Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким стягнути зі [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 9952656 від 23.03.2023 року у розмірі 11490 грн., а також витрати зі сплати судового збору. Позовні вимоги мотивовано тим, що 23.03. 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9952656, відповідно до умов якого відповідачу надано грошові кошти, а в свою чергу [PERSON] зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін, встановлений кредитним договором. Кредитний договір у відповідності до вимог чинного законодавства був укладений в електронній формі. 26.06. 2023 року між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладено договір відступлення прав вимог № 99-МЛ, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора. Як вказав позивач, термін повернення кредиту в повному обсязі настав, а заборгованість у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27.12.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Позивачу направлялася копія ухвали про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження та про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, а також матеріали позовної заяви та додатки до неї. Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. 23.03.2023 року [PERSON] було заповнено анкету-заяву на кредит за № 9952656 про надання йому в кредит грошових коштів в сумі 3000 грн. Також у змісті анкети-заяви вказано складові частини сукупної вартості кредиту, а саме, комісія за надання кредиту в сумі 570 грн., що нараховується одноразово, а також проценти за користування кредитом, що нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 23.03.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , за допомогою одноразового ідентифікатора R 60989, підписано договір про споживчий кредит 9952656 (індивідуальна частина), за умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений пунктом 1.3 Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у пункті 1.2 Договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредитута проценти за користування кредитом. Згідно пункту 1.2 Договору сума кредиту становить 3000 грн. Пунктом 1.3 Договору передбачено, що кредит надається строком на 105 днів з 23.03.2023 року і складається із пільгового та поточного періодів. Відповідно до пункту 1.5 Договору загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 9570 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту (за весь строк кредитування) складає 12570 грн. Як вбачається з Додатку 1 до договору про споживчий кредит № 9952656 від 23.03.2023 року, яким є Графік платежів за Договором про споживчий кредит, у ньому зазначено суму кредиту в розмірі 3000 грн., проценти за користування кредитом в сумі 9000грн., комісія за надання кредиту в сумі 570грн., а загальна вартість кредиту складає 12570 грн. Додатком 2 до договору про споживчий кредит є Паспорт споживчого кредиту № 9952656, який містить інформацію щодо основних умов кредитування, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, про порядок повернення кредиту. Згідно довідки ТОВ «Мілоан» від 14.10.2024 року, [PERSON] ідентифікований ТОВ «Мілоан», договір підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором\~R 60989. Згідно платіжного доручення 96413762 від 23.03. 2023 року, ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти в сумі 3000 грн. на рахунок [PERSON] , у призначенні платежу вказано, кошти згідно договору 9952656. Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення, що надана ТОВ «Мілоан» за кредитним договором 9952656 зі [PERSON] , у ній відображено, у тому числі відомості про нарахування кредиту, комісії, процентів згідно пункту 1.5.2 договору, та згідно пунктів 1.6, 2.3.1.2 договору за період часу з 23.03.2023 року по 26.06.2023 року. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, якими є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (стаття 638 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (абзац другий частини другої статті 639 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронній формі визначені Законом України від 3 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (далі - Закон № 675-VIII). У статті 3 даного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону № 675-VIII встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір про споживчий кредит № 9952656 від 23.03.2023 року містить електронний підпис позичальника [PERSON] одноразовим ідентифікатором R 60989, що свідчить про укладення сторонами кредитного договору з додержанням встановленої законом письмової форми. При цьому, додатки до договору містять чітку інформацію щодо сукупної вартості кредиту, а саме щодо суми кредиту, суми одноразової комісії та процентів за користування кредитом, розмір якої і пред`явлений до стягнення за даним позовом. 26.06.2023 року між ТОВ «Мілоан» (Кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (Новий Кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги № 99-МЛ, за умовами якого кредитор передав новому кредитору належні йому права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників. Як вбачається з витягу з реєстру боржників до договору про відступлення прав вимог № 99-МЛ від 26.06.2023 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором 9952656, на суму 11490 грн. Згідно платіжної інструкції № 71827 від 26.06.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплатила ТОВ «Мілоан» грошові кошти за договором про відступлення прав вимог № 99-МЛ на загальну суму 1115408,23 грн. [PERSON] , підписавши кредитний договір, посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами. Даний правочин вчинено у формі, встановленій законом, він спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені кредитним договором, а саме надання кредитних коштів позичальнику на умовах зворотності, оплатності, строковості, в установленому законом порядку кредитний договір недійсним не визнаний, а тому створює відповідні права та обов`язки для сторін. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1049, частини першої статті 1048 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Оскільки кредитні кошти позичальнику надавалися з умовою повернення та сплати процентів за час користування кредитом в межах строку кредитування, що належним чином відповідачем не виконано, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія Кредит-Капітал» до [PERSON] законними і обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. З врахуванням того, що позовні вимоги задовольняються повністю, то з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору, що понесені останнім при подачі позову до суду.

Outcome: approved