Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 11 лютого 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до Богуславського районного суду Київської області з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити [NUMBER] у АТ "ТАСкомбанк") суму заборгованості за: кредитним договором № 014-RO-82-108652966 від 08 жовтня 2021 року в розмірі 43 697 (сорок три тисячі шістсот дев`яносто сім) гривень 86 копійок, а також судові витрати по справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 жовтня 2021 року [PERSON] уклала з AT «Райффайзен Банк» кредитний договір № 014-RO-82-108652966. Відповідач [PERSON] уклавши 08.10.2021 з AT «Райффайзен Банк» кредитний договір №014-RO-82-108652966 та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, порушила свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості. 24.07.2024 між AT «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір відступлення права вимоги №114/2-72, відповідно до умов якого, AT «Райффайзен Банк» відступило позивачу право грошової вимоги до\~ боржників, вказаними у Реєстрі боржників, в тому числі до відповідача. Ухвалою Богуславського районного суду від 17.02.2025 відкрито провадження у даній цивільній справі та ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність. Представник відповідачки Ящук Л.А. в судовому засіданні просив позов ТОВ «ФК Європейська агенція\~ з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості залишити без задоволення, посилаючись на те, що позивачем на підтвердження своїх вимог суду не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів укладення між AT «Райффайзен Банк» та відповідачкою [PERSON] кредитного договору в електронній формі. Натомість на підтвердження факту укладення кредитного договору позивачем до позовної заяви додано копію Заяви-Договір про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-108652966 від 08.10.2021, яка була підписана кваліфікованим підписом уповноважених осіб АТ «Райффайзен Банк» та електронним підписом Грабовець С.С.: 619237 [NUMBER] . Однак, позивачем не надано жодних доказів укладення між банком та клієнтом відповідачкою [PERSON] договору про використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису при укладанні кредитного договору. [PERSON] не висловлювала свою згоду на укладення такого договору з використанням мобільного додатку та доступу до електронних інформаційних ресурсів, задля чого отримала відповідний електронний ключ та електронний підпис, відповідач\~ у вказаній Заяві-Договорі про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-108652966 від 08.10.2021. У справі відсутні докази, що відповідачу було згенеровано ключову пару з особистим електронним ключем та відповідним йому відкритим ключем. Тобто, відсутні докази проведення ідентифікації та верифікації відповідача при підписанні договору електронним підписом відповідно до вимог чинного законодавства, а тому договір кредитування на котрий посилався позивач не може вважатися таким, що був укладений у електронній формі. Крім того,\~ додані до позовної заяви Додаткова угода №1 від 14.02.2023 до Заяви-Договору про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-108652966 від 08.10.2021 та Додаткова угода №1 від 21.07.2023 до Заяви-Договору про відкриття Поточного рахунку та надання Кредиту «Кредит готівкою» до Кредитного договору № 014-RO-82-108652966 від 08.10.2021 підписані власноручними підписами уповноважених осіб АТ «Райффайзен Банк» та електронним підписом [PERSON] , що суперечить вимогам ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Разом з тим, [PERSON] заперечує факт підписання електронним підписом кредитного договору між нею та АТ «Райффайзен Банк», а також Додаткових угод до вказаного кредитного договору. [PERSON] не підтверджує підписання нею електронним підписом Паспорта споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», копія якого додана до позовної заяви. Крім того, розрахунок заборгованості на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу. Інших доказів на підтвердження існування заборгованості, зокрема виписки за картковим рахунком відповідача, відкритим в AT «Райффайзен Банк», суду надано не було. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідачки, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997«Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом встановлено, що АТ "Райффайзен Банк" та [PERSON] 08 жовтня 2021 року підписали Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-108652966, підписанням якого позичальник підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. Зазначений договір підписаний [PERSON] електронним підписом: [NUMBER] . На підставі вказаного договору банк надав позичальнику суму кредиту у розмірі 28 095,73 грн. строком на 72 місяці, з фіксованою процентною ставкою 41,90% річних (а.с.7-9). Позивачем долучено до матеріалів позовної заяви Паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою» у якому зазначені умови кредитування за програмою «Кредит готівкою». Зазначений паспорт споживчого кредиту підписаний [PERSON] електронним підписом: [NUMBER] . Також надано Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, що підписаний [PERSON] електронним підписом: 619237 [NUMBER] (а.с.10-11, 12-13). 08.10.2021 між сторонами було підписано заяву на приєднання до договору добровільного страхування життя №014-RO-82-108652966 від 08.10.2021(а.с. 5-6). У подальшому між кредитодавцем та відповідачкою 14.02.2023 укладено додаткову угоду №1 до указаного кредитного договору, яким збільшувався строк кредиту та змінювалися раніше визначені умови погашення кредиту, з метою зменшення фінансового навантаження на відповідачку (а.с. 14). 21.07.2023 між кредитодавцем та відповідачкою укладено додаткову угоду №1 до указаного кредитного договору, яким строк кредитування збільшується на 2 календарних місяці (по 08.08.2028) та змінювалися раніше визначені умови погашення кредиту, з метою зменшення фінансового навантаження на відповідачку (а.с. 18). Вищевказані докази суд вважає належними та допустимими, які підтверджують факт укладення договору, та його умови, а також факт виконання АТ "Райффайзен Банк" своїх зобов`язань за договором. 24.07.2024 між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-72, у відповідності до умов якого АТ "Райффайзен Банк" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні АТ "Райффайзен Банк" права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 29-31). Згідно п.п.2.2. Договору про відступлення права вимоги, відступлення Новому кредитору Прав Вимоги відбувається за умови виконання Новим кредитором п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру(ів) Боржників. Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у Кредитних договорах і Договорах забезпечення, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від Боржників та Поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами забезпечення (п.п.2.3. Договору відступлення права вимоги) (а.с. 32). Відповідно до Реєстру боржників №1 від 25.07.2024 до Договору про відступлення прав вимоги №114/2-72 від 24.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-108652966 від 08.10.2021 в сумі 43 697 грн. 86 коп., з яких: 32 880,76 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 817,10 грн. - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, на підставі Договору про відступлення прав вимоги №114/2-72 від 24.07.2024, позивач одержав право вимоги по заборгованості відповідачки за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-108652966 від 08.10.2021\~ в сумі 43 697,86 грн. В свою чергу відповідачка свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує. Розмір заборгованості за вказаним кредитним договором підтверджується наданим розрахунком заборгованості на суму 43 697, 86 грн., з яких: 32 880,76 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 10 817,10 грн. - сума заборгованості за відсотками, 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 27-28). Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість, нарахована первісним кредитором відповідно до умов кредитного договору, та з моменту отримання права вимоги до відповідачки за вказаним вище кредитним договором позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за кредитним договорам, внаслідок чого утворилась заборгованість. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», та ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг». Згідно з ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини. У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Приписами пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Таким чином, суд доходить висновку, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Згідно з приписом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів частини 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 1 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. За змістом частини 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Пунктом 1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за вищевказаним кредитним договором, набув право вимоги до відповідача. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі укладеного договору факторингу є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] , відповідно до умов кредитного договору №014-RO-108652966 від 08.10.2021 (укладеного між AT «Райффайзен Банк» та [PERSON] ). Всупереч умов кредитного договору від 08.10.2021 за №014-RO-108652966 відповідач [PERSON] не виконала свої зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки [PERSON] , остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості по кредитному договору, ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попередніх кредиторів. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за вказаними кредитним договором договору №014-RO-108652966 від 08.10.2021 становить: 43 697\~ грн 86 коп., з яких: 32 880 грн 76 коп. - суми заборгованості за основною сумою боргу, 10817 грн.10 коп. - суми заборгованості за відсотками. Враховуючи, що відповідачкою не виконано грошові зобов`язання в строки, передбачені умовами договору, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь суми заборгованості, обґрунтованими. Надаючи оцінку сумі заборгованості, наведеній позивачем у розрахунку, суд не знаходить обґрунтованих підстав для сумнівів у правильності її нарахування, відтак доходить переконання про обґрунтованість цієї суми. Втім, ці висновки спростовують і твердження представника відповідача про відсутність договірних відносин між сторонами, які спростовують шляхом підтвердження отримання відповідачкою кредитних коштів та здійснення нею їх погашення протягом тривалого часу. Так, з наданих позивачем доказів, встановлено, що відповідачка користувалася кредитними коштами та сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про відсутність договірних відносин між сторонами, оскільки [PERSON] уклала з AT «Райффайзен Банк» договір в електронній формі із застосуванням електронного цифрового підпису, тому відповідно до положень ч. 2 ст. 639 ЦК України такий договір вважається укладеним в письмовій формі. Так, суд відхиляє посилання представника [PERSON] про те, що [PERSON] не підписувала кредитний договір, з тих підстав, що матеріали справи не містять та стороною відповідачки не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Наданий банком розрахунок заборгованості, суд вважає належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, який фактично є випискою по рахунку, з якого вбачається, що відповідачка частково здійснювала погашення кредиту та процентів, що є підтвердженням того, що остання отримала кредитні кошти у розмірі встановленому кредитним договором. Натомість, відповідачка контррозрахунку суми заборгованості або доказів її відсутності до суду не надала. Враховуючи викладене, суд відхиляє заперечення представника відповідача, що виписка по особовому рахунку є неналежним доказом існування заборгованості. Отже, з урахуванням того, що жодних доказів на погашення кредитної заборгованості відповідачкою суду не надано, а розмір нарахованої позивачем заборгованості повністю відповідає умовам кредитного договору,\~ суд погоджується з доведеністю належними доказами суми нарахованої заборгованості позичальника за вказаним кредитним договором. Невизнання відповідачкою позову та заперечення щодо обґрунтованості позовних вимог, суд розцінює їх, як спосіб захисту інтересів [PERSON] , оскільки наведені заперечення спростовані матеріалами справи. Таким чином, оскільки відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів у строки передбачені договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідачки [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість в сумі 43 697\~ грн 86 коп., з яких: 32 880 грн 76 коп. - суми заборгованості за основною сумою боргу, 10 817 грн 10 коп. - суми заборгованості за відсотками. Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 3 028,00 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному обсязі. На підставі статей 11, 207, 526, 549, 598, 599, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved