Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення смерті особи, заінтересовані особи: Братський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] , Міністерство оборони України, Військова частина [NUMBER] , в якій заявник просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Людмилівка Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, який помер [INFO] під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Рівнопіль Донецької області. Заява обґрунтована тим, що 22.01.2024 р. заявник отримала сповіщення №380 за підписом начальника [INFO] підполковника [PERSON] про те, що її син - старший солдат [PERSON] , [INFO] , стрілець комендантського взводу в/ч [NUMBER] , призваний за мобілізацією [INFO] , відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти 18 січня 2024 року в населеному пункті Рівнопіль Донецької області. 17.07.2024 року заявник отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] . Братським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), оскільки не надала документи, які є підставою для державної реєстрації смерті. Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 15.08.2024 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали повністю та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Братського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в судове засідання не з`явився, однак від вказаного органу державної реєстрації актів цивільного стану надійшов лист, в якому зазначено, що не заперечує щодо встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , та просить розглянути справу без його участі (а. с. № 80). Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за заявою [PERSON] про встановлення факту смерті у його відсутність у зв`язку із перебуванням на робочому місці, заяву підтримує та просить її задовольнити (а. с. № 107). Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмові заперечення щодо заяви [PERSON] про встановлення факту смерті особи, додаткові пояснення у справі, в яких просить відмовити у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , та розглянути справу без участі Міністерства оборони України (а. с. № 138-139, 169, 202). В судовому засіданні представник заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] заперечував проти заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] та просив суд відмовити у задоволенні вказаної заяви. Суд, вислухавши заявника та її представника, представника заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] , допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. № 64). 26.04.2022 року [INFO] [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією. Відповідно до копії витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) за № 98 від 26.04.2022 року старший солдат [PERSON] був прийнятий на військову службу по мобілізації, поставлений на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця комендантського взводу (а. с. № 38). Під час проходження військової служби [PERSON] був відряджений до в/ч [NUMBER] . Згідно Сповіщення сім`ї № 380 від 22.01.2024 старший солдат [PERSON] , [INFO] , стрілець комендантського взводу в/ч [NUMBER] , призваний на військову службу за мобілізацією 26.04.2022 року [INFO] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок в бою за Україну, її свободу і незалежність, зник безвісти [INFO] в н.п. Рівнопіль Донецької області (а. с. № 47). 24.01.2024 р. [PERSON] звернулася до Відділення поліції № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області з заявою (повідомленням) за фактом безвісти зниклого сина [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця в/ч [NUMBER] , в [ADDRESS] [INFO] під час виконання бойового завдання. Відповідно до копії талона-повідомлення єдиного обліку № 332 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.01.2024 р. вказану заяву (повідомлення) [PERSON] зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журналу єдиного обліку) ВП № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за № 332 (а. с. № 65). 17 липня 2024 року [PERSON] звернулася до Братського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] .. Згідно відмови у проведенні державної реєстрації смерті за №3/23.5-113 від 17.07.2024 року, вказаний орган державної реєстрації актів цивільного стану розглянув документи подані для державної реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , який зник безвісти 18 січня 2024 року в населеному пункті Рівнопіль Донецької області, Сповіщення сім`ї № 380 від 22.01.2024 року, видане [INFO] . Аналіз документів, наданих [PERSON] свідчать, що у неї відсутні документи, які є підставою для державної реєстрації смерті у зв`язку з чим їй відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] (а. с. № 48). В межах справи щодо службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата в/ч [NUMBER] [PERSON] складено Акт службового розслідування, згідно якого в ході проведення службового розслідування встановлено, що 18.01.2024 р. під час виконання бойового завдання в районі н.п. Рівнопіль Донецької області зник безвісти військовослужбовець військової частини [NUMBER] , старший солдат [PERSON] 18.01.2024 р. внаслідок штурмових дій противника було втрачено позицію, де перебувала група військовослужбовців, зв`язок з групою було втрачено і стало відомо про те, що зник безвісти стрілець комендантського взводу. Тіло старшого солдата [PERSON] не евакуйоване. Протягом наступних трьох діб були вжиті заходи задля встановлення поточного місця знаходження [PERSON] та обставин його зникнення, які не дали позитивного результату. Повному і всебічному з`ясуванню всіх обставин зникнення старшого солдата [PERSON] завалила складна оперативна ситуація в зоні відповідальності в/ч [NUMBER] , зокрема в місці зникнення бійця. Відомості про самовільне залишення частини, дезертирство під час бою, добровільну здачу в полон старшого солдата [PERSON] не підтверджені. Інших відомостей про можливе місцеперебування старшого солдата в/ч [NUMBER] [PERSON] на час проведення розслідування не встановлено. За результатами проведеного службового розслідування зроблено наступний висновок: стрільця комендантського взводу в/ч [NUMBER] , старшого солдата [PERSON] , [INFO] , вважати безвісти зниклим; зникнення безвісти стрільця комендантського взводу в/ч [NUMBER] , старшого солдата [PERSON] в районі бойових дій [INFO] , настало внаслідок дій з боку противника - окупаційних військ російської федерації, та є бойовою людською втратою (а. с. № 178-180). Згідно з частинами третьою - четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Водночас п. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, деталізує положення ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється в порядку окремого провадження. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Чинний ЦПК України містить чотири процедури, наслідком яких є ухвалення судового рішення, на підставі якого органами Державної реєстрації актів цивільного стану може бути видано свідоцтво про смерть, зокрема: - встановлення факту смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (п. 9 ч. 1 ст. 315 ЦПК України); - встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України або на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан (ст. 317 ЦПК України); - визнання фізичної особи померлою (статті 305-309 ЦПК України). Вказані процедури різняться між собою та мають певні особливості. Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У заяві про встановлення факту повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт (ч. 1 ст. 318 ЦПК України). Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Отже, встановлення факту смерті фізичної особи на підставі п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної реєстрації факту смерті. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02.04.2025 року у справі № 753/11685/24. З заяви [PERSON] про встановлення факту смерті вбачається, що остання фактично просить суд встановити факт смерті її сина [PERSON] (військовослужбовця) у певний час - [INFO] під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Рівнопіль Донецької області. На підтвердження вимог своєї заяви заявник надала суду копію сповіщення сім`ї № 380 від 22.01.2024 р.; копію відмови у проведенні державної реєстрації смерті за № 3/21.5-113 від 17.07.2024 р., копію військового квитка серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , копію талона-повідомлення єдиного обліку № 332 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.01.2024 р., копію витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) за № 98 від 26.04.2022 року, копію витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) за № 51 від 20.02.2024 р., ксерокопію фотознімка тіла (як стверджує заявник, фотознімок її загиблого сина); скриншоти з телефону (як стверджує заявник, з телефону [PERSON] (молодшого сина заявника) щодо переписки останнього з командиром роти [PERSON] , диск з голосовим повідомленням командира роти, де проходив службу [PERSON] , яке було надіслано на мобільний телефон [PERSON] щодо місця знаходження [PERSON] ), та клопотала про допит свідка [PERSON] .. Також за клопотанням представника заявника, представником Військової частини [NUMBER] було надано суду копію матеріалів службового розслідування за фактом зникнення безвісти старшого солдата [PERSON] .. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] є його рідним братом. 21.01.2024 р. йому надійшло повідомлення від дівчини його брата про те, що брат пропав, потім він зателефонував командиру роти та той повідомив, що [PERSON] загинув, також командир роти надіслав йому в телефоні координати місцевості та голосове повідомлення, в якому зазначив, що це місце загибелі [PERSON] .. Він спілкувався з побратими брата, які повідомили, що брат загинув. Командир роти та побратими брата загинули. Дослідженні в судовому засіданні докази у своїй сукупності достовірно не свідчать про смерть [PERSON] 18 січня 2024 року, а лише дають підстави для обґрунтованого припущення смерті за обставин, що підтверджені цими доказами, які можуть свідчити про смерть солдата. У зв`язку вищевикладеним підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті її сина [PERSON] (військовослужбовця) у певний час - [INFO] під час виконання бойового завдання згідно з пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України немає. Слід зауважити, що у постановах від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі № 204/7924/23, від 02.04.2025 року у справі № 753/11685/24 Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (ч. 2 ст. 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Суд звертає увагу сторони заявника, що відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.

Outcome: dismissed