Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі відповідач), в якому просив: - визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером: 0522286100:01:001:0166, що розміщена за адресою [ADDRESS] ; - визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,3746 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим номером: 0522286100:01:001:0167, що розміщена за адресою [ADDRESS] . Позивач, [INFO] , обґрунтовує свій позов тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , а після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшлиа вищевказана земельні ділянки. За життя [PERSON] склала заповіт згідно якого заповіла все своє майно своєму сину позивачу. Позивач спадщину матері прийняв, оскільки вчасно подав до нотаріуса заяву відповідного змісту, але оформити спадщину не вдалося, оскільки позивачем нотаріусу не подано документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на вищевказані земельні ділянки. Ухвалою суду від 17.04.2025 відкрито провадження у справі та призначеноїї розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник у своїй письмовій заяві позов визнав та просив про розгляд без нього. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] позивача його батьками були [PERSON] та [PERSON] . З матеріалів спадкової справи №150/2016 вбачається, що 23.11.2012 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Скитківської сілської ради В.В.Парценко і за таким заповітом позивачу було заповідане все майно матері. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] матір позивача [PERSON] померла, а після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки площею 0.2500 га, з кадастровим номером 05222861100:01:001:0166 та площею 0.3746 га, з кадастровим номером 05222861100:01:001:0167, які розташована на за адресою [ADDRESS] , які належали їй на підставі рішення Скитківської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 15 жовтня 2012 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку» вирішено передати у власність [PERSON] земельні ділянки з визначення цільового призначення: 0.25 га- для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; 0.43 га для ведення особистого селянського господарства, що і підтверджується витягами із Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0500021312013 від 06.02.2013, №НВ-0500021412013 від 06.02.2013. Позивач прийняв спадщину матері шляхом подання нотаріусу протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини. Однак нотаріусом при оформленні отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, було відмовлено позивачу, у зв`язку із тим, що відомості про право власності спадкодавця відсутні, іншого визначеного законом порядку вирішити спір немає. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. В силу вимог\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Також, в силу припису ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд встановив, що позивач прийняв спадщину матері в силу вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки протягом шести місяців з дня її смерті, подав до нотаріуса заяву про прийняття його спадщини. До спадкової маси [PERSON] увійшли земельні ділянки площею 0.2500 га, з кадастровим номером 05222861100:01:001:0166 та площею 0.3746 га, з кадастровим номером 05222861100:01:001:0167, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Натомість при зверненні позивача до нотаріуса з метою оформлення спадщини йому було відмовлено, оскільки Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного рестру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №380573156, щодо об`єкта нерухомого майна за №380573631, №380573739 сформованих 29.05.2024 року, - відомості ті про права власності спадкодавця відсутні. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога: визнати за позивачем, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на земельну ділянку, площею 0.2500 га, з кадастровим номером 05222861100:01:001:0166 та право власності на земельну ділянку, площею 0.3746 га, з кадастровим номером 05222861100:01:001:0167, які розташовані за адресою [ADDRESS] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved