Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив стягнути з останнього на його користь заборгованість за договором позики, оформлену борговою розпискою від 31.08.2024, в розмірі 27\~300,00 грн. Ухвалою суду від 08 січня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Від позивача у судове засідання надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання з розгляду даної справи повторно не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся за місцем реєстрації проживання і від нього не надходила заява про розгляд справи за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 265, 281, 282 ЦПК України, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.08.2024 позивач (позикодавець) позичив відповідачу (позичальнику) грошову суму в розмірі 27\~300,00 грн, що підтверджується борговою розпискою від 31.08.2024, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві грошові кошти у термін до 30.11.2024 частинами. Відповідач позичені кошти позивачу не повернув, що підтверджується матеріалами позову та фактом знаходження оригіналу боргової розписки у позивача. Доказів протилежного відповідач суду не надала. Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Крім цього, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за борговою розпискою слід задовольнити у повному обсязі та відповідно до ст. 141 ЦПК України розподілити судові витрати, зокрема з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені судові витрати - судовий збір в розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved