користь, однак через розбіжності у написанні прізвища заявник позбавлена можливості у позасудовому порядку довести факт належності диплому саме їй. Отже, суд дійшов висновку, що заявник за допомогою належних та допустимих доказів довів належність йому документа, а наявність розбіжностей у документі, що підтверджує зміну прізвища останньої, зокрема дати її народження, не є перешкодою у визнанні факту належності диплому серії [NUMBER] від 26 квітня 1981 року, заповненого на ім`я « [PERSON] », виданого Харківським хіміко-механічним технікумом, [PERSON] , [INFO] , оскільки дані щодо дати народження особи, якій було видано вказаний диплом підтверджено, зокрема навчальним закладом, що видав диплому серії [NUMBER] від 26 квітня 1981 року, а особу [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) також встановлено на підставі свідоцтва про народження від 12 січня 2018 року серії [NUMBER] 9виданого повторно), паспорту громадянина України № [NUMBER] . В частині доводів заінтересованої особи щодо наявності спору, що потребує залишення заяви без розгляду на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд зазначає наступне. Так, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). Згідно з ч.4 ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах. У тому разі, коли буде виявлено, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Враховуючи вищезазначене, слід зробити висновок про те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч.1 ст.315 ЦПК України. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності диплому, та просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: належності диплома серії [NUMBER] від 26 квітня 1981 року, заповненого на ім`я « [PERSON] », виданого Харківським хіміко-механічним технікумом. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області наголошує на тому, що заявниця [PERSON] звернулась до них з метою оформлення пенсії та надала свою трудову книжку та диплом. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 05 вересня 2024 року за № 046450010343 [PERSON] відмовлено у призначені пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, оскільки не враховано період навчання з 01 вересня 1977 року по 25 квітня 1981 року згідно з дипломом від 26 квітня 1981 року, оскільки в дипломі зазначено прізвище « [PERSON] », а також у зв`язку з невідповідністю дати народження заявника у документі, що підтверджує зміну прізвища останньої. Втім у даній заяві [PERSON] не ставить питання про встановлення факту наявності у неї страхового стажу та не висловлює свою незгоду із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 05 вересня 2024 року за № 046450010343. Враховуючи вищевикладене, суд вважає про помилковість висновку заінтересованої особи про наявність спору про право в заяві [PERSON] про встановлення факту належності диплому, а розгляд вказаної заяви підлягає розгляду за правилами окремого провадження передбаченого ст. ст. 293, 315 ЦПК України.

Outcome: approved