Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Керівник Золотоніської окружної прокуратури Черненко Т.Ю. (далі - позивач) звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з даним позовом в інтересах держави в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до [PERSON] (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що Золотоніською окружною\~прокуратурою здійснювалося\~процесуальне керівництво\~у кримінальному\~провадженні №12024255320000336\~від17.06.2024 про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. За результатами судового розгляду обвинувального акту, ухвалою Чорнобаївського районного суду від 30.10.2024 (справа №709/535/24) це кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, Тру[PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. За результатами досудового розслідування встановлено, що [PERSON] , достовірно знаючи, що вона офіційно розлучена із [PERSON] (актовий запис про розірвання шлюбу № 146 від 21.12.2007), який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ), реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на вчинення шахрайських дій, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, шляхом обману, 28.09.2021, перебуваючи в селищі Чорнобай по вул. Центральній, 132, в приміщенні Чорнобаївського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, подала заяву про виплату допомоги на поховання померлого пенсіонера - [PERSON] , в послідуючому отримала грошові кошти в сумі 30430 грн. 52 коп., за відсутності волевиявлення померлого та при фактичній сплаті всіх витрат, пов`язаних із похованням [PERSON] , які були оплачені рідним братом померлого - [PERSON] , чим [PERSON] порушила вимоги ст.ст. 11, 13 р. II Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 та незаконно заволоділа державними коштами у розмірі 30430 грн. 52 коп. Дії [PERSON] суд кваліфікував, як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України - як заволодіння чужим майном шляхом обману. Внаслідок протиправних дій [PERSON] завдано збитків Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області на загальну суму 30430,52 грн. Враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, є всі підстави для стягнення з відповідача збитків в сумі 30430,52 грн, тобто матеріальних збитків, завданих державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Закриття провадження на підставі ст. 49 КК України є нереабілітуючою обставиною, а тому завдані державі внаслідок вчинення [PERSON] кримінального проступку матеріальні збитки у сумі 30430, 52 грн. підлягають відшкодуванню винною особою. Таким чином, на підставі ч. 6 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доведенню факт того, що [PERSON] , знаючи про те, що сплата всіх витрат, пов`язаних із похованням [PERSON] , була здійснене рідним братом померлого, умисно подала заяву про виплату допомоги на поховання померлого пенсіонера, та, як наслідок безпідставно отримала грошові кошти у розмірі 30430 грн. 52 коп., чим спричинила державі збитків на вказану суму. Також в позовній заяві зазначено підстави представництва інтересів держави органами прокуратури. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2024 року відкрито провадження у справі і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Відповідач подала до суду відзив на позов. Вказала, що категорично заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що [INFO] помер її колишній чоловік [PERSON] . Після розірвання шлюбу і поділу майна вона продовжувала вести з ним спільне господарство і добудову приміщень за адресою: [ADDRESS] , оскільки будинок належав їм обом в рівних частках. Ні він, ні вона іншої сім`ї не створили, вона доглядала за чоловіком, який був старшим за неї та мав проблеми зі здоров`ям. У вересні 2021 року за трагічних обставин [PERSON] помер. Вона особисто організовувала похорон як найближча людина, повідомила його сестру та брата. Займалась похованням, відбувала поминальні обіди, наймала транспорт для перевезення тіла в морг м. Золотоноша та назад, наймала священника, копачів, купляла ритуальні атрибути. На обіди купляла горілку, цукерки, солодкі напої, воду. Також оплачувала простій автомобіля, замовляла кафе на обід та поминальні дні. Встановила пам`ятник, постійно прибирає його могилу і могилу його батька. За три з половиною роки жодного разу до могили її колишнього чоловіка ніхто не приїжджав - ні брат, ні племінники. Після похорону вона звернулась до Чорнобаївської селищної ради, де їй видали відповідні довідки, і на підставі свідоцтва про спадщину, яке їй видала нотаріус [PERSON] , вона отримала в Пенсійному фонді допомогу. [PERSON] ніколи не висловлював їй претензій з приводу отримання коштів на поховання, і після похорону жодного разу не приїжджав у селище Чорнобай на могилу брата. Його пояснення про відбування похорону з`явились лише в процесі несправедливого розслідування кримінальної справи прокуратурою 27.06.2024 під натиском прокуратури. Хоча ясно, що з нього ці пояснення видушили, щоб зліпити справу, і не одну, через три роки після похорону. Вважає, що цей громіздкий за формою та надуманий за змістом позов прокуратури - необгрунтований. Вона не вчиняла ніяких шахрайських дій, її вину не доведено. Кримінальна справа закрита за строками давності, оскільки вона за станом здоров`я не мала можливості бути присутньою на всіх судових засіданнях та довести справу до винесення виправдувального вироку. Просила відмовити у задоволенні позову. Від Золотоніської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив. Звертають увагу, що відповідач не підтверджує жодними доказами факт того, що саме вона організовувала похорони [PERSON] та здійснювала оплату рахунків. Посилання відповідача на довідки, видані виконавчим комітетом Чорнобаївської селищної ради, також є безпідставними, оскільки відповідно до допиту заступника голови Чорнобаївської селищної ради [PERSON] та архіваріуса Чорнобаївської селищної ради Самченко Л.І. довідки про місце проживання [PERSON] видані на підставі погосподарської книги, тобто фактичне місце проживання [PERSON] не встановлювалось та довідки видавались на основі застарілої інформації, що зберігалась в архіві Чорнобаївської селищної ради. Інформація в довідці №2216 від 01.10.2021 про те, що поховання [PERSON] здійснила за власний кошт [PERSON] взагалі нічим не підтверджена. Також за допитами [PERSON] (брата [PERSON] ) та [PERSON] (племінник [PERSON] ) процесом поховання [PERSON] останні займались самостійно, фінансування всіх ритуальних послуг здійснював [PERSON] . Крім того, частина довідок, долучених відповідачкою, складені російською мовою. Тому вони є неналежними та недопустимими доказами. З урахуванням Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" просили не враховувати ці довідки при розгляді справи. Не підлягає доведенню факт безпідставного отримання [PERSON] грошових коштів у сумі 30430,52 грн. Суд, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи вказане, просили задовольнити позовні вимоги. Від Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - ГУ) надійшли пояснення у справі. Вказують, що [PERSON] перебував на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області як отримувач пенсії по Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно зі свідоцтвом про смерть [PERSON] помер [INFO] . Відповідачка 28 вересня 2021 року для отримання допомоги на поховання померлого пенсіонера [PERSON] подала до ГУ такі документи: свідоцтво про смерть [PERSON] , витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, наданий на запит [PERSON] , реквізити банківського рахунку для виплати допомоги на поховання. На підстав поданих документів та відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 вересня 1999 року №1596, допомогу на поховання [PERSON] виплачено ГУ [PERSON] у вересні 2021 року в сумі 30430,52 грн. Інші особи із документами, визначеними законодавством, до ГУ для отримання допомоги на поховання померлого пенсіонера [PERSON] не зверталися. На ГУ не покладено здійснення контролю за цільовим використанням виплачених коштів допомоги на поховання отримувачем зазначеної виплати. Законодавством не передбачено звітування органам Пенсійного фонду про цільове використання допомоги на поховання отримувачем цих коштів. Ухвалою суду від 11 квітня 2025 року для уточнення позиції позивача у справі було визнано обов`язковою явку до суду представника ГУ ПФУ в Черкаській області. В судовому засіданні представник ГУ ПФУ в Черкаській області хоч і не відмовилась від позову, проте і не підтримала його, посилаючись на правомірність дій працівників ГУ щодо виплати допомоги. Після з`ясування позиції ГУ ПФУ в Черкаській області суд вирішив продовжити розгляд справи за ініціативою прокурора на підставі ч. 4 ст. 57 ЦПК України. В судовому засіданні прокурор Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури Походенко В.В. позов підтримав, просив його задовольнити. Також прокурор Походенко В.В. клопотав про допит свідка [PERSON] , повідомляв суду, що явку свідка буде забезпечено прокуратурою. Проте прокурор не забезпечив явку свідка в судове засідання. Повідомив суду, що свідок мав направити суду клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Проте жодних клопотань до суду не надходило. Прокурор також не заявляв клопотань про забезпечення явки свідка до суду для допиту. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві. Виходячи з приписів ст.ст. 43, 128, ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд ухвалив слухати справу за відсутності осіб, які не з`явились. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 98). Ухвалою Чорнобаївського\~районного суду\~Черкаської області\~від 30\~жовтня 2024\~року (справа\~№709/535/24)\~(а.с.\~12-19,\~99-100)\~кримінальне провадження\~№12024255320000336\~від17 червня 2024 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Тру[PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. З ухвали суду вбачається, що згідно з обвинувальним актом [PERSON] , достовірно знаючи, що вона офіційно розлучена із [PERSON] (актовий запис про розірвання шлюбу № 146 від 21.12.2007), який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ), реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на вчинення шахрайських дій, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, шляхом обману, 28.09.2021, перебуваючи в селищі Чорнобай по вул. Центральній, 132, в приміщенні Чорнобаївського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, подала заяву про виплату допомоги на поховання померлого пенсіонера - [PERSON] , в послідуючому отримала грошові кошти в сумі 30430 грн. 52 коп., за відсутності волевиявлення померлого та при фактичній сплаті всіх витрат, пов`язаних із похованням [PERSON] , які були оплачені рідним братом померлого - [PERSON] , чим [PERSON] порушила вимоги ст.ст. 11, 13 р. II Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 та незаконно заволоділа державними коштами у розмірі 30430 грн. 52 коп. Дії [PERSON] згідно з обвинувальним актом кваліфіковано, як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України - як заволодіння чужим майном шляхом обману. В судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження [PERSON] вину у вчиненні порушення не визнала, подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності, закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Під час проведення досудового розслідування на підставі протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 24 червня 2024 року в приміщенні Пенсійного фонду України в селищі Чорнобай вилучено копії документів: заяви про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, свідоцтва про спадщину, розписки-повідомлення, заяви про виплату допомоги на поховання, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, заяви про призначення пенсії (а.с. 20-26, 97). З протоколу допиту свідка [PERSON] (а.с. 27-29), складеного під час досудового розслідування, вбачається, що у нього був рідний брат - [PERSON] . Брат проживав у селищі [PERSON] . Був одружений з [PERSON] , у 2007 році вони офіційно розірвали шлюб. [INFO] [PERSON] помер. Свідок [PERSON] зі своїм сином [PERSON] приїхали на похорон в селище Чорнобай. Процесом поховання займався [PERSON] та за його проханням син. Ритуальні послуги були фінансовані сином, оскільки в [PERSON] невелика пенсія. Після поховання [PERSON] вони повернулись до Дніпропетровської області. [PERSON] зробив доручення своєму сину представляти його інтереси в усіх органах та установах. Коли син почав дізнаватись про процедуру отримання коштів за поховання, з`ясував, що кошти на поховання в сумі 30430,52 грн. отримала колишня дружина [PERSON] - [PERSON] . І ні [PERSON] , ні його син не мають права отримати ці кошти. Вважає, що [PERSON] не мала права отримувати ці кошти, адже вона в процесі поховання участі не брала, хоча на похороні була присутня. Також йому відомо, що [PERSON] незаконно успадкувала майно померлого [PERSON] , хоча [PERSON] належить до другої черги у праві спадкування за законом як рідний брат. Аналогічні показання під час допиту в процесі досудового розслідування дав [PERSON] (а.с. 30-32). Прокуратура до матеріалів справи додала Положення про Пенсійний фонд України, копію постанови про розголошення відомостей досудового розслідування, листи прокуратури до ГУ ПФУ в Черкаській області та відповідь ГУ ПФУ в Черкаській області про відсутність підстав для звернення до суду щодо стягнення з [PERSON] отриманої допомоги на поховання [PERSON] (а.с. 47-48, 49-51, 52-54, 55). Відповідач [PERSON] до відзиву додала копії довідок виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради, відповідно до яких [PERSON] проживав з дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] була на утриманні в [PERSON] . Похорони [PERSON] за свій рахунок провела дружина [PERSON] (а.с. 70, 71, 72, 73, 74). Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання від 28 вересня 2021 року щодо померлого [PERSON] надано на запит [PERSON] (а.с. 75, 96). За свідоцтвом про право на спадщину дружина [PERSON] - [PERSON] , є спадкоємцем його пенсійних нарахувань, що знаходяться на рахунку ГУ ПФУ в Черкаській області (а.с. 76). Також відповідач подала фотографії могили [PERSON] зі встановленим пам`ятником (а.с. 77, 78). З протоколів допиту свідків - заступника голови Чорнобаївської селищної ради [PERSON] та архіваріуса [PERSON] , вбачається, що такі довідки надаються на підставі записів з погосподарської книги, які вносяться згідно з пропискою в паспорті. Відповідно до\~ст.\~78\~ЦПК України\~суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд визнає\~протоколи допиту\~свідків [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~недопустимими доказами,\~оскільки вказані\~свідки всудовому засіданні безпосередньо судом не допитувались. Прокурор клопотав про допит [PERSON] , проте його явку в судове засідання не забезпечив і не клопотав щодо направлення виклику вказаному свідку. Щодо допиту інших свідків клопотання прокурором не заявлялись. Також суд звертає увагу на те, що відповідачем додано копії письмових доказів (документів), зміст частини яких викладений іноземною мовою. Відповідно до\~ст. 10 Конституції України, державною мовою в Україні є українська мова. За ч. 1\~ст. 9 ЦПК України\~цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. У Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа №10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята\~статті 10 Конституції України). Відповідно до\~статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та\~Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Згідно зі\~статтею 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Статтею 95 ЦПК України\~визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку\~статті 79 Закону України «Про нотаріат». Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком. Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ. Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою. Відповідачем до відзиву на позов долучено копії документів, складені іноземною мовою, поряд з цим подані документи не перекладені та не оформлені належним чином, що відповідно не дає суду належним чином зрозуміти їх зміст. Великою Палатою Верховного Суду неодноразово наголошувалося, що процесуальні документи мають подаватися до суду лише державною мовою (справа № 9901/12/20, провадження №11-56заі20, справа №826/7329/17, провадження № 11-28заі21). Тому суд не бере до уваги докази, складені іноземною мовою. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від N 6 від 27.03.92, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК (1540-06) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно зі\~ст.\~53\~Закону України\~«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. За п. 5.1. розділу V Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про\~виплату допомоги\~на поховання (додаток 8), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] дійсно подавала заяву про виплату їй допомоги на поховання померлого пенсіонера [PERSON] , і така допомога у розмірі 30430,52 грн. їй була виплачена. Вказані обставини жодним з учасників справи не заперечуються. Разом з тим, прокуратурою не доведено, що такі дії відповідачки були неправомірними. В матеріалах справи відсутні достатні докази, що поховання померлого було здійснено не [PERSON] , а саме [PERSON] , та [PERSON] . З розписки-повідомлення (а.с. 25) встановлено, що [PERSON] як особа, яка зверталась по допомогу на поховання, подала до органу, що призначає пенсію (ГУ ПФУ в Черкаській області), документ, що посвідчує особу заявника - паспорт, заяву про виплату допомоги на поховання, свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання. Надання інших документів або вчинення інших дій для отримання допомоги на поховання чинним законодавством не передбачено. На ГУ\~ ПФУ в Черкаській області не покладено здійснення контролю за цільовим використанням виплачених коштів допомоги на поховання отримувачем зазначеної виплати. Також законодавством не передбачено звітування органам Пенсійного фонду про цільове використання допомоги на поховання отримувачем цих коштів. Суд встановив, що інші особи із документами, визначеними законодавством, до ГУ для отримання допомоги на поховання померлого пенсіонера [PERSON] не зверталися. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1\~ст. 13 ЦПК України). Частина 3\~ст. 12 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частина 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1\~ст. 89 ЦПК України). За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається прокурор як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та не доведені прокурором, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову позивачу відмовлено у повному обсязі, судовий збір до стягнення з відповідача не підлягає. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed