Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

У липні 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Марин-Фінанс»\~ звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з вказаним позовом. В обґрунтування вимог зазначав, що між [PERSON] укладено з АТ «Кредобанк» кредитний договір № CL-217336. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на дату позову заборгованість за кредитним договором складає 163 610,41 грн., у тому числі: строкове тіло 65014,21 грн., прострочене тіло 28967,47 грн., строкові відсотки 10739,95 грн., прострочені відсотки 58888,78 грн. 08 листопада 2023 року у правовідносинах за вказаною заборгованістю здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Кредобанк» на ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» на підставі договору факторингу. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого\~ наявна заборгованість у сумі 163 610,41 грн. Ухвалою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2024 року справу передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда. Ухвалою судді від 25 листопада 2024 року прийнято до розгляду матеріли справи, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 03 лютого 2025 року представником ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» подано клопотання про заміну найменування, обґрунтоване тим, що назву позивача з ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум Фінанс». Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно, належним чином. Станом на день розгляду справи будь-яких заяв, клопотань чи відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за відсутності заперечень позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом установлено, що між [PERSON] укладено з АТ «Кредобанк» кредитний договір № CL-217336. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. АТ «Кредобанк» виконало своє зобов`язання за договором та надало відповідачеві грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на дату позову заборгованість за кредитним договором складає 163 610,41 грн., у тому числі: строкове тіло 65014,21 грн., прострочене тіло 28967,47 грн., строкові відсотки 10739,95 грн, прострочені відсотки 58888,78 грн. 08 листопада 2023 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Марин-Фінанс» укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого право грошової вимоги з урахуванням реєстру боржників до договору факторингу та витяг з якого надано позивачем\~ до відповідача за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Марин-Фінанс». Таким чином, матеріали справи свідчать про існування між сторонами спору щодо належного виконання відповідачем умов кредитного договору, існування заборгованості, яка заявлена до стягнення з відповідача. Частинами 1, 2, 3, 4 та пунктом 4 ч. 5 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. За змістом ч. 1 ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу у строк (термін), встановлений у зобов`язанні. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, ураховуючи вимоги частини другої статті 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в будь-яких час. Із наданого суду кредитного договору, інших матеріалів справи вбачається, що відповідач отримала у АТ «Кредобанк» кредит, взяла на себе зобов`язання погашати кредит, сплачувати нараховані проценти за користування грошовими коштами та інші обов`язкові платежі періодичними платежами. Як установлено при розгляді справи, банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав відповідачеві кредит, перерахувавши грошові кошти на рахунок. Відповідач своїх зобов`язань за вищеозначеним кредитним договором належно не виконує, як наслідок допустила прострочення погашення чергових платежів, які призвели до виникнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача складає 163 610,41 грн. Обставин, які б давали підстави сумніватись у розрахунку розміру заборгованості, його арифметичній вірності та логічності судом не здобуто. 08 листопада 2023 року АТ «Кредобанк» право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором відступило ТОВ «ФК «Марин-Фінанс», яке змінило назву на ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс». Враховуючи наведене, а також те, що заборгованість перед ТОВ «ФК «Аксіліум Фінанс» по кредитному договору добровільно не погашена, така заборгованість підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. Також, відповідно до договору про надання правничої допомоги, акту наданих послуг, ордеру, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю позивачем понесено витрати на професійну правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. Згідно з платіжною інструкцією за подання до суду вказаного\~ позову, позивачем сплачено судовий збір. Враховуючи наведене, а також положення ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені позивачем у зв`язку зі зверненням до суду з зазначеним позовом зокрема 2422, 40 грн. судового збору та 6 000,00 грн. витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved