Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

У грудні 2024 року представниця АТ КБ «ПриватБанк» звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором. Як вказує представниця позивача, 19 листопада 2020 року [PERSON] власноручно на планшеті підписала Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови: кредит у виді відновлювальної кредитної лінії до 50000,00 грн; строк кредитування 12 місяців з пролонгацією; процента ставка 42,00% річних; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00%. Відповідачка отримала кредитну картку № [NUMBER] зі строком дії до 09/24. Представниця позивача зазначає, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах кредитного ліміту. У порушення умов кредитування відповідачка не виконує належним чином зобов`язання, в результаті чого станом на 17 листопада 2024 року виникла заборгованість в сумі 49043,47 грн, яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту 38898,13 грн, та заборгованості за простроченими відсотками 10145,34 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, представниця позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. 17 січня 2025 року ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області постановлено передати матеріали цивільної справи за підсудністю до Полтавського районного суду Полтавської області. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 13 лютого 2025 року постановлено передати матеріали цивільної справи за підсудністю до Решетилівського районного суду Полтавської області. 11 березня 2025 року дана справа надійшла до Решетилівського районного суду Полтавської області. Ухвалою судді від 21 березня 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 08 травня 2025 року. У судове засідання 08 травня 2025 року учасники судового процесу не з`явилися. У позовній заяві представниця позивача просила розглядати справу за відсутності їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 2-7). Відповідачка у судове засідання 08 травня 2025 року не з`явилася, до початку судового засідання подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а. с. 85). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Фактичні обставини справи, установлені судом Судом установлено, що 19 листопада 2020 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом підписання відповідачкою Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг було укладено кредитний договір (далі Договір) (а.с. 27-30). Договором були\~передбачені наступні\~умови кредитування:\~кредит у\~виді відновлювальної\~кредитної лінії\~до 50000,00\~грн;\~строк кредитування\~ 12\~місяців з\~пролонгацією;\~ процента\~ставка \~42,00%\~річних; проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 60,00% річних. Спосіб надання кредиту безготівковим шляхом. Відповідно до довідки Приватбанк про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір б/н), 19 листопада 2020 року установлено кредитний ліміт в розмірі 0,00 грн; 30 листопада 2020 року кредитний ліміт збільшено до 40000,00 грн (а.с. 25). Відповідачці [PERSON] на підставі Договору було видано кредитну картку: № [NUMBER] , дата відкриття 19 листопада 2020 року, терміном дії до 09/24 (а.с. 26). Відповідно до виписки по картковому рахунку [PERSON] , остання користувалася наданою карткою, знімаючи готівкові кошти, здійснюючи покупки та перекази тощо (а.с. 23-24). Згідно з наданим банком розрахунком, у відповідачки\~ [PERSON] за вказаним Договором станом на\~17\~листопада 2024\~року виникла\~заборгованість \~в сумі\~49043,47\~грн,\~яка складається\~з наступного:\~заборгованості за\~тілом кредиту\~ 38898,13\~грн,\~та заборгованості\~за відсотками\~ 10145,34\~грн (а.с. 20-22). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином судом установлено, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 19 листопада 2020 року укладено Договір, із запропонованими умовами [PERSON] ознайомилася та погодилася з ними, їй було надано кредит у виді відновлювальної кредитної лінії. Відповідачка користувалася кредитними коштами. Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з\~повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в сумі 38898,13 грн, що становить заборгованість за тілом кредиту. Окрім того умовами кредитного договору установлена процента ставка для карти «Універсальна», виданій відповідачці у розмірі 42,00% річних. Отже, вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі 10145,34 грн також підлягають задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб. Таким чином, з огляду на вищезазначене суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 49043,47 грн, яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту 38898,13 грн та заборгованості за простроченими відсотками 10145,34 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Заяву про визнання позову [PERSON] подала до початку розгляду справи по суті. З платіжної інструкції № BOJ68B4506 від 28 листопада 2024 року установлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,00 грн (а.с. 1). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 48). У зв`язку із визнанням відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову за ставками, передбаченими ст. 4 Закону України «Про судовий збір». З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 50 відсотків, що становить 1211,20 грн на користь позивача. На підставі ст. 526, 527, 530, 549, 551, 611, 612, 625, 633, 634, 1054, 1056-1 ЦК України,

Outcome: approved