Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

У січні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулось до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 26.07.2024 між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] у формі електронного документа з використанням електронного підпису укладено Кредитний договір (оферти) №26.07.2024-100000243, відповідно до якого відповідач отримав у кредит грошові кошти у розмірі 3 000,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок [PERSON] на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Всупереч умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує у зв`язку із чим, станом на 31.10.2024 утворилась заборгованість у розмірі 8\~880,00 грн, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 3 000,00 грн., процентам у розмірі 3 780,00 грн., комісії 600,00 грн., неустойки 1 500,00 грн. З урахуванням вищезазначеного та враховуючи те, що відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача вищевказану заборгованість за кредитним договором №26.07.2024-100000243 від 26.07.2024 та понесені судові витрати. Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 05 лютого 2025 цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передано за підсудністю на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя. 05 березня 2025 року справа надійшла до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана в провадження судді Алєксєєнка А.Б. Ухвалою суду від 06 березня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу надано строк на для усунення її недоліків. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви було усунуто. Ухвалою суду від 17 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. Представник позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляд справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві просив суд розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або розгляд справи у його відсутність та відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4\~ ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст.247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.07.2024 [PERSON] електронним цифровим підписом підписав пропозицію ТОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору (оферти) №26.07.2024-100000243. Під час укладення вказаного договору позичальником пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Згідно умов вказаного кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» надало [PERSON] кредит у розмірі 3 000,00 грн, із застосуванням процентної ставки у розмірі 1,5 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит; строк кредитування складає 98 днів. Відповідно до п.3.1 вказаного Договору, кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.3.2 Договору, кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Пункт 4.1 Договору встановлює, що кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах строковості, платності та поворотності. Враховуючи вищевикладене, договір № 26.07.2024-100000243 від 26.07.2024 є результатом домовленості сторін і відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим\~ст.3 ЦК України,\~ст.1054 ЦК України,\~ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», оскільки відповідач був ознайомлений з умовами кредитування, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності і волевиявлення учасників договору було вільним. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі перерахувавши на платіжну картку відповідача кошти у розмірі 3 000,00 грн., що підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 20.01.2025 №10-2001. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує та в порушення умов Кредитного договору у визначений строк кредит не повернув, не сплатив проценти за користування кредитом та інші платежі передбачені умовами договору. Згідно розрахунку позивача, у зв`язку із неналежним виконанням умов договору, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 31.10.2024 року становить 8\~880,00 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 3 000,00 грн., процентам у розмірі 3\~780,00 грн., заборгованості по комісії у розмірі 600,00 грн. та неустойки у розмірі 1 500,00 грн. У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10. 2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Також, обов`язок позичальника повернути позику закріплено у статті 1049 ЦК України, якою передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, беручи до уваги, що відповідач не сплатив своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved