Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

03.03.2025 року через систему «Електронний суд» Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 90 750 грн. 00 коп., судових витрат у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 16 000 грн. 00 коп. Свої позивні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17.08.2021 року між фізичною особою позичальником: [PERSON] (далі відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - Кредитодавець та/або ТОВ «Мілоан») укладено Договір про споживчий кредит №3361053 (далі - Договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 15 000,00 грн. (п. 1.2. Договору), проценти за користування кредитом: 4 500 грн., які нараховуються за ставкою 1 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 Договору), стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 Договору), зі сплатою комісії за надання кредиту, та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним Договором. 17.08.2021 року ТОВ «Мілоан» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) щодо укладення Договору про споживчий кредит №3361053. 17.08.2021 року [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір про споживчий кредит №3361053, на умовах визначених офертою. Укладаючи Договір про споживчий кредит №3361053 від 17.08.2021 року [PERSON] та ТОВ «Мілоан» вчинили дії, визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме [PERSON] підписав Договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором [NUMBER] (Копія довідки про ідентифікацію додається), на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Відповідачем у анкеті-заяві на кредит №3361053 від 17.08.2021 в особистому кабінеті, копія якої додається), який [PERSON] було введено/відправлено. В той же день, 17.08.2021 року ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, шляхом переказу грошових коштів (переказ на картку), перерахувало грошові кошти в розмірі 15 000,00 грн. на банківську картку [PERSON] банку «Monobank», № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про надання послуг з переказу грошових коштів, виданою ТОВ ФК «Елаєнс» від 08.11.2024. Згідно з умовами виконання Договору кредиту, нарахування ТОВ «Мілоан» процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором. До Договору про споживчий кредит №3361053 від 17.08.2021 року встановлений графік платежів, які має здійснювати Відповідач для належного виконання умов Кредитного договору, але Відповідачемзаборгованість за Договором не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, в результаті чого у Відповідача обліковується прострочена заборгованість. Тобто Відповідач зі свого боку не виконав умови Договору. У п. 6.3 Договору встановлено, що підписуючи даний договір, позичальник засвідчує, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом Паспорта споживчого кредиту, Договору та Правилами та Графіком платежів, а також отримав від Товариства інформації, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування», що розміщені на сайті Товариства, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо борджник не був письмово повідрмлоений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 29.11.2021 року укладено договір №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3361053. 10.03.2023 року укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитнимм договорами до позичальниців, в тому числі за договором №3361053. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за Договором №3361053. Загальний розмір заборгованості за Договором №3361053 від 17.08.2021 року, що підлягає стягненню на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 131 250,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) становить 15 000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги становить 114 750,00 грн., заборгованість за комісіями становить 1 500,00 грн., проте Позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просить стягнути з Відповідача заборгованість за Договором №3361053 від 17.08.2021 року становить 90 750,00 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 15 000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 74 250,00 грн., заборгованість за комісіями - 1 500,00 грн. Дану заборгованість просив стягнути з відповідача на свою користь, разом з витратами на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витратами на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. У зв`язку з тим, що відповідач свої за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість за кредитним договором, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Коллект Центр». 02 квітня 2025 року ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області у справі відкрито провадження та визначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлений належним чином. Заперечень від представника позивача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, не надходило. Відповідачу [PERSON] відповідно до вимог ЦПК України, за відомим місцем реєстрації останнього, направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву з наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. Заперечень від відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надійшло. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою про отримання. Заперечень щодо розгляду справи у його відсутності не надійшло. Відзив на позов відповідач не подав. Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. Суд, з`ясувавши обставини справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу вимог ч. 1 ст. 1049 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та виплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем було укладено Договір про споживчий кредит №3361053 від 17.08.2021 року. На підставі вищевказаного кредитного договору позивачем було надано відповідачу кредитні кошти, які відповідач зобов`язався повернути позивачу у визначений в даному договорі термін та сплатити відсотки за користування кредитом. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений термін у відповідності із умовами договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 17 серпня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №3361053, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 15 000,00 грн. строком на 30 днів за ставкою процентів 1.00% за кожень день користування, а також комісії за надання кредиту в розмірі 10.00% одноразово (а. с. 23 - 27). Зазначений договір підписано електронним підписом відповідача, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, що підтверджує факт погодження відповідачем умов кредитування. Крім того, 17.08.2021, на підтвердження укладення договору, сторонами договору підписані анкета-заява на отримання кредиту, графік платежів та паспорт споживчого кредиту. Вказані документи засвідчені електронними підписами сторін (а. с. 27, 28, 29). Разом з тим, наявною в справі довідкою про ідентифікацію ТОВ «МІЛОАН» підтверджується, що 17.08.2021 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] уклав договір №3361053 та був ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Акцепт договору [PERSON] (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): [NUMBER], який 17.08.2021 року направлений на номер телефіону/електронної пошти [NUMBER] (а. с. 35). На підставі довідки від 08.11.2024 виданої Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Елаєнс» Товариству з обмеженою відповідальністю «Товариство з Обмеженою Відповідальністю «МІЛОАН»» на підставі договору №40484607_26/10/18-1 про надання послуг з переказу грошових коштів (Переказ на картку) та про інформаційно-технологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» та ТОВ «Товариство з Обмеженою Відповідальністю «МІЛОАН»», платежі успішно проведені в системі, в результаті чого 17.08.2021 року, кошти, згідно договору 3361053 в сумі 15 000,00 грн. перераховані платіжним методом карта VISA на рахунок карти: [NUMBER] банку картки отримувача MONOBANK (а. с. 35). Судом досліджений наявний у справі реєстр боржників до Договору Факторингу №29-11-102 від 29.11.2021 ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», згідно якому під порядковим номером 3776 наявні дані про Відповідача [PERSON] договір № 3361053 від 17.08.2021 року на суму виданого кредиту у розмірі 15 000,00 грн. (а. с. 43 - 45). 29.11.2021 року укладено договір №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3361053. 10.03.2023 року укладено договір №10-03/2023/01 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитнимм договорами до позичальниців, в тому числі за договором №3361053, що був укладений між [PERSON] та ТОВ «Мілоан». Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом вимоги до Відповідача за Договором №3361053. 20.12.2024 року укладена Додаткова угода № 5 до Договору №10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 року, згідно якому внесені зміни до Реєстру Боржників в електронному вигляді (в новій редакції) (а. с. 50 - 51). Загальний розмір заборгованості за Договором №3361053 від 17.08.2021 року, що підлягає стягненню на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 131 250,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) становить 15 000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення прав вимоги становить 114 750,00 грн., заборгованість за комісіями становить 1 500,00 грн. Проте Позивач, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, просить стягнути з Відповідача заборгованість у розмірі 90 750,00 грн., з яких заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 15 000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 74 250,00 грн., заборгованість за комісіями - 1 500,00 грн. Дану заборгованість просив стягнути з відповідача на свою користь, разом з витратами на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витратами на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. Тому, зрозрахунку заборгованості за договором №3361053 від 17.08.2021 року слід важати, що заборгованість [PERSON] перед товариством станом на 03 березня 2025 року становить 90 750,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 15 000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 74 250,00 грн., заборгованість з комісіями - 1 500,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, заборгованість не погашає, то позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПКУкраїни цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як унормоване у ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Також згідно з ч.ч. 1 ,2 ст. 63 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. За положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з положеннями статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. В порушення умов договору відповідач зобов`язання, передбачені договором, належним чином не виконав. Неповерненням отриманого кредиту з відсотками в обумовлений строк він в односторонньому порядку порушив зобов`язання, що випливають з умов кредитного договору, що є недопустимим. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредитного договору разом з відсотками. Позивачем заявлено вимоги по стягнення судових витрат по справі, а саме витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується відповідною платіжною інструкцією № 0499570126 від 24.02.2025 (а. с. 1). Також, позивач заявив про понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 000,00грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали приходить до висновку, що згідно з наданими до позовної заяви додатками, позивач поніс орієнтовані витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 000 грн, що підтверджується прайс листом АО «Лігал Ассістанс» № 01-11/2023 від 01.11.2023 на адвокатські послуги (а. с. 17 - 18), заявкою на надання юридичної допомоги № 595 від 01.01.2025 (а. с. 19), договором про надання правової допомоги від 01.07.2024 № 01-07/2024 (а. с. 16 - 17), витягом з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 31.01.2025, відповідно до якого загальна вартість послуг з надання юридичної допомоги станом на 31.01.2025 складає 16 000,00 грн. (а.с. 20), але акт здачі-приймання робіт відсутній. Платіжна інструкція, якою підтверджується факт понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн., також відсутня. Згідно ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №75/9215/15-ц вказано, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22 листопада 2019 року у справі № 902/347/18. Як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також, від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Враховуючи вищевикладене, та виходячи з конкретних обставин справи з урахуванням того, що позивачем застосовано принцип розумності, співмірності і пропорційності, в результаті якого загальний розмір заборгованості за Договором №3361053 від 17.08.2021 на день формування позовної заяви до відповідача [PERSON] зменшені на 30,9%, суд вважає за можливе стягнутии з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved