Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Нужду С.Ф., звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2021 у цивільній справі №607/8078/21 та стягувати аліменти на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 2000 гривень, щомісячно на кожну дитину на 1/3 частки всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2021 по справі №607/8078/21 змінено спосіб стягнення аліментів визначених судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.04.2019 та вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Проте, в сучасних реаліях вказаний розмір аліментів, який стягується із відповідача є зовсім недостатнім для належного забезпечення дитині її потреб. Відповідач не приймає достатньої участі ні в утриманні, ні у вихованні дітей. Він не переймається питанням їхнього навчання, виховання, не бере жодної участі в додаткових витратах на їхнє утримання. Позивач самостійно оплачує навчання сина у ресурсі Logika, з навчання програмуванню та англійської мови для клієнтів в Україні. Окрім того, позивач несе додаткові витрати, пов`язані із відвідуванням сином музичних занять гри на саксофоні. У зв`язку із вказаною обставиною позивач понесла витрати у розмірі 13000 грн. для купівлі саксофона. Разом із тим, інша дитина сторін - [PERSON] , навчається у Тернопільській загальноосвітній школі І-ІИ ступенів № 11. У зв`язку із проходженням навчання у школі Позивач купує дочці посібник « [PERSON] », вартість посібників становить 2520 грн. Окрім того, [PERSON] відвідує гурток з танців «Джаз-фанк 8-11 років» у танцювальній студії CONNECT. Вартість вказаних занять становить 1000 грн. З огляду на те, що матеріальний стан відповідача змінився у зв`язку із працевлаштуванням останнього, позивач вважає за доцільне змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дітей з твердої грошової суми на стягнення аліментів у частці від доходу платника аліментів. Такий спосіб стягнення аліментів є гнучкішим, та більше відповідає реаліям та потребам дітей і зможе ефективніше забезпечити їхнє право на належне утримання. Позивач вважає, що оскільки нею понесенні додаткові витрати пов`язані із розвитком здібностей [PERSON] в розмірі 13\~000 гривень. Також, нею фактично понесені витрати, пов`язані із навчанням дитини в розмірі 2520 грн та щомісячно вона несе додаткові витрати, пов`язані із відвідуванням [PERSON] гуртка з танців «Джаз-франк 8-11 років» у танцювальній студії CONNECT у розмірі 1000 гривень, а тому вже фактично понесені витрати та передбачені витрати у майбутньому мають ділитися порівну між позивачем та відповідачем. 14.04.2025 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву, поданий відповідачем, в якому останній щодо задоволення позову не заперечує, проте звертає увагу на те, що у позовній заяві Позивачка вказує на те, що він начебто не приймає достатньої участі ні в утриманні, ні у вихованні дітей, не переймається питаннями їх навчання, виховання, та не бере участі у додаткових витратах на їх утримання. Однак, вказав відповідач, таке твердження позивачки є необґрунтованим і безпідставним, оскільки він (хоч і живе окремо від дітей) підтримує постійний зв`язок із дітьми, спілкується з ними за допомогою телефонного зв`язку, та бере участь у їх утриманні. Крім цього, позивачці достеменно відомо, що у 2024 році він придбавав дітям мобільний телефон та планшет. Однак, позивачка неодноразово вчиняла дії щодо перешкод йому у спілкуванні з дітьми, шляхом блокування його номера. Зазначає, що на усі свята він дарує дітям подарунки, попередньо запитуючи дітей про їхні побажання. Від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей та участі у їх вихованні він ніколи не ухилявся. Щодо стягнення додаткових витрат, пов`язаних із розвитком здібностей дітей зазначає, що у позасудовому порядку позивачка жодного разу не зверталася до нього щодо оплати додаткових витрат. Поряд із цим, оскільки він усвідомлює свій батьківський обов`язок щодо утримання дітей і сприяння їх всебічного розвитку, а тому готовий оплатити фактично понесені позивачкою витрати з придбання саксофона для сина [PERSON] у розмірі 6500 грн, а також оплатити витрати у розмірі 1260 грн, понесені позивачкою у зв`язку з придбанням підручників, та погоджується щомісячно надавати позивачці 500 грн. на оплату танцювального гуртка «Джаз фанк 8-11 років», який відвідує донька [PERSON] . Також, з моменту набрання рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24.09.2021 у справі № 607/8078/21 законної сили, він добросовісно виконував його, та сплачував на користь позивачки аліменти у розмірі 4000,00 грн. щомісячно. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 10.04.2025 р вих. № 55143, що свідчить про виконання ним свого обов`язку зі сплати аліментів належним чином, а відтак і його участь в утриманні дітей. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.03.2025 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися. Представником позивача адвокатом Нуждою С.Ф. подано суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечив. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 червня 2014 року, та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 листопада 2016 року. Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 13 березня 2019 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В подальшому, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2021 у справі №607/8078/21 змінено спосіб стягнення аліментів, стягнутих із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , згідно судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2019 року № 607/6285/19. Ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Діти [PERSON] та [PERSON] , проживають разом з позивачем. Як вбачається з договору оренди від 25.02.2023, укладеного між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар), орендодавець передав орендарю у тимчасове платне користування квартиру за [ADDRESS] за щомісячну плату в розмірі 6000 грн. В силу вимог частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.07.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частин 2, 3 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Встановлено, що між сторонами у справі виник спір з приводу зміни способу стягнення аліментів на спільних дітей сторін спору, визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області 24.09.2021 у справі №607/8078/21. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.09.2018 у справі №486/466/18 зазначив, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, зміна способу стягнення аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України) і зміна визначеного раніше розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 СК України) є різними правовими інститутами. Водночас, ці інститути тісно пов`язані між собою. Зазвичай зміна способу стягнення аліментів тягне і зміну розміру (збільшення, зменшення) раніше обумовлених чи присуджених аліментів, зміна способу стягнення аліментів може слугувати засобом, методом зміни розміру стягуваних аліментів. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів визначається судом з урахуванням фактичних обставин справи, встановлених судом. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014). З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою та згідно рішення Тернопільського міськрайонного судом Тернопільської області від 24.09.2021 у справі №607/8078/21 змінено спосіб стягнення аліментів, стягнутих із [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , згідно судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 квітня 2019 року № 607/6285/19 та ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. При цьому, вирішуючи питання про зміну способу стягнення аліментів, Суд враховує розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, ринкові ціни на товари та послуги, яких щоденно потребує дитина, ситуацію в країні та рівень інфляції, та вважає, що є підстави для зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів. За таких обставин суд вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог, шляхом зміни способу стягнення аліментів, визначених згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.09.2021 у справі №607/8078/21, та стягнення із відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Щодо стягнення додаткових витрат на дітей, Суд зазначає наступне. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Слід зазначити, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. До особливих обставин, викладених у ст. 185 СК України, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, навчання дитини відповідно до навиків та здібностей дитини, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат (на лікування, на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Разом з тим, додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. З досліджених в судовому засіданні копій письмових доказів, щодо понесених позивачем витрат на дітей, судом встановлено, що позивачка понесла витрати на сина [PERSON] на загальну суму 13000 грн, та на дочку [PERSON] у загальному розмірі 2520 гривень та несе кожного місяця витрати в розмірі 1000 гривень пов`язані із відвідуванням гуртку з танців «Джаз-фанк 8-11 років» у танцювальній студії CONNECT. Тож, Суд вважажє, що понесені позивачем витрати на навчання сина у ресурсі Logika, з навчання програмуванню та англійської мови для клієнтів в Україні; купівлі саксофона у розмірі 13000 грн., у зв`язку із відвідуванням сином музичних занять гри на саксофоні; купівлі дочці посібників «Освіта. Діти. Майбутнє.», вартість посібників становить 2520 грн., необхідних для навчання, а також відвідування дочкою гуртку з танців «Джаз-фанк 8-11 років» у танцювальній студії CONNECT (вартість вказаних занять становить 1000 грн на місяць), підлягають до задоволення оскільки визнаються відповідачем. Згідно з вимогами ст. 141, 180 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки відносно своєї дитини і зобов`язані спільно її утримувати. В зв`язку з чим, суд вважає, що вищевказані додаткові витрати повинні бути розподілені між батьками у рівних частках. Суд враховує, що відповідач є працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, а відтак спроможний сплатити половину понесених позивачкою додаткових витрат на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Окрім того, виходячи із вимог закону, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд, з урахуванням позицій сторін, дотримуючись принципів рівності та пропорційності, з метою дотримання балансу захисту прав, свобод та інтересів сторін, беручи до уваги визнання позову відповідачем, приймаючи до уваги положення ст. 185 Сімейного кодексу України, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , одноразово в сумі 6500 грн, на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , одноразово в сумі 1260 грн, а також по 500 грн щомісячно, у зв`язку із відвідуванням гуртку з танців «Джаз-фанк 8-11 років» у танцювальній студії CONNECT, на період заняття танцями, але не довше ніж до досягнення дитиною повноліття. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Оскільки позивач в силу пункту 3 частини 1 статті 5 Закону "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, а тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі, передбаченому підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону "Про судовий збір", а саме 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на дату подання позовної заяви до суду 11.09.2024 становить 1211 гривень 20 коп.

Outcome: approved