Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

04.03.20225 Орган опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області звернувся до суду в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову: Комунальна установа «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради Одеської області про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову зазначалось, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько дитини - [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] зареєстрована [ADDRESS] та проживає за адресою: [ADDRESS] . Малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах служби у справах дітей селищної ради з 21.10.2024 року. На вищевказаний облік малолітній [PERSON] , [INFO], потрапив з причин неналежного виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, що виразилось у зловживанні нею спиртних напоїв, залишенні дитини без батьківського піклування, та нестворенні належних умов для проживання дитини. З відповідачкою неодноразово проводились бесіди, велась роз?яснювальна робота, рекомендувалось здійснювати належний догляд за дитиною, покращити умови проживання в житловому будинку. Також, питання виконання батьківських обов`язків відповідачкою відносно свого сина [PERSON] 07.11.2024 року виносилось на засідання Комісії з питань захисту прав дитини при Савранській селищній раді. Рішенням Комісії з питань захисту прав дитини було попереджено відповідачку про відповідальність за неналежне утримання та догляд за малолітнім сином, та наголошено на тому що, в разі ухилення нею від виконання батьківських обов`язків буде порушено питання про відібрання від неї сина без позбавлення її батьківських прав або з позбавленням батьківських прав. Крім того, відповідачці надавались рекомендації щодо відповідального батьківства, підтримання належного стану в помешканні, обов`язкової співпраці з соціальними службами. Однак, 05.02.2025 року на адресу служби у справах дітей селищної ради від КУ «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради надійшов висновок оцінки потреб сім?ї складений 31.01.2025 року за № 8, з якого вбачається, що фахівцями соціальної роботи було відвідано сім?ю [PERSON] (відповідачки), за місцем її проживання, з метою перевірки умов проживання та виховання дитини та виконання рекомендацій фахівців соціальної роботи. За результатами проведеної роботи встановлено, що мати не здатна задовольнити потреби малолітнього сина [PERSON] , має низький рівень батьківського потенціалу, безвідповідальна, схильна до бродяжництва. 06.02.2025 року при здійсненні відвідування підоблікової дитини за адресою [ADDRESS] , працівниками служби у справах дітей селищної ради спільно із соціальними фахівцями КУ «Центр надання соціальних послуг» селищної ради, було відвідано сім?ю [PERSON] , де в ході огляду житлового будинку було встановлено, що даний будинок не відповідає належним умовам проживання для малолітньої дитини та подальше перебування там дитини може загрожувати її життю та здоров`ю, а саме в будинку антисанітарія, безлад, обмаль продуктів харчування та дров для опалення, відсутні чисті речі, в кімнатах не справна електропроводка. За результатом обстеження помешкання 06.02.2025 року був складений акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, згідно якого перебувати дитині в сім?ї матері небезпечно, тому малолітній [PERSON] , [INFO], був переданий до КНП «Савранська лікарня» Савранської селищної ради. Згідно довідки-характеристики старости с. Концеба [PERSON] від 10.02.2025 року № 60 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , (відповідачка) дійсно проживає [ADDRESS] . Характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо малолітнього сина [PERSON] . Питання доцільності відібрання малолітнього [PERSON] від матері, без позбавлення її батьківських прав, було винесене на розгляд виконавчого комітету Савранської селищної ради, засідання якого відбулося 13.02.2025 року та прийняте рішення від 13.02.2025 року № 2/25 «Про негайне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з загрозою для життя і здоров`я дитини, з сім`ї матері», а також затверджено відповідний висновок. Ухвалою Савранського районного суду від 13.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 15.04.2025. Ухвалою Савранського районного суду від 15.04.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 30.04.2025. В судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області - Бевзюк О.І. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд не відбирати у неї дитину та зазначила що вона перебуває в складних життєвих умовах. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Савранської селищної ради Одеської області Паламарчук Н.М. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні представник третьої особи, який не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову Служби у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області - Яроменко І.В. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що відповідачка [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.03.2014) (а.с.9). Відповідно до наказу служби у справах дітей Савранської селищної ради від 21.10.2024 року №01-09/37 [PERSON] , [INFO] взято на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах (а.с.10). Згідно з наказом від 13.02.2025 №01-09/4 Про передачу дитини, залишеної без батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] передано в сім`ю патронатного вихователя (а.с.11). Батько дитини [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районні Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.12). Відповідно до рішення №15.4 комісії з питань захисту прав дитини від 07.11.2024 попереджено [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] матір малолітнього [PERSON] , [INFO] про відповідальність за неналежне утримання та догляд за малолітнім сином та наголошено на тому, що в разі ухилення нею від виконання батьківських обов`язків буде порушено питання про відібрання від неї сина без позбавлення її батьківських прав або з позбавленням батьківських прав (а.с.13). Рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 15.11.2024 рішення виконавчого комітету від 15.11.2024 №13/22 Про стан виконання батьківських обов`язків [PERSON] відносно свого сина, остання попереджена про відповідальність за належне утримання та догляд за малолітнім сином та наголошено на тому, що в разі ухилення нею від виконання батьківських обов`язків буде порушено питання про відібрання від неї сина без позбавлення її батьківських прав або з позбавленням батьківських прав (а.с.14). Згідно повідомлення КУ "ЦНСП" Савранської селищної ради Одеської області про те що на обліку в КУ "ЦНСП" Савранської селищної ради перебуває сім`я [PERSON] , в якій виховується неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] . Сім`я перебуває в складних життєвих обставинах. 31.01.2025 під час здійснення соціального інспектування в будинку було холодно, антисанітарія, обмаль продуктів харчування. Мати [PERSON] схильна до вживання спиртних напоїв, бродяжництва та безвідповідального батьківства. Рекомендації соціальних фахівців ігнорує (а.с.15). З довідки-характеристики виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 10.02.2025 № 60 вбачається, що [PERSON] дійсно проживає [ADDRESS] , характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків, щодо малолітнього сина (а.с.16). Відповідно до довідки виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 10.02.2025 № 59, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять син [PERSON] , [INFO] (а.с.17). Згідно висновку оцінки потреб сім`ї [PERSON] не здатна задовольняти потреби сина, має низький рівень батьківського потенціалу, безвідповідальна, схильна до бродяжництва (а.с.18-19). З акта обстеження умов проживання задовільні, мати навела лад в будинку, поприбирала, побілила, попрала речі, привела в належний стан пічне опалення, закупила продукти харчування (а.с.20). Згідно до протоколу бесіди [PERSON] рекомендовано в термін до 07.11.2024 навести належний стан в помешканні, відремонтувати електропроводку, поладити пічне опалення, побілити, упорядкувати речі, придбати паливо та продукти харчування (а.с.21). Відповідно до протоколу бесіди з [PERSON] рекомендовано не вживати алкоголь, відповідально ставитися до виконання батьківських обов`язків, оформити пенсію по втраті годувальника (а.с.22). Згідно до протоколу бесіди від 05.11.2024, щодо повернення дитини в сім`ю матері [PERSON] буде розглянуте на засіданні комісії з питань захисту прав дитини яке відбудеться 07.11.2024 (а.с.23) Відповідно до листа начальника служби у справах дітей до т.в.о. начальника сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області М. Генову [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою [ADDRESS] , - мати малолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишила його за місцем постійного проживання без догляду і протягом п`яти днів не проявляла до нього батьківського піклування, при цьому не створивши належних умов в житловому будинку для його проживання. Крім того начальник служби у справах дітей О.І. Бевзюк просять порушити питання щодо притягнення матері дитини до відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків та порушення прав дитини, передбачених законодавством. Малолітній [PERSON] , [INFO] , переданий 29.10.2024 року до КНП «Савранська лікарня» Савранської селищної ради (а.с. 24). Згідно листа начальника Подільського РУП ВП№1 СПД№2 Максима Генова 27.11.2024 інспектором СЮП ВП Подільського РУП було здійснено виїзди за місцем мешкання громадянки [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] , задля встановлення всіх обставин та відібрання відповідного пояснення, але остання та її син за місцем проживання були відсутні. Неодноразово здійснювалися телефонні дзвінки на мобільний телефон останньої ( [NUMBER] ), але він постійно не в мережі. Також 27.11.2024 в ході телефонної розмови ([NUMBER]) з директором Концебівського ліцею громадянкою [PERSON] , остання пояснила, що малолітній [PERSON] відвідує навчальний заклад щоденно та не пропускає уроків. Враховуючи вищевикладене притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП тимчасово не представляється можливим. У разі встановлення місця перебування останньої одразу буде вирішено питання про притягнення її до адміністративної відповідальності. Звернули увагу на те, що жодних документів від служби у справах дітей Савранської селищної ради котрі б підтверджували той факт, що мати на протязі п?яти днів не проявляла до свого малолітнього сина батьківського піклування, а також не створила належних умов в житловому будинку для проживання свого сина (акт побутового обстеження) до СПД № 2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області не надходило. Враховуючи вищевикладене свідчить про те що, громадянка [PERSON] не дивиться за своїм малолітнім сином [PERSON] , а також може залишати його самого за місцем мешкання на тривалий термін попри те, що настав опалювальний сезон та у разі відсутності засобів опалення, а також враховуючи вік дитини, в будинку може бути занадто прохолодно, що може становити небезпеку для життя та здоров?я малолітнього [PERSON] просят негайно вжити всі відповідні міри за вищевикладеним повідомлення згідно чинного законодавства, а також вирішити питання про можливе тимчасове вилучення дитини з даної родини за для безпеки (а.с.25). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області щодо доцільності відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] з сім`ї матері без позбавлення її батьківських прав орган опіки та піклування вважає таке відібрання доцільним (а.с.27). Вказаний висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 13.02.2025 № 2/25 (а.с.26). З акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ( [PERSON] , [INFO] ) вбачається, зокрема, наступне. Дитина з 25.10.2024 року залишила матір`ю житловому будинку одна, без нагляду та засобів для проживання Зі слів дитини мати поїхала в с-ще [PERSON] . Зі слів сусідів мати залишала дитину, про те догляд за сином здійснював батько, який помер, у вересні поточного року. із-за відсутності фактичного догляду за дитиною залишити його одного в помешканні є дуже не безпечно, тому дитину передано до закладу охорони здоров`я (а.с.28-32). Допитаний в судовому засіданні як свідок староста Концебівського старостинського округу Савранської селищної ради Одеської області [PERSON] , [INFO] зазначив, що неодноразово приходив до домоволодіння відповідачки [PERSON] коли був головою села, не менше чотирьох разів на місяць, вона каялась говорила, що виправиться, але для цього нічого не зробила так і продовжувала вживати алкогольні напої. Коли став старостою почав рідше їздити до [PERSON]. Але постійно дзвонять сусіди, що вона в стані алкогольного сп`яніння. Будинок, в якому проживає відповідачка постійно безлад. Постійно зловживає алкогольними напоями та часто перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На неодноразові зауваження та рекомендації вона не реагувала. Після вилучення дитини від [PERSON] її поведінка не змінилась. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] [INFO] зазначила, що вона є депутатом та здійснює соціальний супровід, а також проживає з відповідачкою в одному селі. [PERSON] не цікавиться дитиною, коли дитину забрали до Савранської ЦРЛ вона жодного разу не цікавилася станом здоров`я дитини, навіть коли дитину влаштували в с. Слюсареве жодного разу там не була. Уже 6 місяців як у неї відібрали дитину в неї немає бажання повернути сина, так як для цього нічого неробе. Підтвердила, що відповідачка [PERSON] дійсно зловживає алкогольними напоями. За змістом частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. На підставі частини 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно зі статтею 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. За змістом пунктів 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини до розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327 цс 18). Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на встановлені обставини справи щодо поведінки відповідачки, а саме те, що вона зловживає алкогольними напоями, не займається вихованням дитини належними чином, не дбає повною мірою про здоров`я дитини, не дотримується належних соціально-побутових умов проживання дитини, профілактичні бесіди, перебування під соціальним супроводом з метою підвищення батьківського потенціалу, створення належних умов для проживання дитини результатів не дали, поведінка відповідачки є нестабільною, тому відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав є достатнім заходом впливу на матір. Отже, суд дійшов висновку, що [PERSON] , у порушення вимог статті 150 СК України, належним чином не виконує покладені на неї Конституцією України обов`язки щодо виховання та розвитку малолітнього [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що таке втручання держави в особисте життя відповідачки відповідає вимогам закону і має законну мету - захист інтересів дітей, їх емоційного здоров`я та моралі, тобто відповідає цілям, зазначеним у пункті 2 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Демократичне суспільство характеризується плюралізмом, терпимістю, широтою поглядів. Таким чином, держави мають позитивне зобов`язання із забезпечення процедурних гарантій від свавілля як умову обґрунтованості втручання в права, що захищаються статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щоб втручання було визнано «необхідним у демократичному суспільстві», воно повинно бути обґрунтовано «гострою соціальною необхідністю». Причини, що наводяться внутрішніми судами для обґрунтування оскаржених заходів, повинні бути достатніми і стосуватися справи. Відібрання дітей від матері без позбавлення батьківських прав є виправданим і пропорційним, оскільки цього потребують інтереси дітей, поведінка матері щодо якої свідчить про ризик неналежного їх виховання та виконання батьківських обов`язків, тому таке втручання є необхідним. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п.п.15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав"). Суд вважає необхідним роз`яснити [PERSON] , що відповідно до частини 3 статті 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей, суд за її заявою може постановити рішення про повернення дитини. Разом з тим, як встановлено частиною 4 статті 170 СК України та частиною 4 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини; при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. В силу частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 статті 184 СК України гарантовано, що розмір аліментів, стягнутих на дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 191 СК України суд ухвалює про присудження аліментів від дня пред`явлення позову. Датою подання позову є 04.03.2025. З огляду на зазначене, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки аліментів у розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] також підлягають задоволенню. Отже, з відповідачки підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2025 та до досягнення дитиною повноліття. В силу пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved