Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

У лютому 2025 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь 59\~445,51\~грн. відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою, а також вартість послуг експерта у розмірі 4\~061,20грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 24.09.2024 року о 15 год. 20 хв., в м.\~Вишгород, вул.\~Набережна,\~24 [PERSON] керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-Daewoo» д.н.з. [NUMBER] , скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб марки «ВАЗ\~21103», д.н.з.\~ [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 19 жовтня 2023 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124 КУпАП. На момент ДТП відповідач не мав чинного полісу обов`язкового страхування. З метою встановлення розміру шкоди, МТСБУ залучило оцінююча, яким виконано звіт №\~510 від 23.10.2023 року про оцінку автомобіля «ВАЗ 21103», д.н.з.\~ [NUMBER] . Згідно даного звіту матеріального збитку, завдано власнику автомобіля ВАЗ 21203, д.н.з.\~ [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 84\~462,00грн. Позивачем на виконання ст.\~41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі довідки №\~1 від 07.11.2023 року та Наказу №\~4./19443 від 08.11.2023 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, прийняв рішення про відшкодування шкоди потерпілій в загальному розмірі 59\~445,51грн. МТСБУ здійснено регламентну виплату у розмірі 59\~445,51\~грн. на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 04 жовтня 2023 року від [PERSON] , що підтверджується платіжною інструкцією №\~977685 від 10 листопада 2023 року. Крім того, вартість послуг оцінювача, склала 4\~061,20\~грн., що підтверджується платіжними інструкціями №\~977201 від 27 жовтня 2023 року та №\~979371 від 18 грудня 2023 року. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.02.2025 року відкрито спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.\~13 ЦПК України,\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за звернення\~особи,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим кодексом\~випадках.\~Статтею 12 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.\~4 ст.\~82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.\~6 ст.\~82 ЦПК України). Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 19.10.2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124 КУпАП. Відповідно до змісту вказаної постанови, [PERSON] , 24.09.2024 року о 15 год. 20 хв., в м.\~Вишгород, вул.\~Набережна,\~24 керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-Daewoo» д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «Opel», д.н.з.\~ [NUMBER] (належить [PERSON] , [INFO] ), після чого останній відкинуло на припаркований на узбіччі автомобіль марки ВАЗ, д.н.з.\~ [NUMBER] (належить [PERSON] , [INFO] ). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди всі транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим [PERSON] порушив вимоги п.\~13.1\~ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.\~124 КУпАП. МТСБУ здійснено регламентну виплату у розмірі 59\~445,51 грн. на підставі заяви про виплату страхового відшкодування від 04 жовтня 2023 року від [PERSON] , що підтверджується платіжною інструкцією №\~977685 від 10 листопада 2023 року. З метою встановлення розміру шкоди, МТСБУ залучило оцінщик ФОП [PERSON] , яким виконано звіт №\~510 від 23.10.2023 року про оцінку автомобіля «ВАЗ 21103», д.н.з.\~ [NUMBER] , вартість послуг якого склала 4\~061,20грн., що підтверджується платіжними інструкціями №\~977201 від 27 жовтня 2023 року та №\~979371 від 18 грудня 2023 року. Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП, яка сталася 24.09.2024 року о 15 год. 20 хв., в м.\~Вишгород, вул.\~Набережна,\~24 за участю останнього застрахована не була. На час розгляду справи відповідачем не надано доказів відшкодування шкоди у добровільному порядку. Таким чином, між сторонами виник спір щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, у порядку страхового відшкодування. Частиною 2 статті\~1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ч.\~1 ст.\~1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судам цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №\~6 від 27 березня 1992 року роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно зі ст.\~979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.\~993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Отже, відповідно до ст.\~27 Закону України\~«Про страхування» та ст.\~993\~Цивільного кодексуУкраїни до страхувальника, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ст.\~1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1191 Цивільного кодексу\~України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч.\~3 ст.\~11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. На підставі п.\~22.1 ст.22Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до п.\~41.1 ст.\~41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно п.\~38.2.1 ст.\~38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов, зокрема, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.\~27 Постанови Пленуму ВСУ №\~14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтовані та таким, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.\~1 ст.\~141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у виді судового збору. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved