Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Цей позов подано у рамках розгляду кримінального провадження № 12018030000000478 за ч.3 ст. 286 Кримінального кодексу України відносно [PERSON] . Кримінальне провадження розглянуто судом з ухваленням вироку. Відповідно до ухвали Волинського апеляційного суду від 12.09.2024 вирок Любешівського районного суду Волинської області від 19.03.2024 щодо цивільних позовів скасовано та призначено у цій частині новий розгляд у суді першої інстанції у порядку цивільного судочинства. Свій позов позивачі мотивують тим, що обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 12018030000000478 від 07.10.2018 встановлено, що 07.10.2018 близько 00 год 40 хв на автодорозі Т0308 сполученням Любешів-Любомль неподалік с. Цир Любешівського району, відбулося зіткнення автомобіля Мерседес Спрінтер, реєстраційний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] з мотоциклом Скайбайк TRX 200, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] та пасажир мотоцикла [PERSON] загинули на місці пригоди, водій автомобіля Мерседес Спрінтер [PERSON] госпіталізований у нейрохірургічне відділення ЛМКЛ, пасажир автомобіля [PERSON] госпіталізований у Любешівську ЦРЛ. У зв`язку з тим, в результаті смерті [PERSON] родині було завдано матеріальні збитки та моральні страждання. Доказами матеріальної шкоди у вигляді витрат на поховання вони надали на стадії дослідження доказів і вони приєднані до матеріалів справи. На підставі викладеного позивачі просять суд: стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] матеріальну шкоду, завдану вчиненим [PERSON] кримінальним правопорушенням у розмірі 19950,00 гривень, у відповідності до Страхового полісу № АМ/6525931 від 02.10.2018 з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Стягнути з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] моральні збитки, завдані вчиненим [PERSON] кримінальним правопорушенням, у розмірі 800 000,00 гривень, [PERSON] моральні збитки, завдані вчиненим [PERSON] кримінальним правопорушенням у розмірі 800 000,00 гривень, [PERSON] моральні збитки, завдані вчиненим [PERSON] кримінальним правопорушенням, у розмірі 1000 000,00 гривень, - в межах страхового ліміту - у відповідності до Страхового полісу № АМ/6525931 від 02.10.2018 з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральні збитки, завдані вчиненим [PERSON] кримінальним правопорушенням у розмірі 800 000,00 гривень, які не покриті лімітом страхової відповідальності у відповідності до Страхового полісу № АМ/6525931 від 02.10.2018 з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральні збитки, завдані вчиненим [PERSON] кримінальним правопорушенням у розмірі 800 000,00 гривень, які не покриті лімітом страхової відповідальності у відповідності до Страхового полісу № АМ/6525931 від 02.10.2018 з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральні збитки, завдані вчиненим [PERSON] кримінальним правопорушенням у розмірі 1000 000,00 гривень, які не покриті лімітом страхової відповідальності у відповідності до Страхового полісу № АМ/6525931 від 02.10.2018 з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні витрати, пов`язані з оплатою поховання та інших похоронних обрядів у розмірі 19950,00 гривень, які не покриті лімітом страхової відповідальності у відповідності до Страхового полісу № АМ/6525931 від 02.10.2018 з обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача [PERSON] - судові витрати, пов`язані з оплатою послуг з правової/правничої допомоги адвоката Лавренчука О.В., як представника потерпілих і цивільних позивачів у розмірі 70 000,00 гривень. Ухвалою судді від 25.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження (а.с.31). Представник відповідача ПрАТ «УПСК» Нелин Т.М. 11.11.2024 подала до суду відзив, в якому зазначила, що вони не приймали рішення про виплату чи відмову у здійсненні страхового відшкодування, оскільки позивачі не подавали до страхової компанії заяв, необхідних для прийняття вмотивованого рішення. Крім того, матеріали справи теж не містять доказу подання позивачами таких заяв, що свідчить про порушення цими особами законодавчо визначеного порядку отримання страхового відшкодування. Також зазначають, що за умови відсутності інших осіб, що мають право на отримання від ПрАТ «УПСК» відшкодування моральної шкоди, загальний розмір відшкодування моральної шкоди, на який може претендувати [PERSON] за полісом АМ/6525931 складає 44 676,00 гривень. Зазначили, що вимоги [PERSON] щодо відшкодування витрат на поховання у сумі 19950,00 гривень являються обґрунтованими. На підставі викладеного просить суд цивільні позови [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до ПрАТ «УПСК» залишити без задоволення (а.с.48-57). Ухвалою суду від 25.11.2024 клопотання представника позивачів Лавренчука О.В. про відкладення підготовчого судового засідання задоволено. Продовжено строк проведення підготовчого розгляду справи на 30 днів та відкладено розгляд справи (а.с.72-73). Ухвалою суду від 23.12.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено до розгляду в судовому засіданні (а.с.87-88). Ухвалою суду від 28.01.2025 позовну заяву (уточнена) представника позивачів - адвоката Лавренчука О.В. у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди та моральних збитків, завданих кримінальним правопорушенням - повернуто особі, яка її подала (а.с.107-108) Ухвалою суду від 28.01.2025 судове засідання у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування матеріальної шкоди та моральних збитків, завданих кримінальним правопорушенням - відкладено та визнано явку позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у призначене судове засідання та у всі наступні судові засідання - обов`язковою (а.с.109-110). Ухвалою суду від 04.03.2025 відкладено розгляд справи (а.с.123-124). Відповідач [PERSON] та представник відповідача ПрАТ «УПСК» у призначене судове засідання повторно не з`явились, будучи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи (а.с.143-144). Причини своєї неявки суду не повідомили, клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи до початку розгляду справи від відповідачів не надходило. Відзив на позовну заяву відповідач [PERSON] до суду не подав. З урахуванням наведеного, на підставі ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідачів. Представник позивачів Лавренчук О.В. у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги до ПрАТ «УПСК» та [PERSON] в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Усно уточнив позовні вимоги, зокрема в частині стягнення солідарно з відповідачів на користь [PERSON] - судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг з правової/правничої допомоги адвоката Лавренчука О.В., як представника потерпілих і цивільних позивачів, та просив стягнути замість розміру 70 000,00 гривень - 26500,00 гривень, оскільки ці питання частково вирішено апеляційним судом під час розгляду кримінального провадження. Також до початку судових дебатів заявив, що витрати на правничу допомогу [PERSON] в розмірі 10 000,00 гривень будуть подані ним протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні, кожна зокрема, підтримали позицію їх представника в судовому засіданні та заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Звернули увагу, що внаслідок загибелі їх близької людини (сина та брата відповідно) вони зазнали значних моральних страждань, внаслідок чого погіршився їх психологічний стан та фізичний стан здоров`я, ритм життя. На запитання позивач [PERSON] додатково відповіла, що вона понесла витрати на поховання брата в розмірі 19950,00 гривень. Суд, вислухавши доводи учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, доходить такого висновку. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). З копії вироку Любешівського районного суду Волинської області від 19.03.2024 вбачається, що 07.10.2018, близько 00 год 40 хв, [PERSON] , керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись автодорогою Т-0308 сполученням «Любомль-Любешів» зі сторони смт Любешів в напрямку м. Любомль Волинської області, за 2,8 км від повороту до с. Цир, Любешівського району Волинської області, проявив безпечність та неуважність під час руху, перед початком виконання маневру виїзду на зустрічну смугу руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху та при виникненні небезпеки для руху - мотоцикла марки «SKYBIKE TRX200», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що рухався у зустрічному напрямку, якого він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, а продовжив рух, в результаті чого допустив зіткнення з мотоциклом марки «SKYBIKE TRX200», реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажир мотоцикла марки «SKYBIKE TRX200» реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , згідно висновку судово-медичної експертизи № 116 А, від 22.11.2018, отримав тілесні ушкодження, які утворились внаслідок травмуючої дії значної інтенсивності тупих предметів (крім дрібних різаних ран лівої кисті, які виникли в результаті травмуючої дії гострих ріжучих предметів (не виключається, що осколків скла) у невизначено короткий проміжок часу до настання смерті [PERSON] (а.с.8-21). Ухвалою Волинського апеляційного суду від 12.09.2024 вирок Любешівського районного суду Волинської області від 19.03.2024 щодо обвинуваченого [PERSON] змінено та виключено із його мотивувальної частини вказівку суду про порушення обвинуваченим [PERSON] п.п. 2.3 (б, д); 10.1; 12.1; 12.2 ПДР, як таких, що перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали. Стягнуто з обвинуваченого [PERSON] на користь потерпілого [PERSON] 7500,00 гривень та на користь потерпілої [PERSON] 33500,00 гривень витрат на правничу допомогу. Цей ж вирок суду в частині вирішення цивільних позовів скасовано та призначено у цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок суду - залишено без змін (а.с.22-28). Як встановлено судом, дану ухвалу Волинського апеляційного суду від 12.09.2024 постановою Верховного суду від 01.04.2025 залишено без змін. Як вбачається з копії товарного чеку № 22 від 07.10.2018 витрати на поховання становлять 19950,00 гривень (а.с.179). Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно із ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Цивільно-правова відповідальність власників наземного транспортного засобу застрахована в ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», що не заперечується сторонами, підтверджується Полісом №АМ/6525931 від 02.10.2018 (а.с.20, зворот). До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2014. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно вказаного Закону є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 3, 5 Закону). Згідно із ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. При цьому у даній статті не встановлено межі відшкодування таких витрат. Пунктом 27.4 ст. 27 Закону №1961-IV встановлено, що страховик (ПрАТ «УПСК») здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (ПрАТ «УПСК») документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Порядок оформлення розрахункових документів при проведенні розрахункових операцій за готівку в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265). При цьому законодавчо визначено випадки звільнення продавця від обов`язкового надання покупцю складених за встановленою формою фіскальних чеків, надрукованих реєстратором розрахункових операцій, або розрахункових квитанцій, заповнених вручну. Водночас п. 15 ст. 3 Закону № 265 передбачено, що чеки, накладні та інші письмові документи, які засвідчують передачу права власності на товари (послуги) від продавця до покупця, повинні видаватись покупцю таких товарів (послуг) на його вимогу. Тобто такі документи видаються за вимогою покупця. Таким чином, оформлення розрахункових операцій з використанням товарних чеків у випадках, передбачених Законом № 265, є належним доказом понесення цих витрат. З урахуванням наведеного, суд вважає, що поданий позивачем товарний чек № 22 від 07.10.2018 про понесені витрати на поховання померлого в розмірі 19950,00 гривень, є належним і допустимим доказом, а тому дані витрати підлягають стягненню з ПрАТ «УПСК», що в мотивувальній частині свого відзиву і не заперечує представник відповідача. У ст. 22 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 23 цього Закону такою шкодою є шкода, пов`язана із смертю потерпілого. [PERSON] загинув внаслідок ДТП, що підтверджується копією вироку Любешівського районного суду Волинської області від 19.03.2024 (а.с.8-21). Відповідно до ч.ч.2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 ЦК України, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України). Відтак, незалежно від вини фізичної особи, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника. Суд вважає, що у зв`язку із загибеллю [PERSON] позивачу [PERSON] , як матері, заподіяно моральну шкоду, яку слід стягнути з відповідача ПрАТ «УПСК». Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. У відповідності до п.27.3 ст. 27 цього Закону страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Згідно із ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. ДТП відбулася 07.10.2018, розмір мінімальної заробітної плати на цей момент становив 3 723,00 гривні. Загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди становить 44 676,00 гривень, а тому встановлено, що внаслідок загибелі [PERSON] його мати [PERSON] зазнала шкоду на вказану суму. Враховуючи вищевикладене, слід стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в користь [PERSON] моральну шкоду в порядку страхового відшкодування у розмірі 44676,00 гривень. Разом з тим, вимоги позивачів про стягнення з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», зокрема, на користь [PERSON] моральних збитків у розмірі 800 000,00 гривень, [PERSON] моральних збитків у розмірі 800 000,00 гривень, [PERSON] моральних збитків у розмірі 1 000 000,00 гривень не підлягають до задоволення за недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц міститься висновок про те, що «визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення». Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з відповідача, суд також враховує, що пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020 по справі № 752/17832/14-ц також наголосила, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, §62, 12.07.2007). Вирішуючи питання про розмір завданої позивачам моральної шкоди, суд бере до уваги, що позивачам загибеллю їх сина та брата відповідно завдані душевні страждання, пов`язані з незворотною втратою рідної людини. Враховуючи ту обставину, що смерть сина [PERSON] та брата [PERSON] і [PERSON] настала від дії джерела підвищеної небезпеки у зв`язку з порушенням відповідачем [PERSON] Правил дорожнього руху, крім того, позивачі втратили рідну людину, що дійсно завдало їм моральної шкоди, виходячи з вимог розумності, виваженості та справедливості, оцінює моральні страждання позивачів; [PERSON] у розмірі 200 000,00 гривень; [PERSON] у розмірі 200 000,00 гривень; [PERSON] у розмірі 400 000,00 гривень, які слід стягнути з відповідача [PERSON] . Разом з тим, вимога про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальних витрат, пов`язаних з оплатою витрат на поховання та інших похоронних обрядів у розмірі 19950,00 гривень до задоволення не підлягає за недоведеністю позовних вимог. При цьому, суд враховує, що позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона понесла витрати на поховання брата в розмірі 19950,00 гривень, ці обставини об`єктивно стверджуються й копією товарного чеку № 22 від 07.10.2018. При цьому судом у цьому рішенні встановлено, що ці витрати підлягають стягненню з іншого відповідача - ПрАТ «УПСК». Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Що стосується вимоги позивача про стягнення солідарно з цивільних відповідачів на користь [PERSON] судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг правової/правничої допомоги адвоката Лавренчука О.В., суд вважає, що у її задоволенні слід відмовити з таких підстав. Приписами ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються з: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів. Статтею 137 ЦПК України врегульовано питання витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі. Отже, процесуальні витрати у зв`язку зі здійсненням кримінального провадження та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у зв`язку з вирішенням цивільного позову є різними правовими поняттями. Питання стягнення з відповідачів на користь позивача [PERSON] судових витрат, пов`язаних з оплатою послуг правової/правничої допомоги адвоката Лавренчука О.В., вже були вирішені ухвалою Волинського апеляційного суду від 12.09.2024, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 01.04.2025. Враховуючи ці обставини, місцевий суд, розглядаючи цивільну справу, не може вирішувати питання процесуальних витрат у зв`язку зі здійсненням кримінального провадження, які раніше були вирішені судами вищестоящих інстанцій під час розгляду кримінального провадження. З урахуванням наведеного, позов необхідно задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивачі при подачі позову про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування звільнені від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача ПрАТ «УПСК» підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 1 211,20 гривень - відносно позовних вимог [PERSON] та 446,76 гривень (44676,00*10000,00/1000000,00) - відносно позовних вимог [PERSON] , а всього в загальному розмірі 1657,96 гривень. Крім того, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в загальному розмірі 8000,00 гривень: відносно позовних вимог [PERSON] - 2000,00 гривень (200000,00*8000,00/800000,00), [PERSON] - 2000,00 гривень (200000,00*8000,00/800000,00) та [PERSON] - 4000,00 гривень (400000,00*10000,00/1000000,00). На підставі наведеного,

Outcome: partial