Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

21 лютого 2025 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшов позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі по тексту - МТСБУ) до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позов обґрунтовано тим, що 15 травня 2023 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу Daewoo Nexia, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної\~пригоди транспортні\~засоби отримали\~механічні пошкодження. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта». Разом з тим, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Представник позивача вказує, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини відповідача, який своїми діями порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, однак постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2023 року справу про адміністративне правопорушення щодо відповідача було закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає й без вини її заподіювача. Відповідач зобов`язаний нести цивільну відповідальність за матеріальні збитки, завдані потерпілому незалежно від того чи були його дії протиправними. Оскільки на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована з метою відшкодування збитків та на виконання вимог п. 27.2, п. 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ повністю відшкодувало потерпілому шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розмір якої підтверджено висновком оцінювача [PERSON] № 072/МЗ-23 від 02 липня 2023 року. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуг з оплати проведення експертизи складає 68\~939,83 гривень. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. На підставі наведеного позивач просить стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму виплаченого відшкодування в розмірі 66\~439,83 гривень, вартість експерта в розмірі 2500 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 гривень. Ухвалою судді Корольовського районного суду міста Житомира від 26 лютого 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. Станом на 07 травня 2025 року відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надійшов. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, заявою від 23 квітня 2025 року просить розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У вказаній заяві представник позивача також надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся до дату, час та місце розгляду справи. Установлено, що місце проживання відповідача зареєстровано за адресою: [ADDRESS] .\~Відповідачу копія\~ухвали про\~відкриття провадження,\~копія позовної\~заяви з\~додатками,\~а також\~судові повістки\~надіслані рекомендованим\~листом на\~адресу зареєстрованого\~місця проживання,\~що відповідає\~вимогам п.\~2\~ч.\~7\~ст.\~128\~Цивільного процесуального\~кодексу України.\~Однак,\~відповідні поштові\~відправлення повернулись\~на адресу\~суду неврученим\~відповідачу з\~відміткою пошти\~про причину\~повернення \~«адресат відсутній\~за вказаною\~адресою».\~А тому,\~відповідно до\~змісту п.\~4\~ч.\~8\~ст.\~128\~ЦПК України\~відповідач вважається\~таким,\~що отримав\~судову повістку. Відповідач у встановлений судом строк правом на подання письмового відзиву на позовну заяву не скористався. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. На підставі наявності всіх умов, передбачений ст. 280 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про здійснення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд установив, що водій [PERSON] 15 травня 2023 року на автодорозі М-30 Знам`янка-Луганськ-Ізварине керував транспортним засобом Volkswagen, номерний знак [NUMBER] , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Daewoo Nexia, номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 31 серпня 2023 року (справа № 296/1127/23) справу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 25 травня 2023 року [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про виплату відшкодування шкоди, заподіяної в результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. 02 липня 2023 суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] складено звіт 072/МЗ-23, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля Daewoo Nexia, номерний знак [NUMBER] , становить 190\~586,33 гривень. Копією акту виконаних робіт від 29 травня 2023 року та копією рахунку № 92920 від 02 липня 2023 року підтверджується, що вартість послуг суб`єкта оціночної діяльності [PERSON] щодо встановлення розміру збитків та збір документів становить 2500 гривень. Наказом МТСБУ від 10 листопада 2023 року ухвалено виплатити [PERSON] 66\~439,83 гривень за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Копією платіжної інструкції № 977691 від 13 листопада 2023 року підтверджено, що МТСБУ перерахувало [PERSON] 66\~439,83 гривень, призначення платежу виплата по справі № 92920 згідно з наказом № 4.1/19493 від 10 листопада 2023 року. Таким чином, суд установив, що МТСБУ виплатило [PERSON] 66 439,83 гривень за шкоду, заподіяну відповідачем в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Предметом судового розгляду у цій справі є вимоги МТСБУ про стягнення шкоди в порядку регресу. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України «Про страхування» страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. статті 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Згідно з пунктом 39.2.1 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пунктом 39.2.1 статті 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що основними завданнями МТСБУ є, зокрема, здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі ( підпункт «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Судом установлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди 15 травня 2023 року транспортний засіб, яким керував відповідач [PERSON] , не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Право на отримання відшкодування від МТСБУ за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих мають потерпілі в ДТП особи, відповідальність яких була застрахована на час дорожньо-транспортної пригоди. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», поліс серії ЕР 209713773. Наведене дає підстави для висновку, що МТСБУ правомірно виплатило [PERSON] оцінену шкоду, завдану йому відповідачем в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Крім цього, позивач поніс додаткові витрати на оплату роботи оцінювача щодо визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля Daewoo Nexia, номерний знак [NUMBER] , та збір документів у розмірі 2500 гривень. Частинами 1-3 статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Такі правові висновки зроблені Верховним Судом у постановах: від 05 червня 2019 року у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18); від 15 серпня 2019 року у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18); від 02 жовтня 2019 року у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18); від 11 грудня 2019 року у справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18); від 26 квітня 2022 року у справі №184/1641/20 (провадження №61-14226св21). Закриття справи\~про притягнення\~до адміністративної\~відповідальності відносно\~водія,\~відповідальність якого\~на час\~скоєння ДТП\~не була\~застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не може бути підставою для звільнення останнього від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, на підставі досліджених у справі доказів суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача в користь МТСБУ виплаченого страхового відшкодування в сумі 66\~439,83 гривень та 2 500 гривень витрат на встановлення розміру збитку та збір документів щодо здійснення регламентної виплати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 028 гривень судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з цим позовом.

Outcome: approved