Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

В лютому 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та третьої особи про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/2 частку домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . Спадщину після смерті останньої як спадкоємець по закону 1 черги прийняв її чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті останнього відкрилася спадщина на вказане домоволодіння в цілому, яку позивач своєчасно прийняв як спадкоємець по закону. Однак, оскільки при житті спадкодавці не отримали правовстановлюючих документів на домоволодіння, він не може оформити на себе право власності на вказане спадкове майно. Просив суд визнати за ним право власності на вказане домоволодіння в порядку спадкування. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Новоселицької міської ради звернувся до суду із заявою, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій позов визнала та просила розглянути справу у її відсутності. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі та не порушує права та інтереси інших осіб, дійшов висновку про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виписки з по господарської книги Новоселицької міської ради № 320 від 06 березня 2025 року станом на 1990-1991 роки домоволодіння, яке розташовано по [ADDRESS] відносилося до дворів колгоспного типу, в якому були зареєстровані та проживали голова двору [PERSON] та його дружина [PERSON] , в силу чого виходячи з положень ст. 123 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожен з них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/2 частці домоволодіння. Житловий будинок вказаного домоволодіння побудований в 1970 року на відведеній для вказаної мети земельній ділянці та зареєстрований в Котелівській сільській раді в погосподарській книзі із наданням відповідної адресної частини, що підтверджується технічним паспортом домоволодіння. Дані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння побудоване відповідно до діючого на час його будівництва законодавства, належним чином було зареєстроване органом місцевого самоврядування і належало зареєстрованим та проживаючим в ньому станом на 1990-1991 роках особам на праві спільної сумісної власності. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на 1/2 частку вказаного домоволодіння. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняв як спадкоємець по закону 1 черги її чоловік [PERSON] , оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Новоселицької міської ради № 820 від 06 травня 2025 року. [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на вищевказане домоволодіння в цілому, а саме на 1/2 частку, яку він успадкувала після смерті своєї дружини [PERSON] та на 1/2 частину його власної частки, яку він набув в майні колишнього колгоспного двору. З наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 липня 1965 року, вбачається, що позивач являється сином померлого [PERSON] .. Позивач своєчасно прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] як спадкоємець за законом 1 черги, звернувшись із відповідною заявою до нотаріальної контори протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини. Протягом шестимісячного терміну з часу відкриття спадщини [PERSON] , будучи непрацездатною донькою [PERSON] , від прийняття спадщини відмовилась. Інші спадкоємці спадщину не прийняли, що підтверджується матеріалами спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] .. Однак, у зв`язку із смертю спадкодавців та відсутністю за ними правовстановлюючих документів на домоволодіння, нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем по закону після смерті [PERSON] , спадщину після його смерті прийняв своєчасно, інших спадкоємців на вказане нерухоме майно немає, то право власності на спадщину слід визнати за ним в порядку спадкування. На підставі ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 1218, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

Outcome: approved