Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

[PERSON] подала до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення факту смерті (загибелі) [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Острівець Коломийського району Івано-Франківської області, військовослужбовця [NUMBER] окремого стрілецького батальйону, командира 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини [NUMBER] Збройних Сил України, майстер-сержанта, [INFO] в м. Бахмут Донецької області під час дії воєнного стану. Обґрунтувала заяву тим, що була в шлюбі з [PERSON] з 27.01.2023. [PERSON] , який мав досвід участі в бойових діях під час АТО, в квітні 2022 року долучився до лав Збройних Сил України. 16.02.2023 вона отримала сповіщення від [INFO] про те, що її чоловік, [PERSON] , зник безвісти 15.02.2023 при виконанні бойового завдання. Згідно з актом службового розслідування від 18.03.2023 [PERSON] був смертельно поранений в шию 14.02.2023 на позиції «Земля», що розташовувалась на південній околиці м. Бахмут. Евакуювати його тіло не вдалося через щільний вогонь противника і подальше захоплення ним позиції «Земля». З врахуванням відомостей, які повідомили їй військовослужбовці [PERSON] та [PERSON] , які разом із [PERSON] виконували спільне завдання 14.02.2023, в неї немає сумнівів в смерті [PERSON] . Встановлення факту смерті (загибелі) [PERSON] , з огляду на неможливість отримання лікарського свідоцтва про смерть, необхідно їй для державної реєстрації його смерті, від чого залежить виникнення її особистих та майнових прав. Міністерство оборони України подало до суду письмові пояснення, згідно з якими повністю заперечило щодо задоволення заяви. Обґрунтувало заперечення тим, що до заяви не додано відомості від Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Об`єднаного центру з пошуку та звільнення полонених Служби безпеки України, Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими, Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру», який виконує функції Національного інформаційного бюро відповідно до Женевських конвенцій про поводження з військовополоненими та про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, Міжнародного комітету Червоного Хреста щодо можливого перебування [PERSON] в полоні. [INFO] подав письмові пояснення, в яких зазначив, що з огляду на наявні в матеріалах справи докази не виключається можливість захоплення [PERSON] в полон. Тому для виключення такої можливості необхідно отримати відомості від відповідних організацій/осіб щодо можливого перебування [PERSON] в полоні. [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала. Пояснила, що є волонтером, допомагала, зокрема підрозділу в якому проходив військову службу її чоловік [NUMBER] окремому стрілецькому батальйону. Саме від хлопців із цього батальйону вона дізналися про обставини загибелі її чоловіка. В чоловіка залишився батько, який хворіє і якому вона допомагає, а також брат, який перебуває на військовій службі. Порадившись з ними, враховуючи час, який пройшов з 14.02.2023 і відсутність будь-яких відомостей про [PERSON] , незважаючи на всі зусилля, які вона докладала, вирішила звернутись із цією заявою, щоб, зокрема, мати можливість отримати виплату одноразової грошової допомоги та допомогти [PERSON] з лікуванням. З розмови із побратимами [PERSON] дізналася, що позиція, на якій він загинув, була спалена, що й є, швидше за все, причиною неповернення його тіла ворожою стороною. Представник Міністерства оборони України Тіщенко А. В. в судовому засіданні зазначив, що за відсутності безумовних доказів смерті [PERSON] правильним було б оголошення його померлим згідно з ст. 46 ЦК України, а не встановлення факту його смерті. [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що заяву про встановлення факту підтримує та просить її задовольнити. Представник Рогатинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про місце та час його проведення. Представник [INFO] в судове засідання не з`явився. [INFO] в письмових поясненнях зазначив про розгляд справи за відсутності його представника. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Так, копією свідоцтва про шлюб підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу обрала прізвище [PERSON] , зареєстрували шлюб 27.01.2023. Згідно з копією витягу з наказу № 3 від 06.04.2022 командира військової частини [NUMBER] старшому прапорщику [PERSON] присвоєно звання майстер-сержант та призначено на посаду командир 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти. 05.03.2023 наказом командира [NUMBER] окремого стрілецького батальйону [PERSON] було призначено службове розслідування щодо встановлення обставин зникнення безвісти майстер-сержанта [PERSON] , що підтверджується копією витягу з цього наказу. В акті службового розслідування, складеному 18.03.2023 комісією в складі заступника командира батальйону з морально-психологічного забезпечення [PERSON] , начальника медичної служби [PERSON] , хіміка відділення РХБЗ [PERSON] , зазначено, що: 14.02.2023 на бойовій позиції з умовним найменуванням «Земля», яка знаходилася на південній околиці м. Бахмут, на її охорону заступили військовослужбовці із складу ротної тактичної групи та 2 механізованого батальйону [NUMBER] омбр; згідно із журналом бойових дій [NUMBER] окремого стрілецького батальйону [PERSON] - командир 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти [NUMBER] окремого стрілецького батальйону 14.02.2023 виконував бойове завдання щодо стримування наступаючого ворога. По противнику, що наступав, вівся прицільний вогонь силами і засобами особового складу бойової позиції «Земля»; згідно із поясненнями свідків: лейтенантів [PERSON] та [PERSON] 09.00 год. 14.02.2023 противник почав штурмувати бойову позицію «Земля» з мінометів, гранатометів та стрілецької зброї. [PERSON] повідомив, що [PERSON] було смертельно поранено в шию і евакуювати його тіло не вдалося; командир 1 роти старший лейтенант [PERSON] в своєму рапорті вказав, що майстер-сержант [PERSON] зник безвісти з бойової позиції «Земля»; на момент евакуації бойова позиція «Земля» вже була захоплена противником. Таким чином, необхідно прийти до ймовірного висновку, що майстер-сержант [PERSON] був вбитим або захоплений в полон, тобто його подальша доля не відома. В письмових поясненнях командиру 34 ОСБ від 05.03.2023 командир кулеметного взводу 1 стрілецької роти лейтенант [PERSON] зазначив, що перебував на позиції «Земля» в м. Бахмут з майстер-сержантом [PERSON] з 12.02.2023. [INFO] орієнтовно о 09.00 год. ранку під час ворожого штурму майстер-сержанта [PERSON] було смертельно поранено в шию. Через деякий час він та ще два бійці намагалися винести тіло загиблого [PERSON] , але ворог наводив міномет орієнтовно калібру 120 мм і обстрілював позицію, звідки їм довелося відійти та змінити позицію. Пізніше підійти до тіла загиблого [PERSON] не було можливості, оскільки ту ділянку захопив ворог. В письмових поясненнях командиру 34 ОСБ від 05.03.2023 командир 1 взводу 1 стрілецької роти лейтенант [PERSON] зазначив, що з 12.02.2023 перебував в м. Бахмуті на бойовій позиції «Земля» разом з майстер-сержантом [PERSON] [INFO] під час чергового штурму позиції, зі слів товаришів, які в той час перебували разом з ним: [PERSON] та [PERSON] , вони бачили як його було смертельно поранено в шию. Евакуювати тіло [PERSON] не було можливості через перебування на позиції ворожих військ. 16.02.2023 [PERSON] було надіслано сповіщення сім`ї № 22 від І відділу [INFO] про те, що її чоловік майстер-сержант [PERSON] при виконанні бойового завдання за призначенням під час воєнних дій на території України в м. Бахмут Донецької області зник безвісти 15.02.2023, що підтверджується копією цього сповіщення. Згідно з копією витягу з ЄРДР від 07.03.2023 цього ж дня було розпочато досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у зв`язку із зникненням безвісти [PERSON] [INFO] під час виконання бойового завдання в м. Бахмут. З 28.12.2023 [PERSON] набув статусу особи, що зникла безвісти за особливих обставин, що підтверджуєються копією витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, від 28.12.2023. 29.05.2023 командир військової частини [NUMBER] [PERSON] видав довідку про те, що [PERSON] дійсно в період з 07.05.2022 по 15.02.2023 брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи на території Чернігівської області (м. Бахмач, м. Батурин) та Донецької області (м. Бахмут). Свідок [PERSON] надав показання, що з [PERSON] проходив службу в одній роті [NUMBER] окремого стрілецього батальйону, але різних взводах. 14.02.2023 вони були на позиції «Земля» в приватному секторі м. Бахмута. Загалом їх було шестеро на цій позиції: він, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Дату загибелі [PERSON] він запам`ятав, адже пізніше в цей же день був сам поранений. Під час бою 14.02.2023 [PERSON] знаходився по іншу сторону будинку від нього, тому моменту його поранення і загибелі він не бачив. Однак через незначний проміжок часу від його загибелі він та [PERSON] намагалися евакуювати тіло [PERSON] за вказівкою лейтенанта [PERSON] , який, в свою чергу, ніс зброю [PERSON] . Протягнувши тіло [PERSON] , в якою шия була в крові, голова повністю обвисла, десь з 5-10 хв., через артобстріл та необхідність укритися вони його залишили з наміром пізніше повернутися. Однак через наближення ворога цього вже не можна було зробити. Його самого приблизно через півгодини-годину було поранено. Сумніву в загибелі [PERSON] він не має. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягає, зокрема, смерть фізичної особи. Реєстрація актів\~цивільного стану\~провадиться відповідно\~до закону. Смерть фізичної особи підлягає обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні визначено перелік документів, які є підставою для державної реєстрації смерті є: а)\~лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б)\~фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в)\~лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Як лікарське свідоцтво про смерть, так і фельдшерська довідка про смерть не можуть видаватися заочно, без особистого встановлення лікарем чи фельдшером факту смерті. Про це зазначено в п. 2.4. Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть та п. 2. 6 Інструкція щодо заповнення та видачі фельдшерської довідки про смерть. Отже, єдиними можливими документами, на підставі яких можна провести державну реєстрацію смерті [PERSON] , є рішення суду про оголошення особи померлою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. З огляду на принцип диспозитивності суд в цьому провадженні може встановити або відмовити у встановленні тільки факту смерті [PERSON] , адже саме з такою вимогою звернулася до суду [PERSON] , а не вирішувати питання про оголошення його померлим. Досліджені судом докази, перш за все показання свідка [PERSON] та письмові пояснення [PERSON] , в сукупності з відсутністю відомостей про [PERSON] протягом більш ніж двох років з моменту його зникнення, враховуючи обставини його зникнення, дають суду підстави для висновку, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Острівець Коломийського району Івано-Франківської області, військовослужбовець Збройних Сил України, загинув [INFO] в м. Бахмут Донецької області під час виконання ним обов`язків військової служби під час дії воєнного стану. Доводи Міністерства оборони України та [INFO] щодо можливого перебування [PERSON] в полоні, оскільки заявник не надала відомостей від відповідних організацій/осіб, є необґрунтованими, адже функція з ведення обліку та повідомлення в установленому порядку сім`ям або родичам про військовослужбовців, що потрапили в полон в особливий період згідно з Положенням про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладена на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Такі заперечення є спробою перекласти обов`язок структурного підрозділу заінтересованої особи на заявника.

Outcome: approved