Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Хоминську Олесю Сергіївну звернувся до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання доньки, в якому адвокат просила припинити стягнення аліментів із позивача на користь відповідачки, які стягуються на підставі судового наказу Городнянського районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2020 року (справа № 732/1265/20), починаючи з 18 березня 2025 року. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 червня 2011 року, від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2019 року у справі № 749/1009/19 шлюб між сторонами розірвано. Судовим наказом Городнянського районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.09.2020 і до 11.02.2031. З лютого 2025 року дочка сторін проживає разом з позивачем за адресою його реєстрації. Розпорядженням Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області № 41 від 17.03.2025 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача вказала, що оскільки дочка сторін проживає разом з позивачем, то стягнення з нього аліментів на користь відповідачки за судовим наказом суперечить положенням ст. 181 СК України, а тому, просить припинити стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання спільної дочки, з моменту офіційного визначення місця проживання останньої з позивачем, тобто з 18.03.2025. Ухвалою судді від 10 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. 06.05.2025 позивач подав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі та участі його представника, позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення кореспонденції адресату (а. с. 32). 29.04.2025 від відповідачки надійшла заява про визнання позову, з якої слідує, що відповідачка заявлені позивачем вимоги визнала повністю, не заперечує щодо їх задоволення, просила провести розгляд справи без її участі. Крім цього, на підтвердження зміни прізвища відповідачка надала суду копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , із якого убачається, що прізвище [PERSON] після укладення шлюбу 25.02.2025 з [PERSON] « [PERSON] » (а. с. 34). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, з`ясувавши позицію сторін та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Дослідженням рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 25 листопада 2019 року у справі № 749/1009/29 установлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвища подружжя після розірвання шлюбу: « [PERSON] », « [PERSON] ». Рішення набрало законної сили 27.12.2019 (а. с. 13-14). Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , її батьками вказані: [PERSON] , [PERSON] (а. с. 11). 18 вересня 2020 року Городнянським районним судом Чернігівської області винесено судовий наказ у справі № 732/1265/20, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01 вересня 2020 року і до 11 лютого 2013 року (а. с. 15-16). Наразі, оскільки з лютого 2025 року малолітня [PERSON] проживає разом з батьком позивачем у справі за адресою його реєстрації, останній просить припинити стягнення аліментів на її утримання. Отже, судом установлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між сторонами є відносини, які повязані із припиненням стягнення аліментів на утримання дитини із батька дитини (сімейні правовідносини). Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За умовами ст.\~179\~СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно із ч. 1 ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ч. 5 ст. 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. У частині 4 ст.\~273\~ЦПК України\~зазначено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. У постанові Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц (провадження № 61-21318св18) зроблено висновок про те, що аліменти це кошти, спрямовані на забезпечення дитини всім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. У цьому аспекті доведенню підлягають саме ті обставини, що діти постійно, а не тимчасово проживають із тим з батьків, хто сплачував аліменти. Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір (постанова Верховного Суду від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18 (провадження № 61-1347св20). Припинення стягнення аліментів можливе, зокрема, тоді, коли дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача (постанова Верховного Суду від 28.09.2022 у справі №686/18140/21 (провадження №61-6611св22)). Отже, обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти. При цьому факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання аліментів з боку того з батьків, з ким стала проживати дитина на користь того з батьків з ким вона проживала. Згідно із витягом з Реєстру територіальної громади від 21.03.2025 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 31.07.2013 за адресою: [ADDRESS] , що також є зареєстрованим місцем проживання позивача (а. с. 10, 12). З довідки Сновського ліцею № 1 Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області №75 від 21.03.2025 установлено, що [PERSON] є ученицею 6-А класу вказаного навчального закладу (а. с. 17). Судом встановлено, що 25.02.2025 позивачем, як законним представником малолітньої [PERSON] , [INFO] , було укладено декларацію з КНП «Сновський центр первинної медичної допомоги» Сновської міської ради № 0001-298Е-7110 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, за місцем проживання дитини (а. с. 18). Розпорядженням Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області №41 від 17.03.2025 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 19). Як убачається з копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.03.2025, винесеної головним державним виконавцем Сновського ВДВС у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гордійко А.В. в межах виконавчого провадження ВП № 63283630, виконавчий документ судовий наказ № 732/1265/20, виданий Городнянським районним судом Чернігівської області 06.10.2020, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , повернуто за заявою стягувача без подальшого виконання. Заборгованість по аліментам станом на 01.03.2025 відсутня (а. с. 20-21). Враховуючи вищевикладені обставини справи, оскільки місце проживання малолітньої дочки сторін розпорядженням Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області від 17.03.2025 визначено разом із батьком позивачем у справі, відтак наявні підстави звільнення останнього від сплати аліментів на користь відповідачки на утримання дочки у зв`язку зі зміною обставин, а тому суд, приймаючи до уваги визнання позову відповідачкою, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» закріплено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію. Оскільки розпорядження голови Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області № 41 від 17.03.2025 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] » оприлюднено на офіційному вебсайті Сновської міської ради Чернігівської області (посилання: https://snovmr.gov.ua/pro-vyznachennya-mistsya-prozhyvannya-malolitnoyi-dytyny-3/), інший, більш пізніший строк для набрання чинності цим розпорядженням не встановлено, а тому суд доходить висновку, що право позивача має бути захищене шляхом припинення стягнення з нього аліментів, з моменту офіційного визначення місця проживання дитини та оприлюднення зазначеного розпорядження голови міської ради з 17 березня 2025 року. Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1211,20 грн, яка сплачена позивачем, підлягає стягненню з відповідачки.

Outcome: approved