Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

[PERSON] , зацікавлена особа Теплицька сіська рада Болградського району Одеської області звернувся до суду з заявою в якій просить: - встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] фактично прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; - встановити факт належності\~\~ [PERSON] , яка померла [INFO] державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №470404, виданого Веселокутською сільською Радою народних депутатів Арцизького району Одеської області 30.05.2001 року, на підставі рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Веселокутської сільської Ради народних депутатів Арцизького району Одеської області від 03.05.2001 року №61, акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №28, виданого на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 6,0874 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області (колишньої Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120480500:01:001:0614. Короткий зміст та обгрунтування заяви Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його вступу в управління та володіння спадковим майном, що залишилося після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Даний факт заявнику необхідно для прийняття спадщини на земельну ділянку, оскільки державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П. у вчиненні\~нотаріальної дії\~з видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом було\~відмовленоз підстав, що відсутній факт його постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а іншим шляхом встановити необхідний факт неможливо. Крім того, заявник просить встановити факт належності померлій матері державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №470404, виданого Веселокутською сільською Радою народних депутатів Арцизького району Одеської області 30.05.2001 року, на підставі рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Веселокутської сільської Ради народних депутатів Арцизького району Одеської області від 03.05.2001 року №61, акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №28, оскільки в вказаному правовстановлюючому документі наявна помилка в написанні ім`я матері, замість вірного « [PERSON] », зазначено « [PERSON] », що є перешкодою для оформлення спадкових прав. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.10.2024 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Представник заявника в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, не заперечує проти задоволення заяви. Згідно ч.3\~ст.211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~рішення суду повинно ґрунтуватись за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 07.06.2001 року, актовий запис №8. Факт споріднення заявника [PERSON] та спадкодавця [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.02.2018 року, актовий запис №174, в якому в графі мати зазначено [PERSON] . 28.12.1990 року мати заявника [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00020508937 від 07.07.2018 року. Після смерті матері заявника залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 6,0874 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області (колишньої Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120480500:01:001:0614, яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №470404, виданого Веселокутською сільською Радою народних депутатів Арцизького району Одеської області 30.05.2001 року, на підставі рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Веселокутської сільської Ради народних депутатів Арцизького району Одеської області від 03.05.2001 року №61, акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №28. З метою оформлення спадкових прав заявник [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом звернулася до державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І.П., проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом заявнику було відмовлено з тих підстав, що відсутній факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.10.2018 року №1888/02-14. Згідно ч.1\~ст.15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу\~Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо відкриття та прийняття спадщини. Враховуючи, що спірні правовідносини виникли щодо спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вони регулюються нормами ЦК УРСР. Згідно ст.525 ЦК УРСР, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст.17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає (ч.1 ст.17\~ЦК УРСР). Частиною 1\~статті 293 ЦПК України\~передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. За змістом ч.2 ст.315\~ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.п.4, 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного\~Кодексу\~застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до п. 2\~постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни за№7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно ст.548 ЦК УРСР\~для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР\~діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном та (або) подання нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.553 ЦК УРСР). Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст.549 цього Кодексу). Відповідно до ст.ст.548,\~549,\~554 ЦК УРСР\~для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець є таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. При цьому, на відміну від чинного\~ЦК України, норми\~ЦК УРСР\~не містили положень про те, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженоїнаказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, (чинної, на час існування спірних правовідносин) свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. В даному випадку підтверджуючим фактом вступу [PERSON] в управління та володіння спадковим майном після смерті матері [PERSON] являються докази, які були досліджені у судовому засіданні, а саме: -довідкою Веселокутського Старостинського округу Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області від 06.06.2024 року №03-07/49 з якої вбачається, що мати заявника [PERSON] на день смерті згідно запису в по господарській книзі №2 с.Веселий Кут (02-8), особистий рахунок № [NUMBER] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; -епікризом №6329 КПН «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради, з якого вбачається, що мати заявника [PERSON] з 05.11.2000 року по 13.11.2000 рік перебувала на лікуванні у КПН «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня»; -довідкою Базар`янської сільської ради Татарбунарського району Одеської області №443 від 27.04.2016 року про те, що мати заявника [PERSON] на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , але не була зареєстрована; -довідкою Веселокутського Старостинського округу Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області від 05.06.2024 року №03-07/46 в якій зазначено, що заявник [PERSON] в період з 08.06.2001 року по 08.12.2001 року постійно приїздив до с.Веселий Кут, Болградського (Арцизький) району, Одеської області, доглядав за будинком матері [PERSON] , який розташований за адресою: [ADDRESS] , утримував будинок, сплачував комунальні послуги, користувався речами, предметами домашнього вжитку покійної матері; -актом опитування свідків\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які підтвердили факт, що [PERSON] в період з 08.06.2001 року по 08.12.2001 року постійно приїздив до с.Веселий Кут, Болградського (Арцизький) району, Одеської області, доглядав за будинком матері [PERSON] , який розташований за адресою: [ADDRESS] , утримував будинок, сплачував комунальні послуги, користувався речами, предметами домашнього вжитку матері; -довідкою Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 08.04.2024 року №02-32/68 про те, що заявник [PERSON] проводив поховання матері [PERSON] , на день її смерті проживали разом та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . \~ Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є врегулювання заявником юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення юридичного факту, що [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодацю. З копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №470404, виданого Веселокутською сільською Радою народних депутатів Арцизького району Одеської області 30.05.2001 року, на підставі рішення 13 сесії ХХІІІ скликання Веселокутської сільської Ради народних депутатів Арцизького району Одеської області від 03.05.2001 року №61, акт зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №28, рішення Веселокутської сільської Ради народних депутатів Арцизького району Одеської області від 03.05.2001 року №64-ХХІІІ (додаток 6), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-9935732362024 від 03.04.2024 року встановлено, що [PERSON] за життя була власницею земельної ділянки площею 6,0874 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Теплицької сільської ради Болградського району Одеської області (колишньої Веселокутської сільської ради Арцизького району Одеської області), надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120480500:01:001:0614. Проте, у вищевказаному правовстановлюючому документі, невірно зазначено ім`я власника, а саме помилково зазначено « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] », тобто розбіжності в написанні імя виникла внаслідок помилки, що є перешкодою для оформлення спадщини після смерті матері заявником. Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст.386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.6 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно п.1 цієї ж\~постанови Пленуму ВСУ\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З огляду на встановлені факти, суд вважає, що заява [PERSON] в цій частині підлягає задоволенню, оскільки факт належності його померлій матері [PERSON] вищевказаного правовстановлюючого документу повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а встановлення цього факту має юридичне значення для заявника, оскільки без його встановлення останній позбавлений можливості оформити свої спадкові права. На підставі викладеного,

Outcome: approved