Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ТОВ «Діджи Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2815982. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.10.2020 року на офіційному сайті ТОВ «Мілоан», Присяжний С.І. подав заявку на отримання кредиту № 2815982. ТОВ «Мілоан» направило відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при введенні якого відповідач підтверджує прийняття умов кредитного договору № 2815982 від 29.10.2020 року. Представник позивача зазначив, що до укладення договору відповідач отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомилась з усіма його умовами та правилами, що розміщені на сайті товариства, та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до умов кредитного договору №2815982 від 29.10.2020 року та на підставі платіжного доручення відповідачу перераховано кредитні кошти на картковий рахунок у розмірі 12 000 грн. 00 коп. Відповідач кредитні зобов`язання належним чином не виконав та 10.08.2021 року згідно умов договору відступлення права вимоги № 06Т, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором № 2815982 від 29.10.2020 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги до відповідачки. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, утворилася заборгованість у розмірі 30 563 грн. 97 коп., з яких: 7271 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 22 092 грн. 97 коп. заборгованість за відсотками, 1200 грн. 00 коп. заборгованість за комісійними винагородами. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 03.02.2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує що заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив суду не надав. 30.04.2025 від відповідача (вдруге) надійшла заява про відкладення розгляду справи, для отримання доказів та доручення їх до матеріалів справи. В поданій заяві відповідач не зазначив, які підстави перешкоджають йому з`явитися до суду для участі в судовому засіданні, не надав доказів поважності неявки. Також слід зазначити, що в заяві не наведено які докази необхідно отримати, які обставини будуть обґрунтовуватися вказаними доказами, де знаходяться докази, а також які обставини перешкоджають їх отриманню. Положеннями ст.\~280\~ЦПК\~України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 05.08.2021 року на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан» в особистому кабінеті [PERSON] подала Анкету-заяву на кредит №100449505. На підставі вказаної заяви, 29.10.2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2815982, згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит та проценти за користування кредитом у встановлений. Умови кредитування: сума кредиту становить 12 000 грн.; строк кредитування 15 днів з 29.10.2020; проценти за користування кредитом 2250 грн., що нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Невід`ємними частинами цього договору є графік платежів та паспорт споживчого кредиту, підписані [PERSON] . Факт надання кредиту [PERSON] підтверджується платіжним дорученням № 31744242 від 29.10.2020 року на суму 12 000 грн. Свої зобов`язання за договором [PERSON] виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого утворилась заборгованість, що згідно розрахунку ТОВ «Мілоан» становить 30 563 грн. 97 коп., з яких: 7271 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 22 092 грн. коп. заборгованість за відсотками; 1200 грн. 00 коп. заборгованість за комісійними винагородами. 10.08.2021 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Мілоан» укладено договір відступлення прав вимоги № 06Т, у відповідності до умов якого права грошової вимоги первісного кредитора до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі божників, переходить до нового кредитора. Відступлення права вимоги до [PERSON] підтверджується Витягом з Додатку до Договору відступлення права вимоги №06Т від 10.08.2021 року. Сукупна сума заборгованості відповідача згідно з Витягом становить 30 563 грн. 97 коп. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, представником позивача надіслано відповідачці вимогу № 3339514056-АВ про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, однак [PERSON] борг не погашено. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Статтею ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу. Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦКУкраїни сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за основним боргом, що становить 7271 грн. 00 коп. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаною з умовами кредитування, у тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим відповідач погодився, підписавши кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами, а отже позовна вимога ТОВ «Діджи Фінанс» щодо стягнення відсотків за кредитним договором №2815982 від 29.10.2020 року у розмірі 22 092 грн. 97 коп. та комісійної винагороди у розмірі 1200 грн., також підлягає задоволенню. Щодо переходу до нового кредитора ТОВ «Діджи Фінанс» прав первісного кредитора ТОВ «Мілоан» у кредитних зобов`язаннях, суд зазначає наступне. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Відповідно до ст.ст. 1080, 1084 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги. Згідно з ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позивач правомірно набув права вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2\~422 грн. 40 коп. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 6000 грн. 00 коп., суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Представник позивача зазначив, що сума фактично понесених та сплачених судових витрат становить 6 000 грн. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved