Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; \~ \~ \~ \~земельну ділянку площею 0,2284 га, передану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5122086900:02:001:0035; \~ \~ \~ \~земельну ділянку площею 1,8423 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122086900:01:001:0783; \~ \~ \~ \~земельну ділянку площею 0,2155 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122086900:01:002:1559. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №315/02-14 від 03 квітня 2024 року їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки заява про відмову від прийняття спадщини за заповітом від [PERSON] , який її фактично прийняв у зв`язку з фактичним проживанням зі спадкодавцем, надійшла 21 березня 2024 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 жовтня 2024 року відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. Судом було\~встановлено,\~що [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району за №746_1 особового рахунку, що також підтверджено довідкою №21, виданою 03 січня 2025 року КП «Ізмаїльське МБТІ». Відповідно до\~свідоцтва про\~смертьсерії [NUMBER] , виданого 19 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 79739704 від 17 січня 2025 року, наданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється мати [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 09 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського районного управління юстиції Одеської області. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] що підтверджено довідкою №170 від 02 березня 2024 року старости Утконосівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Крім цього встановлено, що [PERSON] належить: - 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] на підставі запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району за №746_1 особового рахунку, що також підтверджено довідкою №21, виданою 03 січня 2025 року КП «Ізмаїльське МБТІ»; - \~ \~ \~ \~земельна ділянка площею 0,2284 га, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5122086900:02:001:0035 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №894036 від 18 грудня 2009 року; - \~ \~ \~ \~земельна ділянка площею 1,8423 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122086900:01:001:0783 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД №011787 від 23 лютого 2005 року; - \~ \~ \~ \~земельна ділянка площею 0,2155 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122086900:01:002:1559 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД №011787 від 23 лютого 2005 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно до ч. 2 ст. 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до заповіту від 26 квітня 2017 року, посвідченого секретарем Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Кірвас І.Ю., зареєстрованого в реєстрі за № 42, [PERSON] заповіла усе своє майно [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76130666 від 07 березня 2024 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., заповіт [PERSON] від 26 квітня 2017 року, зареєстрований за № 42, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Особи, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку, відсутні. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] що підтверджено довідкою №34 від 18 січня 2024 року старости Утконосівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено відповідною заявою від 28 лютого 2024 року у спадковій справі №58/2024. Крім цього, встановлено що [PERSON] на спадщину після смерті [PERSON] не претендує, крім того надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно після смерті [PERSON] за [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Оскільки спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , спадкування повинно здійснюватися за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 14 вересня 2021 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою №34 від 18 січня 2024 року старости Утконосівського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Веліксар Т.І. №315/02-14 від 03 квітня 2024 року їй було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки заява про відмову від прийняття спадщини за заповітом від [PERSON] , який її фактично прийняв у зв`язку з фактичним проживанням зі спадкодавцем, надійшла 21 березня 2024 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання\~права власності\~на спадкове\~майнота право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved