Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі перебували у шлюбі, який сторони розірвали 10.03.2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25.03.2015 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Позивач звернулася з позовом до суду про зміну способу стягнення аліментів та просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 3000 гривень, щомісячно, враховуючи те, що дитині не вистачає тих коштів, які відповідач сплачує в даний час. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, і просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки суду невідомі. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши документи справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали 10 березня 2016 року, про що мається рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області у справі №219/433/16-ц(а.с.6), також на підставі цього рішення позивачці відновлено її дошлюбне прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що мається свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] , видане 27.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області(а.с.5). Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2015 року у справі №219/1020/15-ц з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання сина у розмірі в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини(а.с.7). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього дітей та інші обставини, що мають істотне значення для справи. При цьому, положеннями ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ч.7 ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). \~ \~ \~ \~ \~ Позивач вказує на те, що розмір раніше стягнутих аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, до того ж, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, а саме: стягувати аліменти з відповідача в розмірі 3000 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved