Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

у жовтні 2023 року [PERSON] (надалі позивачка) звернулася до суду з цим позовом. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 травня 2022 року, виданого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Куліш Ю. О. (спадкова справа № 46/2021), зареєстровано в реєстрі за № 112, є власницею земельної ділянки загальною площею 2,82 га (кадастровий номер 1223281000:02:002:0061), яка розташована на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності позивачки на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20 травня 2022 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Куліш Ю. О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 63680603 від 20 травня 2022 року, номер запису про право власності: 46902234. Позивачка вказує, що зазначену земельну ділянку вона успадкувала після своєї матері [PERSON] , 1936 року народження, яка померла [INFO] (надалі спадкодавиця), що належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЖ № 832172, виданого 26 листопада 2008 року Новомосковського районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01-08-128-04172, право власності на яку було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1297536612232, номер запису про право власності: 21332745). Успадкувавши після [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер 1223281000:02:002:0061 площею 2,820 га та оформивши своє право власності, позивачка з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізналася про наявність запису про інше речове право № 21333279 права користування цією земельною ділянкою за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське» (надалі відповідач-2, ТОВ «АП «Придніпровське», Новий орендар), яке виникло на підставі Додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки № б/н від 17 квітня 2018 року, укладеної з [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро» (надалі відповідач-1, ТОВ АФ «Олімпекс-Агро»). З даних Державного реєстрі речових прав вбачається, що сторони домовились про щорічну сплату орендарем орендодавцеві орендної плати в грошовій формі в розмірі 7,5% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 8 116,11 грн. Строк дії договору визначений до 31 грудня 2028 року з правом пролонгації. Первісне право користувача земельної ділянки виникло у ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» на підставі Договору оренди земельної ділянки № б/н від 20 листопада 2016 року. Позивачка вказує, що самого Договору оренди № б/н від 20 листопада 2016 року, а також Додаткової угоди № б/н від 17 квітня 2018 року в сімейному архіві позивачки не збереглося. Зазначає, що зі спадкуванням після [PERSON] земельної ділянки площею 2,820 га кадастровий номер 1223281000:02:002:0061, позивачка автоматично набуває прав та обов`язків попередньої власниці земельної ділянки, яка за життя уклала Договір оренди земельної ділянки з відповідачем-1 та Додаткову угоду до договору, укладену між нею, відповідачем-1 та відповідачем-2. Тобто стає новою Орендодавицею в існуючих орендних відносинах, має право отримати орендну плату, обумовлену в Додатковій угоді до Договору оренди за користування успадкованою земельною ділянкою протягом 2021-2022 років, яку б мала отримати спадкодавиця [PERSON] . Позивачка вказує, що на виконання положення ч. 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, засобами поштового зв`язку направила відповідачеві-2 повідомлення про прийняття спадщини з вимогою про погашення заборгованої орендної плати (далі повідомлення про прийняття спадщини), яким, зокрема, відповідача-2 проінформовано про набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2,820 га, кадастровий номер 1223281000:02:002:0061 та надано копії документів, що підтверджують факт набуття, викладено прохання погасити заборгованість з виплати орендної плати у грошовій формі за користування земельною ділянкою за період з 2021 року по 2022 рік включно в загальному розмірі 16 232,22 грн з проханням повідомити про місце і час виплати зазначеної вище суми заборгованості. Однак, відповіді на дане повідомлення позивачкою не отримано, суму заборгованості з орендної плати за період з 2021 року по 2022 рік відповідачем-2 не сплачено. Позивачка вказує, що станом на дату звернення позивачки до суду (31 жовтня 2023 року) відповідач-2 не провів розрахунок заборгованості з орендної плати за 2021-2022 роки, тобто не виконав свій обов`язок за Договором оренди та Додатковою угодою. Зазначає, що на момент звернення позивачки до суду відповідач-2 так і не сплатив заборговану оренду плату за 2021-2022 роки у сумі 16 232,22 грн, з якої: за 2021 рік 8116,11 грн, за 2022 рік 8116,11 грн. Внаслідок чого, вважає, що систематичне невиконання відповідачем-2 свого обов`язку щодо сплати орендної плати у розмірах, передбачених Договором оренди є грубим порушенням прав позивачки. Дії відповідача-2 вважаються такими, що порушують принцип добросовісного виконання договірних зобов`язань, а також такими, що порушують право Орендодавця на своєчасне та належне отримання орендної плати за договором оренди земельної ділянки. Позивачка вважає, що є достатні підстави для ухвалення судом рішення про розірвання Договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованої орендної плати за користування земельною ділянкою. В обґрунтування правових підстав позову послалася на ч. 1 ст. 638, ч. 1, 2 ст. 651, ч. 1 ст. 526, ст. 530, 1216, 1218, 1225 ЦК України, п. «д» ч. 1 ст. 141, ч. 1, 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, ст. 1, 13, 15, 21, 22, абз. 4 ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 32, ч. 4 ст. 35 Закону України «Про оренду землі», п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України. Також просить вирішити питання про судові витрати, які, згідно з мотивувальною частиною позовної заяви складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 16\~500,00 грн. Постановленою суддею ухвалою від 03 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання. 28 листопада 2023 року судом отримано відзив на позовну заяву ТОВ «АП «Придніпровське». У відзиві представниця відповідача-2 просив відмовити в задоволенні позову. Вказав, що 20 листопада 2016 року між [PERSON] та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» укладений Договір оренди землі (далі Договір оренди), згідно з яким спадкодавець позивача передала в оренду відповідачеві-1 земельну ділянку з кадастровим номером 1223281000:02:002:0061 площею 2,82 га, розташовану на території Василівської с/р у строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктом 3.1 Договору встановлено строк дії договору 31 грудня 2024 року. Розділом 4 Договору визначено орендну плату у розмірі 6,5% від грошової оцінки землі, що становить 7 033,96 грн, а також проведення безкоштовної поставки 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної земельної ділянки орендодавця до 0,40 га на підставі попередньої заяви орендодавця; із орендної плати орендодавця Орендарем утримуються податки та збори, п.4.4 договору Сторонами погоджено, за згодою сторін розрахунки щодо орендної плати можуть також здійснюватись у натуральній та в іншій формі. 17 квітня 2018 року між спадкодавицею позивачки, ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та ТОВ «АП «Придніпровське» укладена Додаткова угода б/н (про зміну сторони та внесення змін до договору оренди) (далі Додаткова угода від 17 квітня 2018 року) до договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1223281000:02:002:0061, площею 2,82 га, розташованої на території Василівської с/р. Того ж дня між позивачкою, відповідачем-1 та відповідачем-2, як новим орендарем, укладений акт приймання-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки). Новим орендарем земельної ділянки з кадастровим номером 1223281000:02:002:0061 з 2018 року стало ТОВ «АП «Придніпровське». Відповідно до Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року внесені зміни до договору, а саме: п.4.1. внесені зміни в розділ «Орендна плата» за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5 відсотків від грошової оцінки землі, та становить 8 116,11 грн; п. 4.2. внесено зміни щодо строків дії Договору, зазначено новий строк дії Договору до 31 грудня 2028 року. Представниця відповідача-2 вказує, що ТОВ «АП «Придніпровське» з 2018 року виконувало всі умови Договору з урахуванням Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року, вчасно нараховувало та сплачувало орендну плату за користування земельної ділянки з кадастровим номером 121223281000:02:002:0061 спадкодавиці позивачки. У зв`язку зі смертю [PERSON] 20 липня 2021 року орендна плата за 2021 рік не сплачена відповідачем-2, оскільки умовами договору визначено, що така оплата проводиться Орендодавцю в строк до 31 грудня поточного року (п.4.6.), тобто очевидно, що дана невиплата не є порушенням умов договору з боку Товариства з власної ініціативи. Так само відбулось щодо виплати орендної плати за 2022 рік. З посиланням на ч. 3 ст. 148-1 ЗК України зазначає, що твердження позивачки щодо надсилання нею повідомлення про прийняття спадщини до ТОВ «АП «Придніпровське» засобами поштового зв`язку Укрпошта без зазначення дати такого надсилання, невиплати орендної плати не відповідають дійсності. Відповідач-2 запевняє, що такого листа від позивачки не надходило. Відповідач-2 вважає, що позивачкою створена штучна ситуація, при якій ТОВ «АП «Придніпровське», як орендар за договором оренди земельної ділянки начебто порушує свої зобов`язання з виплати орендної плати. Наголошує, що ТОВ «АП «Придніпровське» вперше, 07 листопада 2023 року, отримано листа від позивачки, в якому вказано про повторність звернення, хоча такий лист фактично є першим отриманим відповідачем-2 від позивачки, де остання зазначає про направлення першого листа з повідомленням з вимогою погашення заборгованості з орендної плати за 2021 та 2022 рік. Зазначений лист від 27 жовтня 2023 року отримано ТОВ «АП «Придніпровське» вже після відкриття провадження у цій справі. В листі від 27 жовтня 2023 року, який направлений позивачкою 31 жовтня 2023 року на адресу товариства також не зазначено реквізитів для оплати та не додано документів, які б підтверджували право власності на земельну ділянку. Щодо витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 500,00 грн зазначає, що в додатках до позовної заяви немає документів, які б підтверджували отримання позивачкою професійної правничої допомоги. Відповідні дії позивачки позбавляють відповідачів права подати клопотати про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката за наявними розрахунками. 12 грудня 2023 року представницею відповідача-2, адвокатом Руднєвою І. В., подано клопотання про визнання доказів у виді повідомлення про прийняття спадщини та вимоги про погашення заборгованості, опис вкладення до цінного листа без номеру відправлення, датований 13 липня 2022 року неналежними. В обґрунтування клопотання посилається на те, що з поданих позивачкою документів жодним чином не вбачається, що повідомлення взагалі було направлено поштою, як цінний лист. Опис вкладення не містить жодного номеру, за яким таке відправлення можна ідентифікувати, а також не додано квитанції про відправлення такого повідомлення засобами поштового зв`язку. Лист без підтвердження його направлення з дотриманням норм Земельного кодексу України (ст. 148-1) не містить інформацію щодо предмета доказування в межах поданої позовної заяви. За пунктом 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (надалі Правила № 270), оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів, зокрема, до внутрішніх поштових відправлень належать: листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю. Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю (п. 11 Правил № 270). Відповідно до п. 19 Правил № 270 внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою. Тобто до інших видів листів крім листів з оголошеною цінністю опис вкладення не передбачений. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися (п. 61 Правил № 270). Опис вкладення до цінного листа, який містить необхідну інформацію для встановлення факту існування певних обставин, є належним доказом поштового відправлення. Фіскальний чек, розрахункова квитанція є розрахунковими документами, якими підтверджується надання послуг поштового зв`язку, що вбачається з п. 2 Правил № 270. Отже Додаток № 6 до позовної заяви не можна вважати належними доказами звернення позивачки до Відповідача-2 у липні 2022 року в розумінні вимог чинного цивільного процесуального законодавства України. 30 січня 2024 року представником позивачки, адвокатом Ямковим В. Ф., подано відповідь на відзив, у якій останній просив продовжити йому строк для надання відповіді на відзив, долучити цю відповідь на відзив до матеріалів справи та врахувати при винесенні рішення, оскільки для підготовки повноцінної відповіді на відзив існувала необхідність в ознайомленні з матеріалами справи, що потребувало додаткового часу для ознайомлення та перевірці інформації, що додатково ускладнювалося частими оголошеннями тривоги, у зв`язку з загрозою ракетних обстрілів, на час тривоги припиняють працювати деякі установи та організації, до переліку яких також відноситься АТ «Укрпошта». В обґрунтування відповіді зазначив, що у відзиві відповідач-2 підтверджує, що з укладенням Додаткової угоди б/н від 17 квітня 2018 року до Договору оренди до нього перейшли права та обов`язки Орендаря за договором. За доводами відповідача-2, з 2018 року підприємство виконувало всі умови Договору оренди з врахуванням положень Додаткової угоди, вчасно нараховувало та сплачувало орендну плату за користування земельною ділянкою спадкодавиці позивачки. Крім того, у відзиві відповідач-2 визнав факт наявності заборгованості по виплаті орендної плати за користування земельною ділянкою, кадастровий номер 1223281000:02:002:0061 протягом 2021 року та 2022 року. При цьому, відповідач-2 підтверджує отримання виключно повторно направленого позивачкою листа від 27 жовтня 2023 року, звинувачуючи при цьому позивачку у створенні штучної ситуації. Представник позивачки звертає увагу, що відповідач-2 не зазначає про те, чи було йому відомо про смерть [PERSON] , дату, коли йому це стало відомо. Наголошує на відсутності доказів надіслання [PERSON] листів про необхідність отримання орендної плати, вчинення відповідачем-2 інших активних дій на підтвердження добросовісного виконання обов`язків орендаря, передбачених договором оренди, щодо своєчасної та повної виплати орендної плати Орендодавцю за користування земельною ділянкою. Позивачу відомо, що за життя [PERSON] отримувала орендну плату від відповідача-2 готівкою, шляхом проставляння підпису у Відомостях про виплату грошей. Весь цей час відповідач-2 зберігав у себе кошти, які мав сплати за користування земельною ділянкою протягом 2021 року та 2022 року, оскільки з вимогою про їх виплату ніхто не звертався, в той час, як обробіток земельної ділянки відповідач-2 продовжував здійснювати. При цьому за договором відповідач-2 брав на себе обов`язок щороку нараховувати визначену сторонами орендну плату, зокрема у грошовій формі, а не сплачувати її виключно за вимогою орендодавиці й обов`язок виплати такої не був припинений смертю орендодавиці. Відповідно до п. 4.6. Договору оренди Сторонами передбачено, що орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю до 31 грудня поточного року. Орендар перераховує кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок Орендодавця та/або виплачує через касу Орендаря, здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом перерахунку на адресу Орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій Сторонами. Тобто самим Договором оренди передбачені альтернативні способи виплати орендної плати. В подальшому цей пункт Договору оренди Додатковою угодою від 17 квітня 2018 року змінений не був, а отже є обов`язковим до виконання також відповідачем-2. З посиланням на ст. 1, 2, 13, 21 Закону України «Про оренду землі», положення п. 12.5 Договору оренди вказує, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання Договору, тому позивачка має право на отримання орендної плати згідно з Договором та стягнення заборгованості по виплаті орендної плати за 2021-2022 роки. На виконання обов`язку, передбаченого ст. 148-1 ЗК України, листом від 12 липня 2022 року позивачка повідомила відповідача-2 про успадкування нею прав щодо вищезазначеної земельної ділянки, який за доводами відповідача-2 не був отриманий. 31 жовтня 2023 року позивачка повторно надіслала лист відповідачеві-2, яким просила погасити заборгованість щодо виплати орендної плати за 2021-2022 роки, отримання якого підтверджується відповідачем-2, проте відповідь на який позивачка не отримувала. Відповідь на лист позивачки від 27 жовтня 2023 року надана відповідачем-2 разом із відзивом у справі. У відповіді на лист від 27 жовтня 2023 року відповідач-2 посилається на ту обставину, що ТОВ «АП «Придніпровське» не отримало від позивачки лист-повідомлення про прийняття спадщини, датований 12 липня 2022 року, а в повторно надісланому листі від 27 жовтня 2023 року відсутні банківські реквізити позивачки та документи, що підтверджують право власності. Тому відповідач-2 об`єктивно не міг погасити заборгованість щодо виплати орендної плати за 2021 рік та 2022 роки та відсутні ознаки систематичної несплати орендної плати. Представник позивачки наголошує, що відповідно до п. 4.6. Договору оренди сторонами передбачено, що орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю до 31 грудня поточного року. Орендар перераховує кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок Орендодавця та/або виплачує через касу Орендаря, здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом перерахунку на адресу Орендодавця поштових переказів, або в іншій формі, погодженій Сторонами. Тобто самим Договором оренди були передбачені альтернативні способи виплати орендної плати. В подальшому цей пункт Договору оренди Додатковою угодою від 17 квітня 2018 року змінений не був, а отже є обов`язковим до виконання також відповідачем-2. Згідно з п. 4.8 Договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п. 9.4. Договору оренди Орендар земельної ділянки зобов`язаний вчасно сплачувати всі належні за цим Договором орендні платежі. Також вказує на положення ч. 1 та 2 ст. 537 ЦК України, позиції, висловлені в постановах Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 577/3866/17-ц, провадження № 61-58св18, 21 травня 2018 у справі № 479/187/17, провадження № 61-4907св18. Також звернення позивачки з цим позовом не спонукає відповідача-2 до виконання свого обов`язку. Щодо допустимості доказів у виді повідомлення від 12 липня 2022 року та опису вкладення вказує, що до моменту звернення до суду у жовтні 2023 року поштові квитанції були втрачені. На той час позивачка не мала наміру звертатися до суду, сподіваючись що відповідач-2 добровільно погодиться виплатити кошти за користування земельною ділянкою, належні до виплати. Тому ці квитанції про відправку і не збереглися, а повідомлення про вручення поштового відправлення з невідомих причин не повернуте працівниками Укрпошти. Зазначає, що чинною редакцією ст. 148-1 ЗК України не передбачене обов`язкове надання документів, що підтверджують право власності, оскільки інформацію з Державного реєстру речових прав можна безперешкодно отримати будь-кому через офіційний сайт Міністерства юстиції України, за наявності електронного цифрового підпису. Щодо обов`язковості зазначення банківських реквізитів для здійснення виплати орендної плати у готівковій формі, просить суд урахувати, що виплата орендної плати спадкодавцю позивачки здійснювалася у готівковій формі, шляхом підписання відомостей про виплату грошей, у Договорі оренди сторони передбачили можливість отримання Орендодавцем орендної плати у грошовій формі не тільки шляхом перерахунку на банківський розрахунковий рахунок, а також через касу Орендаря, або засобами поштового зв`язку шляхом надіслання на адресу Орендодавця поштових переказів, або в іншій формі погодженій сторонами, позивачка перебуваючи у віці 62 років має певні складнощі у користуванні банківською карткою та рахунком, тому розраховувала отримати кошти виключно готівковим способом, а вимога щодо обов`язкового надання банківських реквізитів обмежує право позивачки на отримання орендної плати у грошовій формі у бажаний для неї спосіб. Наполягаючи на обов`язковості надання платіжних реквізитів відповідач-2 навмисно створює позивачці перешкоди. 06 лютого 2024 року представницею відповідача-2, адвокатом Руднєвою І. В., подано заперечення, у яких вказує, що відповідь на відзив не підлягає прийняттю до провадження у справі з огляду на порушення процесуального строку на подачу при відсутності клопотання про поновлення такого строку. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Документи, подані після закінчення строків залишаються судом без розгляду. Позивачкою подано відповідь після 59 днів з моменту отримання відзиву. Підтвердження необхідності тривалого строку для його підготовки не надано. Подання клопотання про продовження строків повинно бути здійснено до їх закінчення. Текст відповіді на відзив частково дублює позов. 10 квітня 2024 року представником позивачки, адвокатом Ямковим В. Ф., подане клопотання про приєднання доказів у виді вимоги про погашення заборгованої орендної плати за період з 2021-2023 роки, надісланої [PERSON] на адресу ТОВ «АП «Придніпровське» 28 лютого 2024 року разом із банківськими реквізитами для погашення існуючої заборгованості, з доказами надіслання засобами поштового зв`язку, задоволене судом. 14 жовтня 2024 року представницею відповідача-2 подане клопотання про долучення доказів у виді платіжних інструкцій № 42543, № 42544, № 42545 від 18 червня 2024 року, задоволене судом ухвалою від 14 жовтня 2024 року. 14 жовтня 2024 року представницею відповідача-2 подане клопотання про визнання недопустимими доказів у виді вимоги про погашення заборгованості орендної плати за період з 2021 по 2023 роки від 19 лютого 2024 року з додатком, опис вкладення до цінного листа № 5120001294966, датований 28 лютого 20 року, фотографію конверту. Клопотання обґрунтоване тим, що з поданих документів не вбачається, що таке повідомлення взагалі направлено поштою, як цінний лист. Опис вкладення містить номер, за яким таке відправлення не було сформовано системою взагалі, а також не додано квитанції (фіскального чеку) про відправлення засобами поштового зв`язку. Фіскальний чек, розрахункова квитанція є розрахунковими документами, якими підтверджується надання послуг поштового зв`язку, що вбачається з п. 2 Правил № 270. Фотографія конверту не є доказом направлення цінного листа. При надходженні клопотання до суду, відповідачем-2 було перевірено стан відправлення за № 5120001294966 й інформація щодо такого відправлення відсутня, тому що не зареєстрована в системі. Отже, відправлення з № 5120001294966 взагалі не створювалось та до відділення поштового зв`язку не надавалось. На самому ж описі вкладення зазначена дата «28.02.20». На момент звернення до суду з позовною заявою не існувало належного повідомлення із зазначенням номеру банківського рахунка, що не є порушенням ані договору оренди, ані норм чинного законодавства з боку відповідача-2. Постановленою судом ухвалою від 28 лютого 2025 року розгляд справи призначено проводити в режимі відеоконференції за участю представника відповідача-2, адвоката Бутка Д. Г. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви та відповіді на відзив. Пояснив, що позивачка успадкувала земельну ділянку та після реєстрації переходу права власності у травні 2022 року звернулася до відповідача-2 з повідомленням про прийняття нею спадщини та про необхідність виплати їй орендної плати за користування земельною ділянкою, яка не була виплачена спадкодавиці. У визначені строки відповідачем-2 суми нарахованої за 2021-2022 роки орендної плати позивачці не виплачено. Вказав, що Договір оренди та Додаткова угода не встановлює обов`язку надавати банківські реквізити. Відповідач-2 був обізнаний про смерть орендодавиці, не вчиняв дій з виконання зобов`язання по виплаті орендної плати. 19 лютого 2024 року позивачка ще раз надіслала вимогу про сплату заборгованості, яку у березні 2024 року отримав відповідач-2. 14 жовтня 2024 позивачка втретє надіслала таку вимогу. Наголосив на неузгодженості позиції відповідача-2, згідно з якими є незрозумілим, яким чином виплата орендної плати проведена 13 червня 2024 року. Внаслідок викладеного існує систематична невиплата орендної плати. Також указав на те, що позивачка не підтримує вимог щодо виплати орендної плати у зв`язку з такою фактичною виплатою 18 червня та 09 липня 2024 року. Повідомив, що відповідач-2 пропустив строки виплати орендної плати, змінив юридичну адресу, про що не повідомляв ані позивачку, ані суд. Вказав на надання доказів понесення судових витрат протягом п`яти днів з ухвалення рішення. В судовому засіданні 17 березня 2025 року представник відповідача-2, адвокат Бутко Д. Г., просив відмовити у позові. Підтримав доводи відзиву та заперечень. Пояснив, що під час здійснення господарської діяльності відпвідачем-2 належним чином виконувалися обов`язки за договором. Про смерть спадкодавиці позивачки відповідачеві-2 стало відомо з позовної заяви. Однак документів на підтвердження спадкування надано не було, відсутні такі у позовній заяві. Вказав на те, що повідомлення про прийняття спадщини, опису вкладення до нього відповідачем-2 не отримувалося, повідомлень про спадкування не надходило. Відповідач-2 не відмовляв позивачці у виплаті орендної плати, за умови надання нею відповідних доказів. Після того, як відповідачеві-2 стало відомо про підстави спадкування та позивачкою надані відповідні реквізити здійснено виплату орендної плати, нарахованої [PERSON] . Вказав на те, що точної дати, коли відповідачеві-2 стало відомо про реквізити інформація відсутня. В судовому засіданні 29 квітня 2025 року представник відповідача-2, адвокат Мастюгін Д. І. підтримав пояснення, надані адвокатом Бутком Д. Г. Додатково пояснив, що відповідач-2 належним чином виконував свої обов`язки, позивачкою не надано доказів систематичного невиконання договору, аргументи позивачки спрямовані на створення ситуації, які позбавляють відповідача-2 належним чином виконати свої обов`язки за Договором оренди. Представник відповідача-1, ТОВ АФ «Олімпекс-Агро», у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Підстави неявки представника суду не відомі. Клопотань, заяв не направляв. З урахуванням повторності неявки представника відповідача-1, позиції представників позивачки та відповідача-2, неявка представника відповідача-1 не перешкоджає розгляду справи. Дослідивши аргументи заяв по суті справи, заслухавши пояснення представників позивачки, відповідача-2, перевіривши їх матеріалами справи, суд висновує таке. За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України). За положеннями ст. 77 80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Також, за ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, судом установлено, що згідно з засвідченою копією Державного акту на право власності на землю серії ЯЖ № 832172 від 26 листопада 2008 року [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-2864 від 26 червня 2008 року, належала земельна ділянка, кадастровий номер 1223281000-02-002-0061 площею 2,820 га, розташована на території Василівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01-08-126-04172 /а.с.11/. Надана суду відповідачем-2 копія Договору від 20 листопада 2016 року /а.с.30-32/ вказує, що між [PERSON] та ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» укладений Договір оренди землі, згідно з яким [PERSON] передала в оренду відповідачеві-1 земельну ділянку з кадастровим номером 1223281000:02:002:0061 площею 2,82 га, розташовану на території Василівської сільської ради в строкове платне користування для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Пунктом 3.1 Договору встановлено строк дії договору 31 грудня 2024 року. Розділом 4 Договору визначено орендну плату у розмірі 6,5% від грошової оцінки землі, що становить 7 033,96 грн, а також те, що орендар проводить безкоштовну поставку 1 тони соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної земельної ділянки орендодавця до 0,40 га на підставі попередньої заяви орендодавця; із орендної плати орендодавця Орендарем утримуються податки та збори. П. 4.4 Договору Сторонами погоджено, що розрахунки щодо орендної плати можуть також здійснюватись у натуральній та в іншій формі, яка здійснюється шляхом передачі сільськогосподарської продукції чи товарів, що оформлюється відповідними документами. За п. 4.6 Договору Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю до 31 грудня поточного року. Орендар зараховує кошти орендної плати на банківський розрахунковий рахунок Орендодавця та/або виплачує/ здійснює виплату засобами поштового зв`язку через місцеві відділення УДППЗ «Укрпошта» шляхом здійснення на адресу Орендодавця поштових переказів або в іншій формі, погодженій сторонами. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи…не є підставою для зміни умов або розірвання Договору (п.12.5). 17 квітня 2018 року між [PERSON] (Орендодавець), ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» (Орендар) та ТОВ «АП «Придніпровське» (Новий орендар) укладена Додаткова угода б/н (про зміну сторони та внесення змін до договору оренди) до Договору оренди землі б/н від б/д /а.с.37/, згідно з якою зі згоди Орендодавця Орендар передає, а Новий орендар приймає на себе права та обов`язки Орендаря, передбачені в Договорі Оренди. Відповідно до Додаткової угоди внесені зміни до договору, а саме: п.4.1. внесені зміни в розділ «Орендна плата», згідно з якими за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар нараховує Орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5 відсотків від грошової оцінки землі, та становить 8 116,11 грн; п.4.2. внесено зміни щодо строків дії Договору, зазначено новий строк дії Договору до 31 грудня 2028 року, встановлено строк надіслання повідомлення про намір продовжити Договір. В решті Договір залишено без змін. 20 травня 2022 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Куліш Ю. О. у спадковій справі № 46/2021, зареєстрованого в реєстрі за № 112, [PERSON] набула у власність земельну ділянку, загальною площею 2,82 га, кадастровий номер 1223281000:02:002:0061, розташовану на території Василівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після [PERSON] , померлої [INFO] /а.с.12/. Право власності [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20 травня 2022 року приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Куліш Ю. О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 63680603 від 20 травня 2022 року, номер запису про право власності: 46902234, що підтверджується інформаційною довідкою № 337297839 від 28 червня 2023 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта /а.с.13-15/. Вказана інформаційна довідка щодо земельної ділянки містить відомості про реєстрацію щодо земельної ділянки, кадастровий номер 1223281000:02:002:0061 іншого речового права: № 21333279 права оренди земельної ділянки за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське», яке виникло на підставі Додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки № б/н від 17 квітня 2018 року, укладеної з [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро». З даних Державного реєстру вбачається опис іншого речового права: за користування вказаною в договору земельною ділянкою Орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 7,5% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 8 116,11 грн. Строк дії договору визначений до 31 грудня 2028 року з правом пролонгації. Первісне право користувача земельної ділянки виникло у ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» на підставі Договору оренди земельної ділянки № б/н від 20 листопада 2016 року. 12 липня 2022 року на адресу відповідача-2 позивачкою складено повідомлення про прийняття спадщини та вимогу про погашення заборгованої орендної плати /а.с.16/, яким, зокрема, проінформовано про набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2,820 га, кадастровий номер 1223281000:02:002:0061, смерть [PERSON] , наявність факту невиплати орендної плати за 2021 2022 роки в сумі 16\~232,22 грн та викладено прохання погасити заборгованість з виплати орендної плати, повідомивши про час та місце виплати заборгованості з орендної плати. В додатках до Повідомлення вказані копія паспорту та коду [PERSON] та копії документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку. На підтвердження направлення вказаного повідомлення позивачкою додано до позову опис вкладення до відправлення на ім`я ТОВ «АП «Придніпровське» за адресою: 51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, 10 /а.с.17/. В найменуванні вкладення вказано Повідомлення (1 арк), копія паспорту та коду [PERSON] (2 арк) та копії документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку (1 арк). Повідомлення містить відбиток календарного штемпеля АТ «Укрпошта» Дніпропетровськ ЦОП аі з датою «13.07.2022». Вирішуючи питання про належність доказів у виді Повідомлення від 12 липня 2022 року та опису вкладення, суд виходить з того, що згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 у редакції, чинній на липень 2022 року, розрахунковий документ документ встановленої відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (абз. 28 п.2). Оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів. До внутрішніх поштових відправлень належать, в тому числі, листи - прості, рекомендовані, з оголошеною цінністю (п.8). Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю (п.11). Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою (п.19). У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися (п.61). Таким чином, опис вкладення до цінного листа, який містить необхідну інформацію для встановлення факту існування певних обставин, є належним доказом поштового відправлення й суд погоджується з позицією представників відповідача-2, що наданий позивачкою опис вкладення до Повідомлення від 12 липня 2022 року не містить номеру поштового відправлення, проставленого працівником поштового зв`язку, документу, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку. Відтак, суд висновує про те, що позивачкою не надано належних доказів направлення відповідачеві-2 Повідомлення від 12 липня 2022 року. Надані позивачкою у копіях відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 13 червня 2023 року за період з 01 кварталу 2021 року по 01 квартал 2023 року, отриманих [PERSON] не містять доказів отримання доходу від відповідача-2 /а.с.18-19/. 27 жовтня 2023 року позивачкою на адресу відповідача-2 складена Вимога про погашення заборгованої орендної плати /а.с.34/, якою, зокрема, проінформовано про набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2,820 га, кадастровий номер 1223281000:02:002:0061, смерть [PERSON] , причини набуття позивачкою права власності, наявність факту невиплати орендної плати за 2021 2022 роки в сумі 16\~232,22 грн на підставі Договору оренди та Додаткової угоди. Вказано про направлення Повідомлення від 12 липня 2022 року та викладено повторне прохання погасити заборгованість з виплати орендної плати, повідомивши про час та місце виплати заборгованості з орендної плати. В додатках до Повідомлення вказані копія паспорту та коду [PERSON] . З наданої паперової копій електронного доказу у виді даних вебсайту трекінгу поштових відправлень вебсайту АТ «Укрпошта» /а.с.35/, копії штампу АТ «Укрпошта» з номером відправлення 4900002475427, опису вкладення до цінного листа /а.с.35, зворот/ вбачається направлення листа з вимогою 31 жовтня 2023 року та отримання його відповідачем-2 07 листопада 2023 року. 17 листопада 2023 року відповідачем-2 складено відповідь на вимогу та заяву позивачки за № 17/1, згідно з якою позивачку повідомлено про розгляд заяви, відсутність доказів направлення Повідомлення від 12 липня 2022 року, відсутність факту отримання Повідомлення, відсутність реквізитів для проведення виплати орендної плати, документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1223281000:02:002:0061. Запропоновано прибути за місцезнаходженням відповідача-2 за адресою: [ADDRESS] з документами, що підтверджують право власності на земельну ділянку, довідкою з банку з платіжними реквізитами у робочі дні з понеділка по п`ятницю з 09:00 до 16:00 год, або повідомити за телефоном про обставини, що перешкоджають прибуттю /а.с.37/. 19 лютого 2024 року позивачкою на адресу відповідача-2 складена Вимога про погашення заборгованої орендної плати за період 2021 по 2023 роки /а.с.88/, якою, зокрема, проінформовано про набуття [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 2,820 га, кадастровий номер 1223281000:02:002:0061, смерть [PERSON] , причини набуття позивачкою права власності, наявність факту невиплати орендної плати за 2021 2023 роки в сумі 24\~348,33 грн на підставі Договору оренди та Додаткової угоди. Вказано про направлення Повідомлення від 12 липня 2022 року та викладено в черговий раз прохання погасити заборгованість з виплати орендної плати, надано реквізити для сплати. В додатках до Повідомлення вказано копію довідки за реквізитами для поповнення банківського рахунку з № [NUMBER] /а.с.89/. Згідно з описом вкладення у цінний лист № 5120001294966 з відбитком штампу АТ «Укрпошта» вимога про погашення заборгованості направлена 28.02.24 за адресою: 51230, Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Голубівка, вул. Лесі Українки, 10. При цьому, суд критично ставиться до доводів представників відповідача-2 відносно того, що такого трекінг номеру відправлення 5120001294966 не існує, оскільки інформація в автоматизованій системі «Укрпошта» зберігається протягом шести місяців, а тому станом на дату перевірки відповідачем-2 та судом інформації (14 жовтня 2024 року), така вже була відсутні на офіційному інтернет ресурсі поштового оператора. Відтак, суд відхиляє посилання представників відповідача-2 на недопустимість цього доказу й висновує, що позивачкою направлено Вимогу про погашення заборгованої орендної плати від 19 лютого 2024 року 28 лютого 2024 року. При цьому суд приймає до уваги доводи відповідача-2, що наданий позивачкою доказ у виді зображення поштового конверту з номером 5120001294966 /а.с.50/ не є належним доказом відправлення. Також судом досліджено надані відповідачем платіжні інструкції про перерахування відповідачем-2 позивачці на рахунок UA873052990000026203737078149: № 42545 від 18 червня 2024 року 13\~066,94 грн у рахунок орендної плати по договору оренди за 2023 рік; № 42544 від 18 червня 2024 року 8 744,29 грн у рахунок орендної плати по договору оренди за 2022 рік; № 42543 від 18 червня 2024 року 8 711,29 грн у рахунок орендної плати по договору оренди за 2021 рік /а.с.125-126/. Вирішуючи питання про прийняття поданої представником позивачки відповіді на відзив, суд ураховує таке. Згідно з ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. За ст. 179 ЦПК України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх визнання або відхилення. Відповідь на відзив підписується позивачем або його представником. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу. Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті. За ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1, 3 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Постановленою судом ухвалою від 03 листопада 2023 року позивачці встановлено судом процесуальний строк у п`ять днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Доказів на підтвердження дати отримання відзиву матеріали справи не містять. З матеріалами справи, в тому числі і з відзивом, представник позивачки ознайомився 15 січня 2024 року /а.с.55/, відзив подав 30 січня 2024 року. Таким чином суд висновує про пропуск строку на подання відповіді на відзив та заявлення клопотання про продовження строку після його пропуску. Водночас, враховуючи обставини, покладені в обґрунтування клопотання про продовження строку подання відповіді на відзив, рівність сторін у праві змагальності, невеликий строк після ознайомлення з відзивом, а також те, що обґрунтування відповіді представник позивачки фактично навів у поясненнях, наданих у судовому засіданні, відповідач мав змогу та скористався правом подати відповідні заперечення, суд вважає за доречне продовжити позивачці строк на подання відповіді на відзив з ініціативи суду та прийняти до уваги аргументи, наведені у ньому. Таким чином, з огляду на пояснення учасників справи та надані докази судом установлено, що між позивачкою та відповідачами виник спір щодо обсягу прав, набутих позивачкою у порядку правонаступництва за договором оренди, належного виконання зобов`язань відповідачем-2 перед позивачкою, та як наслідок правових підстав для розірвання договору оренди, стягнення заборгованості з орендної плати за 2021 2022 роки. Вирішуючи спір, суд ураховує такі норми законодавства. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Неодмінним елементом правовідносин є їхній зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певні матеріальні або нематеріальні блага з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створенням об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та (або) нематеріального блага. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання такого договору. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У досліджуваному судом Договорі оренди та Додатковій угоді сторонами договору визначено розмір орендної плати, порядок та строки її виплати. За ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Вирішуючи спір у частині виконання відповідачем-2 договору оренди перед спадкодавицею позивачки суд виходить з того, що Договором оренди, з урахуванням Додаткової угоди від 17 квітня 2018 року, встановлено обов`язок Орендаря своєчасно сплачувати орендну плату. У Додатковій угоді від 17 квітня 2018 року абзац 1 п. 2.2 Договору оренди викладено таким чином, що орендна плата у грошовій формі становить 7,5 відсотків від грошової оцінки землі 8 116,11 грн. Відповідачами не надано доказів на підтвердження того, що до звернення позивачки до суду з позовом та до 17 червня 2024 року позивачці, чи її матері була виплачена орендна плата за користування спірною земельною ділянкою відповідачем-2 чи відповідачем-1. Водночас, надані докази свідчать, що суми орендної плати у розмірі 8 711,29 грн та 8711,29 грн сплачені відповідачем-2 позивачці 18 червня 2024 року. Посилання представника позивачки на те, що позивачка вказаних сум не отримувала, з огляду на умови Договору оренди про можливість сплати орендної плати на банківський розрахунковий рахунок, заяву позивачки від 19 лютого 2024 року на адресу відповідача-2, суд відхиляє. Таким чином, з огляду на те, що позивачка не просила стягнути з відповідача штрафні санкції за несвоєчасне виконання зобов`язання, не надала доказів на підтвердження того, що вказана сплата відбулася за іншими, відмінними від спірного Договору оренди зобов`язаннями, окремої заяви про залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі внаслідок виконання зобов`язання відповідачем-2 не подавала, суд висновує, що на момент розгляду справи відсутні підстави для задоволення позову про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за 2021 2022 роки в сумі 16\~232,22 грн. Щодо вимог про розірвання договору оренди, суд висновує таке. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Частиною третьою статті 1223 ЦК України визначено, що спадщина належить спадкодавцю від дня відкриття спадщини. Тобто датою оформлення спадщини, а саме отримання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не може обмежуватись можливість реалізації належних спадкоємцю прав власника від дня відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України в редакції, чинній на момент смерті [PERSON] ). Згідно з частиною шостою статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Фактично ідентичне положення узгоджено сторонами п. 12.5 спірного Договору оренди. Отже, спадкоємець земельної ділянки набуває права орендодавця (зокрема право на отримання орендної плати) із моменту відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] померла [INFO] , позивачка з цієї дати набула прав та обов`язків Орендодавця за Договором оренди з урахуванням Додаткової угоди, в тому числі і право на отримання орендної плати. Як указано вище, матеріали справи у виді належним чином засвідчених копій відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків вказують на неотримання протягом 2021 2023 року позивачкою від відповідача-2 будь-якого виду доходу. Орендна плата за спірну земельну ділянку фактично виплачена 18 червня 2024 року. Однак, матеріалами справи підтверджено, що позивачкою неодноразово Вимогами, отриманими відповідачем-2 07 листопада 2023 року (першою) та направленою позивачкою 28 лютого 2024 року (другою) повідомлено відповідача-2 про заміну сторони в зобов`язанні та перехід до позивачки прав орендодавця за Договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1223281000:02:002:0061. Підтверджено, що відповіддю від 17 листопада 2023 року відповідачем-2 повідомлено позивачку, зокрема, про необхідність надання платіжних реквізитів, документів, що підтверджують право власності, про можливість особистого звернення. Також підтверджено матеріалами й те, що лише Вимогою від 19 лютого 2024 року позивачкою повідомлено відповідача-2 про реквізити рахунку. Посилання представника позивачки на неотримання відповіді на вимогу від 27 жовтня 2023 року, з урахуванням ознайомлення представника позивача з матеріалами справи, суд вважає такими, що суперечать фактичним обставинам. При цьому суд відхиляє аргументи позивачки та її представника про направлення [PERSON] вперше повідомлення про смерть спадкодавиці 12 липня 2022 року, як такі, що не підтверджені належними доказами. Посилання представника позивачки на те, що відповідні докази були втрачені не є належною підставою для їх ненадання. Оцінюючи доводи представника позивачки на те, що невиплата позивачці орендної плати за користування земельною ділянкою за 2021 та 2022 роки є підставою для припинення права користування земельною ділянкою відповідачем-2 через систематичну несплату орендної плати, аргументи представників відповідача-2, що невиплата орендної плати до 18 червня 2024 року не є такою підставою через дії самої позивачки, яка не повідомила орендарю інформації, обов`язковість надання якої передбачена ст. 148-1 ЗК України, суд ураховує таке. Згідно з ч. 1, 3 ст. 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Дотримання вищевказаних дій для власника, до якого перейшло право власності на земельну ділянку, є важливим етапом, спрямованим для налагодження виплати орендної плати за укладеним до переходу права власності договором. Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 15 вищевказаного Закону, зокрема, істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання договору, Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі. Станом на момент укладення додаткової угоди норми ст. 21 Закону України «Про оренду землі» викладені у редакціях, згідно з якими Орендна плата за землю визначена, як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Зміст ст. 22 Закону залишився тотожнім попередній редакції. Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, зокрема, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Також, пунктом «д» ч. 1 ст. 141 Земельного Кодексу України встановлено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Так, матеріалами справи підтверджується, що позивачка двічі зверталася до відповідача-2 з листами (Вимогами), в яких викладено повідомленнями про набуття права власності на земельну ділянку. В наданих суду Вимогах зазначено площу, кадастровий номер та розмір земельної ділянки, прізвище, ім`я та по батькові позивачки, як нового власника, а також поштову адресу: [ADDRESS] . Платіжні реквізити Вимогою від 27 жовтня 2023 року повідомлені не були, однак позивачкою у ній викладена вимога повідомлення їй про дату та час виплати відповідачем-2. Платіжні реквізити надані позивачкою заявою від 19 лютого 2024 року і лише 18 червня 2024 року відбулася виплата. При цьому, суд відхиляє доводи представників відповідача-2 про те, що заява позивачки від 19 лютого 2024 року не отримана, оскільки виплата орендної плати стороною відповідача-2 відбулася саме за реквізитами, вказаними позивачкою, а доказів обізнаності відповідача-2 про такі реквізити іншим чином суду не надано. Також суд відхиляє аргументи сторони відповідача-2 про поважність причин несвоєчасної виплати через те, що саме на позивачку, як нову орендодавицю покладено обов`язок доведення до відповідача-2, як орендаря, інформації про перехід права власності з зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі), оскільки такі аргументи не узгоджується з засадами розумності, добросовісності та справедливості, визначеними статтею 3 ЦК України та враховуючи, що позивачка належним чином повідомила орендаря про перехід права власності на земельну ділянку заявою від 27 жовтня 2023 року, повідомила адресу місця свого проживання, поштову адресу, кадастровий номер, місце розташування та площу земельної ділянки, прізвища, ім`я, по батькові нового власника. Відтак, невиплата орендної плати за два роки після отримання відповідного повідомлення з підстав ненадання реквізитів та документів не є правомірною. Крім того, норми ст. 148-1 ЗК України не передбачають необхідності надання документів, що підтверджують перехід права власності, оскільки Орендар не позбавлений можливості самостійного отримання такої інформації шляхом звернення до відповідного Реєстру. Окрім цього, стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку як розірвання договору судом саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами статті 537 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса в разі: відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; відсутності представника недієздатного кредитора. Зазначена норма надає за певних умов право добросовісному кредитору виконати свій обов`язок іншим шляхом, ніж надання орендної плати особисто орендодавцю. Однак зазначені положення не свідчать про обов`язковість таких дій, а лише регламентують можливу поведінку орендаря та нотаріуса. Винна поведінка, яка є підставою для припинення правовідносин, кореспондується з обов`язком та небажанням його виконувати на умовах, визначених договором. Так, у договорі оренди земельної ділянки сторони погодили можливість виплати орендної плати, окрім виплати на розрахунковий рахунок, також і шляхом поштового переказу, або в іншій формі. Проте, після отримання повідомлення позивачки з її адресою та до 18 червня 2024 року відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати орендної плати, а орендну плату за 2021 2022 роки, незважаючи на отримання 07 листопада 2024 року заяви позивачки від 27 жовтня 2023 року з зазначенням її адреси, виплатив лише 18 червня 2024 року, разом із орендною платою за 2023 рік. За таких обставин убачається систематичне невиконання відповідачем-2 взятих на себе зобов`язань за Договором оренди, з урахуванням Додаткової угоди до нього. Систематичне невиконання ТОВ «Аграрне підприємство «Придніпровське» свого обов`язку щодо сплати орендної плати є грубим порушенням прав позивачки як Орендодавця та підставою для розірвання Договору. З огляду на зазначене, суд висновує про підтвердження в цій частині позову доводів позивачки про порушення її прав та про наявність підстав для ухвалення рішення, яким слід розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 2,820 га (кадастровий номер 1223281000:02:002:0061), без номеру від 20 листопада 2016 року, укладений між [PERSON] (спадкоємиця [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Олімпекс-Агро» (код ЄДРПОУ 30195842), з урахуванням змін і доповнень, викладених у Додатковій угоді до договору оренди землі № б/н від 17 квітня 2018 року, укладеній між спадкодавицею [PERSON] (спадкоємиця [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Олімпекс-Агро», Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрне підприємство «Придніпровське». Водночас, суд вважає за належне відмовити в задоволенні позову до відповідача-1, оскільки суду не доведено порушення вказаною юридичною особою прав позивачки, а юридична адреса відповідача-2, згідно з даними ЄДРПОУ (Житомирська область, Житомирський район, с. Оліївка, вул. Звягельська, буд. 19-А) змінилася з території, яка підсудна Самарівському міськрайонному суду Дніпропетровської області після відкриття провадження у справі. Інші доводи та аргументи сторін, викладені у заявах по суті справи, поясненнях, наданих у судовому засіданні, з огляду на відсутність доказів на їх підтвердження, як самі по собі так і у сукупності з іншими не можуть бути підставою для задоволення чи відмови в задоволенні позову, а тому не приймаються судом до уваги та не досліджуються. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки суд виснував про задоволення позовних вимог частково в одній позовній вимозі немайнового характеру, судові витрати підлягають стягненню з відповідача-2, як особи, якою порушено право позивачки, на користь позивачки 1 211,20 грн, а в решті покладаються на позивачку. Крім того, враховуючи клопотання представника позивачки про надання доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із правовою допомогою після ухвалення рішення, суд вважає за необхідне встановити позивачці строк для подання доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial