Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-13 00:00:00

28.08.2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму боргу у розмірі 30 750 грн. 00 коп. також просить стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у розмірі 3 028 грн. 00 коп., а також витрати на правову допомогу у розмірі 9 000 грн. 00 коп. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 25.07.2023 року ТОВ «Качай Гроші», первісний кредитор) та відповідачка уклали Кредитний договір № 00-8887236, за умовами якого позичальник отримала кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту на суму 10 000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом. У подальшому право вимоги до боржника від ТОВ «Качай Гроші» перейшло до ТОВ «Факторинг Партнерс» на підставі укладеного 10.04.2024 договору факторингу № 1-10042024. Відповідно до реєстру боржників за Договору факторингу № 1-10042024 до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки у сумі 30 750 грн. 00 коп. з яких: 10 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 20 250 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 500 грн. 00 коп. - заборгованість за комісіями. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 24.01.2025 року заяву [PERSON] задоволено. Скасовано заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 грудня 2024 року. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження призначено підготовче судове засідання. 14.02.2025 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідачки, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що відповідачка ніколи не укладала договору із позивачем на отримання коштів. Довідка, видана ТОВ «Платежі Онлайн», про підтвердження переказу грошових коштів, на яку Позивач посилається як на доказ надання відповідачці кредиту, не містить даних щодо найменування одержувача коштів та належності зазначеної картки Відповідачці. У [PERSON] ніколи не було жодних правовідносин із ТОВ «Качай Гроші» (остання ніколи не вступала з останнім у правовідносини. Позивачем в позві не вірно зазначено адресу відповідачки, вона не користується ЕЦП. Зважаючи на викладене, вважає, що Позивачем не доведено належними доказами факту передачі первісним кредитором відповідачці кредитних коштів, а тому в задоволенні позову слід відмовити. 20.02.2025 року представницею позивача подано до суду відповідь на відзив, в якому вона зазначила, що факт ідентифікації Відповідачки підтверджується Довідкою про ідентифікацію. Згідно даної довідки на номер телефону Відповідачки було направлено одноразовий ідентифікатор, яким і було підписано договір. Крім того, Відповідачка не заперечує, що всі відомості, вказані в Заявці-Анкеті є коректними, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, реквізити банківської картки, тощо. Крім того, Ідентифікація здійснювалася в ІТС, яке належить первісному кредитору і він гарантував дійсність вимоги при відступленні прав вимоги по даному кредиту. Будь-яких доказів того, що персональні дані Відповідачки (паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків, номер телефону, банківська картка) були використані для укладення Договору від її імені, Відповідачкою не надані. Матеріали справи не містять та Відповідачкою не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності укладеного кредитного договору, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню сторін, не надано. Відповідачка вказує лише на недоведеність факту перерахування їй кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. Матеріали справи містять докази сплати грошових коштів Клієнтом Фактору до Договору факторингу, а також Акт приймання-передачі реєстру боржників та сам реєстр боржників, а також витяг з даного реєстру, складений для зручності сприйняття інформації та пошуку боржника в реєстрі. Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід від ТОВ «Качай Гроші» до ТОВ «Факторинг Партнерс» прав вимоги за кредитним договором, укладеним з Відповідачкою. Спеціальним законодавством України прямо визначені можливості позивача (як небанківської фінансової установи), як включати до тексту кредитних договорів із споживачами (яким є і Відповідачка) умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від Відповідачки. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 20.02.2025 року заяву представника відповідачки [PERSON] - [PERSON] ( [INFO] ) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (vkz.court.gov.ua) - задоволено. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18.03.2025 року заяву представниці позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» - Левицької Алли Валентинівни ( [INFO] ) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (vkz.court.gov.ua) - задоволено частково. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 19.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 09.04.2025 року заяву представниці позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» - Левицької Алли Валентинівни ( [INFO] ) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (vkz.court.gov.ua) - задоволено частково. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 30.04.2025 року в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 07.05.2025 року в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Пояснив, що відповідачкою 25.07.2023 року та первісним кредитором ТОВ «Качай Гроші» було укладено Договір кредитної лінії, у відповідності до якого відповідачка отримала від первісного кредитора грошові кошти в розмірі 10 000 грн. 00 коп., однак в подальшому взяті на себе зобов`язання відповідачка належним чином не виконувала, чим порушила умови укладеного Договору кредитної лінії. В подальшому право вимоги первісного кредитора до позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло на підставі укладеного договору факторингу. Відповідачка укладала договорі з первісним кредитором в електронній формі, що відповідає нормам чиновного законодавства, а отже цей договір є чинним. Для укладення договору відповідачкою було надано всі необхідні персональні дані, у зв`язку з чим її особу було ідентифіковано. Оскільки у відповідачки за укладеним Договором кредитної лінії наявна заборгованість, позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» вимушене звернутися до суду з даним позовом. Представник відповідачки в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на необґрунтованість позову. Пояснив, що відповідача не укладала будь-яких кредитних договорів, і не підписувала їх, вона взагалі не має електронно-цифрового підпису, як стверджує в позові позивач. Договір на який посилається представник позивача не є укладеним, а копії доказів, які представником позивача додано до позову на обґрунтування позовних вимог є недопустимими. Будь-яких грошових коштів від позивача відповідачка не отримувала. Вважає, о жодних правових підстав для стягнення з відповідачки передбачених позовом коштів не має. Банківська картка на яку посилається представник позивача в позові відповідачці не належить, відповідачка напевно стала жертвою шахраїв. Просив відмовити в задоволенні позов в повному обсязі, оскільки представником позивача не підтверджено належними і допустимими доказами факту переходу до нього права вимоги від первісного кредитора. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Перевіривши та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні обставини. 25.07.2023 року між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КАЧАН ГРОШІ" та [PERSON] укладено Договір кредитної лінії № 00- 8887236 (далі - Договір). За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно Договору, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії Договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб.телефону Відповідача, про що свідчить п. 8 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п.1.1. п.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальнику кредит у національній валюті у вигляді Кредитної лінії на умовах, передбачених Кредитним договором, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Кредитним договором. Пунктом 1.2. Договору передбачена сума кредитного ліміту, яка складає: 10 000,00 грн. Згідно з п. 1.8. Договору, строк дії цього Договору визначається з урахуванням того, що Договір набирає юридичної сили з дати підписання обома Сторонами та діє до дати, визначеної цим Договором, а в частині виконання Сторонами прийнятих зобов`язань - до їх повного виконання Позичальником, а саме: сплатою Кредитодавцю процентів за фактичний період користування Кредитом, неустойки при наявності та поверненням суми Кредиту в порядку визначеному Договором. Відповідно до п.2 Договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту Позичальника, емітовану банком України. (Номер картки Відповідач особисто зазначає в Кредитному договорі). Пунктом 3.1. Договору, розрахунок процентів за користування Кредитом здійснюється за період з дати перерахування коштів Кредиту з поточного рахунку Кредитодавця на платіжну картку Позичальника до Дня повернення Кредиту протягом дії кредитної лінії. У випадку невиконання зобов`язання по поверненню Заборгованості у вказаний в п.1.3. Договору строк, проценти нараховуються і за період прострочення з моменту виникнення такої прострочки. Згідно з п. 3.4. Сторони погоджуються, що проценти нараховані після закінчення строку Кредиту визначеного Договором, є процентами, що нараховуються за неправомірне користування грошовими коштами в розуміння ч.2. ст. 625 Цивільного кодексу України. Пунктом 7.10 Договору сторонами узгоджено, що Договір діє протягом строку на який відбулося оформлення Кредиту (з урахуванням пролонгацій цього Кредиту), а у випадку не виконання прийнятих Позичальником на себе грошових зобов`язань - до моменту повного виконання грошових зобов`язань за Договором, крім випадків припинення його дії за згодою Сторін, відповідно до Договору чи Закону. У будь якому разі щодо непогашеної Позичальником заборгованості Договір діє до повного погашення заборгованості. Відповідно до п.п.7.2. Договору, позичальник підтверджує, що йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, вказана в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.01 р., ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ознайомлений з Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ», повністю їх розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, повний текст яких розміщений на сайті hyyps://kachay.com.ua/. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором. Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст. ст. 641, 644 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту. Згідно ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позивач стверджує, що Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 10.04.2024 було укладено договір № 1-10042024 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КАЧАЙ ГРОШІ" відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 00-8887236. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 00-8887236. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (стаття 1049 ЦК України). Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Не виконуючи належним чином зобов`язання за договором, відповідачка порушив зазначені норми законодавства та умови договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №00-8887236 від 25.07.2023 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день звернення до суду з позовом відповідно до розрахунку заборгованості, становить 30750,00 гри, з яких: заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10000,00 грн., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 20250,00 грн., заборгованості за комісіями - 500,00 грн. Однак, як встановлено судом, Відповідно до п.2 Договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку на карту Позичальника, емітовану банком України. (Номер картки Відповідач особисто зазначає в Кредитному договорі). Отже, виходячи з наведених умов договорів, передумовою надання кредиту, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок клієнта є його заява із зазначенням банківського карткового рахунку, на який товариство має перерахувати необхідні позичальнику кошти. Позивач стверджував, що враховуючи, що ТОВ «Качай Гроші» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, відповідна операція була здійснена ТОВ «Платежі Онлайн» на підставі укладеного між сторонами договору. Даний договір є частиною господарської діяльності товариства. Дана обставина підтверджується листом ТОВ «Платежі Онлайн», відповідно до якого 25.07.2023 року було перераховано грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. на картку № [NUMBER] . Банк картки отримувача: PRIVAT BANK. У свою чергу, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року по справі № 755/2284/16-ц. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Разом із тим, суд вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів відповідачці. У свою чергу, слід зазначити, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до вимог ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Додані до позовної заяви роздруковані розрахунки заборгованості за договорами, не є належними доказами надання відповідачу кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.05.2020 року по справі №219/1704/17. Окрім цього, матеріали справи не містять доказів належності банківського рахунку, який зазначений у договорах, безпосередньо відповідачці, що позбавляє можливості суд перевірити не тільки факт перерахування коштів на відповідні рахунки, зазначені у договорах або у заявах про надання кредиту, а також встановити кінцевого отримувача коштів за укладеними договорами. Під час судового розгляду представник позивача заявляла клопотання про витребування у Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» про інформації, чи видавалась [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] . [INFO] ) кредитна картка № [NUMBER] ; докази зарахування на картку № [NUMBER] кредитних коштів у сумі 10 400,00 грн., які 25.07.2023 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки по [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) за номером картки № [NUMBER] за період із 25.07.2023 по 30.07.2023 р.; ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки [NUMBER] , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової куртки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] за період з 25.07.2023 по 30.07.2023; інформацію чи знаходиться номер телефону [NUMBER] в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Однак в задоволенні вказаних клопотань судом відмовлено у зв`язку з тим, що при вирішенні клопотання представника позивача про витребування доказів слід прийняти до уваги, що представник позивача не надав достатніх доказів щодо підтверджень вжиття всіх заходів для отримання таких доказів у позасудовому порядку, наявності перешкод у отриманні доказів без застосування повноважень суду. Суд вважав клопотання представника позивача безпідставним, оскільки представником позивача не доведено наявність правових і фактичних підстав для витребування доказів. Зважаючи на викладене, у зв`язку з не доведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов вищенаведеного договору, а також фактичного користування відповідачкою кредитними коштами, належності банківських рахунків відповідачці, відсутні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості у заявленому в позові розмірі, а отже у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed