Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

[PERSON] \~ звернулася\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~ про\~розірвання шлюбу,\~в обгрунтування\~якого послалася\~на те,\~що з відповідачем [PERSON] позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2015. шлюб було зареєстровано у виконавчому комітеті Чечеліївської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 05. Від спільного проживання мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з відповідачем припинили з осені 2023 року. Причиною розірвання шлюбу має місце постійна зрада чоловіка. Проживають окремо довгий час. На сьогоднішній день їх сім`я існує формально, примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з`явилася, від представника позивача - адвоката Руссу\~Н.О. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідач причини неявки не повідомив, будь-яких заяв та клопотань не подав, відзив на позов від нього на адресу суду не надходив. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами відповідно до ч.\~8 ст.\~178 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Згідно з свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданого 26.07.2015 Виконавчим комітетом Чечеліївської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 26 липня 2015 року уклали шлюб, про що складено актовий запис №\~05, після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини " [PERSON] ". Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання сторони припинили з осені 2023 року, проживають окремо довгий час. На сьогоднішній день їх сім`я існує формально. Позивач вважає, що примирення неможливе. Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №\~7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст. 56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Отже, питання розподілу судових витрат у частині витрат зі сплати судового збору слід вирішити відповідно\~до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, на підставі чого, суд дійшов висновку, що судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1211,20 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved