overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

До Ленінського районного суду м. Харкова 07.04.2025 надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обгрунтування заяви зазначено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 28 листопада 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 520. Від шлюбу є син, [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені у серпні 2016 року, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, у кожного окремий бюджет. Позивач зазначає, що примирення та спільне життя з відповідачем неможливе, оскільки втрачено почуття кохання та взаємоповаги. Позивач просила розглядати справу у її відсутності, при цьому позов підтримала. Відповідач надав заяву про слухання справи у його відсутність, при цьому проти задоволення позову не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 28 листопада 2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 520, прізвища сторін після укладення шлюбу: [PERSON] та [PERSON] . У сторін від шлюбу є син, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються з 2016р., спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, відновлення сімейних відносин неможливо. При таких обставинах суд вважає, що родина існує формально, подальше спільне життя подружжя у законному шлюбі і збереження родини неможливо, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Спір про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали її чоловіку [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідачі надали заяви, згідно яких просять слухати справу без їх участі, позов визнають, заперечень не мають. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] чоловік позивачки, якому на праві власності належали: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) площею 0,2496 га (кадастровий номер 6122681000:04:001:0242), яка знаходиться у [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0836 га (кадастровий номер 6122681000:04:001:0243), яка знаходиться у селі Сировари Тернопільського району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2820 га (кадастровий номер 6122681000:04:001:0244), яка знаходиться у селі Сировари Тернопільського району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,4969 га (кадастровий номер 6122681000:05:001:0079), яка знаходиться у селі Яцківці Тернопільського району Тернопільської області. Позивачка проживала зі спадкодавцем до його смерті, прийняла спадщину та звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено, спадщину прийняли інші спадкоємці, які не бажають спадкувати, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інші спадкоємці:\~відповідачі по\~справі дочки спадкодавця [PERSON] та [PERSON] претензій на спадкове майно не мають про що надали письмові заяви. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали її бабі [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено. Відповідачка надала заяву, згідно якої просить слухати справу без її участі, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] баба позивачки, якій на праві власності належали: земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,2001 га (кадастровий номер 6122686000:01:001:1494), яка знаходиться у селі Млинівці Тернопільського району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,1669 га (кадастровий номер 6122686000:02:001:0223), яка знаходиться в у селі Млинівці Тернопільського району Тернопільської області; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,3500 га (кадастровий номер 6122686000:02:001:0222), яка знаходиться в у селі Млинівці Тернопільського району Тернопільської області. Позивач проживала зі спадкодавцем до її смерті, прийняла спадщину та звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право на спадщину в судовому порядку. Інший спадкоємець мати позивача [PERSON] , відповідач у справі своєчасно від спадщини не відмовилася, однак претензій на частку у спадщині не має про що надала суду письмову заяву. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

позивач [PERSON] , в інтересах неповнолітньої дочки [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за її неповнолітньою дочкою, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належала [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що дитина є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідачі надали заяву, згідно якої просять слухати справу без їх участі, позов визнають, заперечень не мають. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] батько неповнолітньої [PERSON] та чоловік [PERSON] , якому на праві власності належали: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,2823 га, кадастровий номер (6122688400:01:001:0136), площею 0,4054 га, кадастровий номер (6122688400:01:001:0137), площею 0,2057 га, кадастровий номер (6122688400:01:001:0138), які розташовані на території Ренівської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області. Неповнолітня [PERSON] прийняла спадщину в силу ч.4 ст.1268 ЦК України, в свою чергу відповідачі діти спадкодавця претензій на частку у вказаному спадковому майні не мають. Позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що неповнолітня донька спадкодавця є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса, інші особи претензій на спадок не мають, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок, який належав [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] батько позивача, якому на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, до складу якого згідно технічної документації входять: А-1 житловий будинок, а-1 прибудова, а1 сходи, а2-1 прибудова (загальна площа 118,5 м.кв., житлова площа 61,6 м.кв.), Б сарай, В сарай, Г гараж, [ADDRESS] огорожа, [ADDRESS] . На випадок смерті [PERSON] розпорядився належним йому майном, склавши 25 вересня 1996 року заповіт, згідно якого заповів належне йому майно позивачці. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1964 р., визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивачка проживала спільно зі спадкодавцем, вступила в управління спадковим майном, отже прийняла спадщину. Позивачка звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивачка є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Враховуючи, що для складання повного рішення суду необхідний значний час, суд вважає можливим відповідно до статті 259 Цивільного процесуального кодексу України оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачки, про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони на даний час не проживають разом, шлюбні відносини припинено, шлюб існує формально. В порядку ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (без виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої із сторін про інше. Вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 10.12.2022 р. (а.с.6). Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Однак відносини між подружжям погіршились і сторони не бажають проживати разом у шлюбі з наведених позивачкою підстав. Будь-яких стосунків вже не підтримують. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. \~ \~ \~ \~Так, в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, оскільки сторони перебувають у конфліктних відносинах, між ними відсутня взаємоповага і довіра, відбуваються численні сварки. \~ \~ \~ \~Крім того, у порядку, визначеному ч.1 ст.141 ЦПК України, на користь позивача з відповідачки підлягає стягненню сплачений судовий збір. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Представник психіатричного закладу КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про примусову госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги [PERSON] .. Заява мотивована тим, що вказана особа страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого вона становить небезпеку для себе та оточуючих. Її лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано параноїдну шизофренію, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом, у такому стані вона не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] , та її представник в судовому засіданні заперечували щодо госпіталізації [PERSON] в стаціонар, не уточнюючи підстав. Інші учасники судового провадження не заперечували проти задоволення заяви про госпіталізацію хворої. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 09.05.2025 р. [PERSON] була доставлена в КНП «ХОЗзНПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 12.05.2025 р. встановила наявність у неї параноїдної шизофренії,\~безперервного типу\~перебігу зі\~стабільним дефектом,та прийшла до висновку про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар, оскільки внаслідок захворювання вона становить небезпеку для себе та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 12.05.2025 р., медичною картою стаціонарного хворого №3779 від 09.05.2025 р.. Таким чином, заяву слід задовольнити . Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~03 травня 2018 року між Акцівонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-407-004563-18-980, у відповідності до умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. 25 липня 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвен Інвест Україна»), було укладено договір Факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги за кредитними договорами ТОВ «Свеа Фінанс», у тому числі і за кредитним договором № С-407-004563-18-980. \~ \~ \~ \~Представник позивача зазначає, що відповідач, отримавши кредит, умови договору не виконує, та має прострочену заборгованість в розмірі 20955,95 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом 8347,05 грн.; заборгованості за відсотками 12608,90 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Свеа Фінанс» судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи сповіщений в установленому законом порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що 03 травня 2018 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем на підставі ст.1054 ЦК України, кредитного договору № С-407-004563-18-980, встановлені договірні відносини, згідно умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. \~ \~ \~ \~25 липня 2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (попередня назва «Росвен Інвест Україна»), було укладено договір Факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» відступило свої права вимоги за кредитними договорами ТОВ «Свеа Фінанс», у тому числі і за кредитним договором № С-407-004563-18-980. Однак, відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав та має прострочену заборгованість в сумі 20955,95 грн., яка складається із заборгованості за основним боргом 8347,05 грн.; заборгованості за відсотками 12608,90 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов`язання у строк, що є порушенням зобов`язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст. 141 ЦПК України, покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат 2422,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, відклавши складення повного тексту на 5 днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

В лютому 2025 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 17 жовтня 2015 року вона уклала шлюб з [PERSON] . [INFO] у них народився син [PERSON] . Не зважаючи на це, позивач не бажає жити однією сім`єю з [PERSON] , збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та просить задовольнити його. [PERSON] не з`явився у судове засідання та подав заяву (а.с.29-31), в якій він визнає позов та просить суд розглянути цивільну справу в його відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 17 жовтня 2015 року [PERSON] уклала з [PERSON] шлюб, зареєстрований у ВДРАЦС Славутського МРУЮ у Хмельницькій області, про що був складений відповідний актовий запис №304. Після укладення шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 жовтня 2015 року (а.с.7). [INFO] у сторін народився син [PERSON] . Це підтверджується копією повторного свідоцтва про народження від 3 лютого 2023 року (а.с.17). Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення» та главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Встановлено, що ні позивач, ні [PERSON] не бажають жити однією сім`єю. Вони не мають жодного наміру вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Примушування їх до шлюбу не допускається. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та відповідачем, належить розірвати.

Outcome: approved