Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась в суд з позовом, у якому, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , [INFO] ; визначити [PERSON] безперешкодне спілкування та систематичні побачення з сином [PERSON] , [INFO] , у відсутності батька [PERSON] , поза місцем проживання дитини за адресою [ADDRESS] , з врахуванням наступного графіку: в перший та третій тиждень місяця з 12 год. 00 хв. суботи до 16 год. 00 хв. неділі; спільний відпочинок [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , під час другої половини зимових, весняних, літніх та осінніх канікул з правом виїзду на оздоровлення, відпочинок та екскурсії, в тому числі, за межі території України. Мотивувала позовні вимоги тим, що 16 червня 2001 року між сторонами укладено шлюб, який розірвано рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 серпня 2023 року. В період перебування подружжя у шлюбних стосунках, у них народилось п`ятеро дітей [PERSON] , [INFO] , який на момент звернення до суду є повнолітнім, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що з позивачем за адресою [ADDRESS] , проживають троє дітей, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , проживає окремо від батьків, а [PERSON] , [INFO] , проживає з відповідачем за адресою [ADDRESS] . Зауважила, що [PERSON] не віддає дитину матері, розлучив братів та сестер, не дозволяє проживати разом із ними і створює перешкоди метері у спілкуванні з сином. Вказала, що позивач відвідує дитину у навчальному закладі, однак [PERSON] неодноразово їй повідомляв, що боїться батька, оскільки він сваритиметься коли дізнається про їх зустрічі. Таким чином, син [PERSON] є наляканий, боїться батька, перебуває під постійним контролем та тиском останнього, що негативно впливає на психологічний стан здоров`я дитини. 25 вересня 2023 року позивач звернулась до органу опіки та піклування Пустомитівської міської ради із заявою про визначення днів і годин спілкування матері з дитиною для можливого досудового врегулювання спору, однак відповідач на засідання комісії не з`являвся та органом опіки і піклування Пустомитівської міської ради повідомлено про можливість вирішення вказаного питання у випадку звернення з позовом до суду. З огляду на вказане, просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою від 18 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 12 квітня 2024 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву. 25 квітня 2024 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та надання дозволу на виїзд дитини у супроводі матері за межі території України. Крім цього, просила витребувати в Служби у справах дітей Пустомитівської міської ради, як органу опіки та піклування, письмовий висновок про визначення способу участі матері [PERSON] у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , [INFO] . Вказала, що викладені у позовній заяві обставини не відповідають дійсності, оскільки позивач при виїзді 11 березня 2022 року з доньками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та сином [PERSON] , [INFO] , за межі території України, залишила сина [PERSON] , [INFO] , на утриманні батька. 03.08.2022 року позивач повернулась на Батьківщину та 03.11.2022 року без відома [PERSON] забрала з дому [PERSON] , [INFO] , переїхавши мешкати до своєї мами [PERSON] . Решта дітей залишись проживати із батьком [PERSON] . Враховуючи вік [PERSON] , [INFO] , а також те, що дитина в цей час перебувала на грудному годуванні, батько був змушений передати сина мамі, а враховуючи те, що донька [PERSON] , [INFO] , має сильний емоційний зв`язок з наймолодшою дитиною, остання за деякий час попросила її завезти до братика. Вказала, що після спілкування матері з дітьми, останні ставлять питання про події, причини та обставини розлучення батьків, формуючи власну думку під впливом [PERSON] , яка налаштовує дітей проти батька. Крім цього, надання позивачу дозволу на спільний відпочинок з сином [PERSON] , [INFO] , під час другої половини зимових, весняних, літніх та осінніх канікул з правом виїзду на оздоровлення, відпочинок та екскурсії за межі території України, [PERSON] зможе вивезти дитину в будь-яку іноземну країну на невизначений час, чим фактично позбавить [PERSON] виконання батьківських обов`язків. 27 травня 2024 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою від 03 червня 2024 року розгляд справи відкладено на 10 год 20 хв. 21 жовтня 2024 року у зв`язку із неявкою сторін. 15 жовтня 2024 року від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні якого відмовлено ухвалою від 17 жовтня 2024 року. Судове засідання 21 жовтня 2024 року не відбулось у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Розгляд справи відкладено на 11 год. 20 хв. 20 січня 2025 року. 31 грудня 2024 року та 15 січня 2025 року від представника відповідача [PERSON] надійшли клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні яких відмовлено ухвалою від 15 січня 2025 року. 16 січня 2025 року представником позивача [PERSON] подано клопотання про долучення до матеріалів цивільної справи відповіді начальника ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 08 листопада 2024 року і витребування в служби у справах дітей та сім`ї Пустомитівської міської ради висновку щодо способу участі матері [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 20 січня 2025 року витребувано в служби у справах дітей та сім`ї Пустомитівської міської ради висновок щодо способу участі матері [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] . Уповноважено сторону позивача на отримання вказаних вище доказів. 27 січня 2025 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, згідно мотивів якого вказала, що відповідачем невірно трактуються позовні вимоги в частині можливості виїзду матері з сином на відпочинок за кордон, оскільки у таких визначено час та тривалість перебування матері з сином на відпочинку, що обмежено виключно тривалістю канікул, які є в навчальному семестрі. 11 березня 2025 року Пустомитівською міською радою, як органом опіки та піклування, подано висновок щодо розв`язання спору про участь матері у вихованні сина. 24 березня 2025 року представником позивача [PERSON] подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно мотивів якої просила врахувати зміну прізвища позивача з « [PERSON] » на « [PERSON] », а також просила уточнити позовні вимоги з врахуванням висновку служби у справах дітей та сім`ї Пустомитівської міської ради щодо розв`язання спору про участь матері у вихованні сина. Протокольною ухвалою від 24 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні 28 квітня 2025 року представник [PERSON] , з думкою якої погодилась [PERSON] , позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним письмово та просили такі задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним письмово та просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Служби у справах дітей Пустомитівської міської ради, як органу опіки та піклування, [PERSON] надав пояснення аналогічні викладеним у висновку щодо розв`язання спору про участь матері у вихованні сина та просив позовні вимоги задовольнити. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 28.04.2025 року, є дата складення повного судового рішення 08.05.2025 року. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 червня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 22 липня 2005 року Франківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, який розірвано рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 серпня 2023 року, що не заперечується сторонами. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 22 травня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , виданого 15 березня 2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , виданого 24 червня 2016 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, серії [NUMBER] , виданого 17 листопада 2020 року Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів), встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З характеристики № 7 від 31 січня 2023 року вбачається, що позивач характеризується з позитивної сторони. Як вбачається з відповіді Виконавчого комітету Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області № 02-12/1757 від 26 жовтня 2023 року, Пустомитівська міська рада Львівського району Львівської області, як орган опіки та піклування, рекомендувала [PERSON] звернутись з позовом до суду, оскільки [PERSON] ігнорує участь в засіданні комісії, у зв`язку із чим неможливо заслухати думку малолітнього [PERSON] для вирішення питання про визначення днів і годин для спілкування та участі матері у вихованні сина. Із долучених представником відповідача [PERSON] довідок вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається грі на гітарі, відвідує секцію з футболу та навчається у Наварійському ліцеї Пустомитівської міської ради Львівського району Львівської області. З висновку щодо розв`язання спору про участь матері у вихованні сина встановлено, що Пустомитівська міська ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначити [PERSON] спосіб участі у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення порядку побачень, без присутності батька дитини [PERSON] , та поза межами проживання дитини за адресою [ADDRESS] , а саме: в перший і третій тиждень місяця з 12 год. 00 хв. суботи до 16 год. 00 хв. неділі; всі державні та релігійні свята, визначені, як вихідні дні, іменини і дні народження дитини, матері, братів та сестер, інших родичів, в канікулярний період та інші робочі дні - за попередньою домовленістю з [PERSON] . Спілкування [PERSON] з сином [PERSON] в телефонному режимі по буднях в період з 18 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. У разі погіршення стану здоров`я дитини [PERSON] , його хвороби, [PERSON] в телефонному режимі інформує [PERSON] . [PERSON] не створювати перешкоди у побаченні та спілкуванні матері з сином. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Зі змісту приписів ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України). Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. В силу вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дитини покладаються на обох батьків, кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Так, ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Таким чином, суд частково погоджується із запропонованим позивачем порядком побачення та її участі у вихованні дитини та приходить до висновку, що [PERSON] слід зобов`язати не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні та вихованні сина [PERSON] , [INFO] ; визначити [PERSON] безперешкодне спілкування та систематичні побачення з сином [PERSON] , [INFO] , у відсутності батька [PERSON] , поза місцем проживання дитини за адресою [ADDRESS] , з врахуванням наступного графіку: в перший та третій тиждень місяця з 12 год. 00 хв. суботи до 16 год. 00 хв. неділі; спільний відпочинок [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , під час другої половини зимових, весняних, літніх та осінніх канікул з правом виїзду на оздоровлення, відпочинок та екскурсії. Водночас, ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п.п. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. З огляду на вказане, порядок виїзду дитини, яка не досягла 16-річного віку, за кордон можливий у випадку нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі. Доказів на підтвердження ненадання відповідачем згоди на перетин малолітнім [PERSON] державного кордону України суду не надано, а тому в цій частині вимоги є передчасними. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, позовні вимоги частково знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому такі слід задовольнити частково, зобов`язати відповідача не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні та побаченні з сином [PERSON] , [INFO] ; визначити [PERSON] безперешкодне спілкування та систематичні побачення з сином [PERSON] , [INFO] , у відсутності батька [PERSON] , поза місцем проживання дитини за адресою [ADDRESS] , з врахуванням наступного графіку: в перший та третій тиждень місяця з 12 год. 00 хв. суботи до 16 год. 00 хв. неділі; спільний відпочинок [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] , під час другої половини зимових, весняних, літніх та осінніх канікул з правом виїзду на оздоровлення, відпочинок та екскурсії. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1211 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: partial