Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

На розгляд суду надійшла позовна заява ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 13 червня 2024 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 13.06.2024-100000758. Відповідно до умов договору відповідач отримав суму кредиту у розмірі 6\~000,00 грн. строком на 98 днів. Згідно договору відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати відсотки фіксовану незмінну відсоткову ставку у розмірі 1,35% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Відсотки розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку. У зв`язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, станом на 18 вересня 2024 року за останнім рахується заборгованість в розмірі 14\~048,32 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5\~547,48 грн., заборгованості по процентах в розмірі 5\~500,84 грн., неустойка 3\~000,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Представник ТОВ «Споживчий центр» в позовній заяві клопотав про розгляд справи у відсутність сторони позивача. Також не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив щодо їх задоволення. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та наявні при ній докази дійшов висновку про задоволення позовних вимог за наступних обгрунтувань. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України,\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до статті 6 зазначеного Закону, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувала електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору,і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Судом встановлено, що 13 червня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] за допомогою веб-сайту було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 13.03.2024-100000758 строком на 98 дні. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор Е858, для підписання кредитного договору № 13.03.2024-100000758 від 13 червня 2024 року, паспорту кредиту та інших супутніх документів. Відповідно до квитанції № 2475062229 від 13 червня 2024 року, за допомогою системи LigPay, на виконання умов кредитного договору позивач здійснив переказ на картковий рахунок відповідача кредитних коштів в сумі 6\~000,00 грн. \~ \~ \~ \~Умовами договору передбачено сплату відсотків за користування кредитом (п. 8 договору). Відповідно до ст. 629 ЦК, України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом /ст. 525 ЦК України/. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. /ч. 2 ст. 615 ЦК України/. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Втім, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, тому станом на 18 вересня 2024 року за останнім рахується заборгованість в розмірі 14\~048,32 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5\~547,48 грн., заборгованості по процентах в розмірі 5\~500,84 грн., неустойка 3\~000,00 грн. чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Дослідивши наданий суду розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками в сукупності з іншими наданими суду доказами, суд вважає його належним доказом у справі, який доводить пред`явлену суму заборгованості, що становить 14\~048,32 грн., а тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. З огляду на те, що при матеріалах справи міститься платіжна інструкція від 24 березня 2025 року № СЦ000086819, якою підтверджено понесення позивачем витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду з цим позовом у розмірі 2\~422,40 грн., вказані кошти підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved