Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач АТ «Сенс банк» звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача [PERSON] , яким просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором №631211731 від 25 липня 2019 року у розмірі 126791,20 грн, з яких: 82441,94 грн прострочене тіло кредиту, 18924,47 грн відсотки за користування кредитом, 24021,43 грн тіло кредиту, 1403,36 грн відсотки за прострочене тіло кредиту. На обгрунтування позовної заяви заначив, що 25 липня 2019 року [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631211731. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а останній в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 126791,20 гривен. Позивач зазначив, що з метою досудового добровільного врегулювання спору на адресу позичальника було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, однак таку відповідач таку вимогу залишив без реагування. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався. Рух справи Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 січня 2025 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Участь у справі сторін та інших учасників справи Представник позивача Альховська І.Б. у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку\~ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив на позов відповідно до\~статті 280 ЦПК України,\~суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 25 липня 2019 року відповідачем [PERSON] підписана оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631211731. 25 липня 2019 року відповідачем [PERSON] та АТ «Альфа Банк» підписані анкета-заява про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа Банк» на укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа Банк», паспорт споживчого кредиту, та заява (акцепт) № 248.631211731.111 про прийняття пропозиції укласти договір страхування та довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб, які в сукупності становлять кредитний договір, згідно умов якого [PERSON] отримав споживчий кредит, сума якого складає 200000 гривень зі сплатою за користування кредитом 24% річних строком на 12 місяців з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. Як вбачається зі змісту наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 631211731 від 25 липня 2019 року станом на 12 березня 2024 року загальна сума заборгованості складає 126791,20 грн, з яких: прострочене тіло кредиту - 82441,94 грн, відсотки за користування кредитом - 18924,47 грн, тіло кредиту - 24021,43 грн, овердрафт (несанкціонована заборгованість) - 1403,36 грн. Позивачем на адресу відповідача було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, що підтверджується списком згрупованих відправлень та фіскальними чеками від 07 січня 2025 року АТ «Укрпошта». Згідно Витягу з Державного реєстру банків 01 грудня 2022 року внесено запис про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (скорочене найменування - АТ «Альфа банк») на Акціонерне товариство «Сенс банк» (скорочене найменування - АТ «Сенс Банк»). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої\~статті 11 ЦК України). Відповідно до статті\~202, частини першої статті\~626 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором є домовленість двох або більше сторін на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За правилом частини першої\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною першою\~статті 627 ЦК України\~установлено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до\~статті 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Нормами частини другої\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Тобто, будь-який вид договору, який укладається на підставі\~ЦК України, може мати електронну форму.\~Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Згідно з нормою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно з частиною першою\~статті 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частин першої та другої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~1056-1\~ЦК\~України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 334/3056/15 зазначено, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Під час розгляду справи встановлено, що 25 липня 2019 року між відповідачем [PERSON] та АТ «Альфа Банк» підписана оферта на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631211731, а також інші документи, які в сукупності становлять кредитний договір. Відповідно до оферти відповідач запропонував АТ «Альфа Банк» укласти з ним Угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в акціонерному товаристві «Альфа Банк». Підставою для укладення угоди є договір про банківське обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк», що укладений між ним та банком. Зі змісту зазначеного договору вбачається, що відповідач підтвердив своїм особистим підписом, що ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг. Кредитний договір № 631211731 від 25 липня 2019 року містить інформацію про суму кредиту, мету кредиту, умови та порядок видачі, строк його повернення, погашення, розмір відсоткової ставки (річної), відповідальність сторін. Отже, сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору, на момент укладення договору позичальник не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним й відповідало їхній внутрішній волі. У паспорті споживчого кредиту від 25 липня 2019 року між сторонами визначено графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та орієнтовної реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх сукупних послуг. Відповідно до Умов договору, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентам за його користування, по витратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених вказаним договором. Свої зобов`язання за кредитним договором банк виконав, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 200000 гривень з можливістю розпоряджатись вказаними коштами в межах встановленого кредитного ліміту. Водночас, відповідач отримавши кредитні кошти та користуючись ними протягом певного періоду, про що вбачається з виписки по рахунку та розрахунку заборгованості, допустив порушення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, що призвело до утворення заборгованості за кредитом. Отже, матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач отримав кредит за договором № 631211731 від 25 липня 2019 року, проте не виконав взяті на себе зобов`язання в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти в повному обсязі не повернув, а тому наявні підстави для стягнення з нього на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 24021,43 гривень та заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 82441,94 гривень. Що стосується відсотків за користування кредитними коштами, суд зазначає таке. Так, сторони в кредитному договорі № 631211731 від 25 липня 2019 року погодили, що за користування кредитними коштами процентна ставка становить 24% річних. Тобто, сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами. Тому, наявні правові підстави для стягнення не тільки тіла та простроченого тіла кредиту, а також заборгованості за нарахованими відсотками. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем проводилось нарахування відсотків на кредит у встановленому сторонами договору розмірі, сума заборгованості по процентам за користування кредитом становить 18924,47 гривень, які також підлягають стягненню. Крім того, підписавши кредитний договір, відповідач надав свою згоду на сплату усіх зазначених у них платежів (винагороди, овердрафту та інших), які були визначені за взаємною згодою сторін та недійсними не визнані. Отже, офердрафт (несанкціонована заборгованість) також підлягає стягненню з відповідача на користь АТ «Сенс Банк». На підтвердження наявності у [PERSON] заборгованості позивач, серед іншого, надав до суду виписку з його рахунку. Під час розгляду справи судом відповідач не надав суду обґрунтований контррозрахунок як на підтвердження факту дотримання ним встановлениого договором графіку платежів, так і на спростування наведених банком розрахунку заборгованості в частині основної суми кредиту та нарахованих процентів. За вказаних обставин суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. Щодо судових витрат. Згідно меморіального ордеру № 463563 від 03 січня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved