Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

Представниця позивача [PERSON] - адвокатка Ткаченко Н.М. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - служба у справах дітей виконачого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . А також просить стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами 05.02.2021 було розірвано, та відповідачка повідомила, що не має бажання підтримувати зв`язок з дитиною. [PERSON] проживає з батьком, мати не бачиться з сином, не утримує його, не цікавиться його життям, тому позивачем і подано до суду позов про позбавлення її батьківських прав. Позивач та його представниця у судове засідання не з`явилися, проте остання подала письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує та просять їх задовольнити, просить слухати справу у відсутності сторони позивача. Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, хоча про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим її місцем проживання та на офіційному сайті судової влади України, відзив на позовну заяву та докази, які б підтверджували заперечення проти позову засобами поштового зв`язку чи то електронного зв`язку, суду не надала.. Представниця третьої особи - служба у справах дітей виконачого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Представник третьої особи - [INFO] у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, згідно з якою просив провести розгляд без його участі. У зв`язку з цим суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Охорона дитини в Україні регулюється Конституцією України, Конвенцією ООН про права дитини (1989 р.), міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейним кодексом України, а також іншими нормативно-правовими актами, що регулюють суспільні відносини у даній сфері. Як зазначено в Конвенції ООН про права дитини (1989 р.), «…дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності..». Згідно з ч.1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до копії свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.п.9). Згідно з копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , мати дитини - [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.п.8). Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05.02.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.п.9-10). Згідно з копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , відповідачка змінила прізвище на [PERSON] (а.п.8). Відповідно до копії характеристики учня 5 класу Прилуцького ліцею №12 Прилуцької міської ради Чернігівської області [PERSON] , вихованням дитини займається батько [PERSON] , допомагає у навчанні, відвідує батьківські збори (а.п.11). Згідно з копією довідки №01-04/143 від 26.06.2024, мати [PERSON] , учня 5 класу Прилуцького ліцею №12 Прилуцької міської ради Чернігівської області, не бере участі у вихованні сина, не спілкується з учителями, не відвідує батьківські збори, не цікавиться шкільним життям сина (а.п.12). Відповідно до копій характеристик на [PERSON] , наданих за місцем проживання та за місцем роботи, останній характеризується позитивно, зарекомендував себе як сумлінний та відповідальний працівник, користується повагою та авторитетом (а.п.12,13). [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.п.13), на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває (а.п.14). Згідно з висновком органу опіки та піклування Прилуцької міської ради від 30.12.2024, орган опіки та піклування Прилуцької міської ради вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] є доцільним та відповідатиме інтересам дитини (а.п.37-38). У відповідності до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За роз`ясненнями п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Таким чином, у даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідачка може бути позбавлена батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і в такому випадку судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги як найкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3). Крім того, суд враховує, що у відповідності до ч. 5 та ч. 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини не приймає, свідомо нехтує довгий час своїми батьківськими обов`язками, суд вважає, що така поведінка є підставою для задоволення позову [PERSON] , що відповідає інтересам дитини, а тому позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягає задоволенню. На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved