Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

У березні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що власником житлового будинку [ADDRESS] , відповідно до виписки із погосподарської книги та інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - по 1\\5 частці кожен, як члени колгоспного двору, які станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані та проживали у спірному домогосподарстві. [PERSON] померла [INFO] . За життя спадкодавець склала заповіт в користь свого сина [PERSON] , який прийняв спадщину, оскільки подав відповідну заяву про прийняття спадщини за заповітом до нотаріуса та проживав разом із спадкодавцем на момент смерті. Інших спадкодавців, які б прийняли спадщину чи мали право на обов`язкову частку після смерті [PERSON] , немає. Таким чином, [PERSON] успадкував 1\\5 (2\\10) частку після смерті [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . За життя спадкодавець заповіту не складав тому спадщину прийняли батьки шляхом спільного проживання із спадкодавцем, як спадкоємці першої черги за законом в рівних частках по 1\\10 кожен, оскільки покійному належала 1\\5 (2\\10) частка спірного майна. Інших спадкодавців, які б прийняли спадщину чи мали право на обов`язкову частку після смерті [PERSON] , немає. [PERSON] помер [INFO] . За життя спадкодавець заповіту не складав, а тому спадщину прийняли позивач (донька) та відповідач (дружина) спадкодавця шляхом спільного проживання із спадкодавцем, як спадкоємці першої черги за законом в рівних частках. [PERSON] на момент смерті належало 5\\10 часток спірного спадкового майна, з яких: 1\\5 (2\\10) частка була його особистою, як члена колгоспного двору; 1\\5 (2\\10) частку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] ; та 1\\10 частку успадкував після смерті [PERSON] . 19 жовтня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини, відповідно до якого уся належна [PERSON] частка житлового будинку [ADDRESS] переходить до [PERSON] . Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачка звернулася до нотаріуса, проте оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне спадкове майно, свідоцтво про право на спадщину вона не отримала. Нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2345/02-31 від 27 листопада 2024 року. З огляду на вказане, [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на: 5\\10 часток житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 95,1 кв. м., житловою площею 53,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] , з яких: 2\\10 частки він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , померлої [INFO] , 1\\10 частку - після смерті сина [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою судді від 07 березня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі №607/4342/25; постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 14 березня 2025 року Тернопільським міськрайонним судом зареєстровано зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування\~зустрічних\~позовних\~вимог зазначено,\~що у провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває на розгляді справа № 607/4342/25 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. [PERSON] помер [INFO] . За життя спадкодавець заповіту не складав тому спадщину прийняли батьки - [PERSON] та [PERSON] шляхом спільного проживання із спадкодавцем, як спадкоємці першої черги за законом в рівних частках по 1\\10 кожен, оскільки покійному належала 1\\5 (2\\10) частка спірного майна. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи мали право на обов`язкову частку після смерті [PERSON] , немає. [PERSON] помер [INFO] . За життя спадкодавець заповіту не складав тому спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON] спадкодавця шляхом спільного проживання із спадкодавцем, як спадкоємці першої черги за законом в рівних частках. [PERSON] на момент смерті належало 5\\10 часток спірного спадкового майна, з яких: 1\\5 (2\\10) частка була його особистою, як члена колгоспного двору; 1\\5 (2\\10) частку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] ; та 1\\10 частку успадкував після смерті [PERSON] . 19 жовтня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено нотаріально посвідчений договір про поділ спадщини, відповідно до якого уся належна [PERSON] частка житлового будинку [ADDRESS] переходить до [PERSON] . Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачка за стрічним позовом звернулася до нотаріуса, проте оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спірне спадкове майно, свідоцтво про право на спадщину не отримала. Нотаріусом видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2344/02-31 від 27 листопада 2024 року. З огляду на вказане, [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на: 1\\10 частку житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 95,1 кв. м., житловою площею 53,6 кв.м., в порядку спадкування за законом після [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа у судовому засіданні 04 квітня 2025 року, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 607/4342/25 - зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою суду, постановленою без оформлення окремого документа у судовому засіданні 04 квітня 2025 року, витребувано від Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 432/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; спадкової справи № 476, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; спадкової справи № 431/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На виконання протокольної ухвали суду від 04 квітня 2025 року про витребування копій матеріалів спадкових справ, 17 квітня 2025 року від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшли копії спадкових справ № 432/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; № 476, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; № 431/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Представник позивачки за первісним позовом та відповідачки за зустрічним позовом [PERSON] - адвокатка Карпа М. М. в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача-відповідача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Також визнала зустрічний позов та не заперечувала проти його задоволення. Відповідачка за\~первісним та\~позивачка за\~зустрічним позовом\~ [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилася,\~подала заяву, в якій просила суд проводити розгляд справи без її участі. Зустрічний позов підтримала, визнала первісний позов [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого повторно 13 березня 2020 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), в графі батько зазначено [PERSON] , у графі мати [PERSON] . 05 червня 1982 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 05 червня 1982 року Баворівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від березня 1988 року, в графі батько зазначено [PERSON] , у графі мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 07 квітня 1990 року, в графі батько зазначено [PERSON] , у графі мати [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої Баворівським старостинським округом Великогаївською сільською радою, 03 лютого 2025 року за № 22, станом на 01 липня 1990 року за адресою [ADDRESS] , постійно перебували на зареєстрованому обліку: [PERSON] , [INFO] - власник будинку; [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , [INFO] невістка; [PERSON] [INFO] онук; [PERSON] [INFO] онука. [INFO] , у віці 82 роки, померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданим 12 березня 2003 року Баворівською сільською радою. Згідно довідки, виданої Баворівським старостинським округом Великогаївською сільською радою № 23 від 03 лютого 2025 року, [PERSON] , яка померла [INFO] на час смерті була зареєстрована та проживала в житловому будинку [ADDRESS] . У вищевказаному житловому будинку разом з померлою [PERSON] на час її смерті були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , [INFO] невістка; [PERSON] [INFO] онук; [PERSON] [INFO] онука. [INFO] , у віці 29 років, помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданим 27 грудня 2017 року Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Згідно довідки, виданої Баворівським старостинським округом Великогаївської сільської ради № 24 від 09 січня 2025 року, [PERSON] , який помер [INFO] , на час смерті був зареєстрований та проживав в житловому будинку [ADDRESS] . У вищевказаному житловому будинку разом з померлим [PERSON] на час його смерті були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] - батько; [PERSON] , [INFO] мати; [PERSON] [INFO] сестра. [INFO] , у віці 64 роки, помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] , виданим 06 жовтня 2020 року Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Згідно довідки, виданої Баворівським старостинським округом Великогаївської сільської ради № 25 від 09 січня 2025 року, [PERSON] , який помер [INFO] на час смерті був зареєстрований та проживав в житловому будинку [ADDRESS] . У вищевказаному житловому будинку разом з померлим [PERSON] на час його смерті були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] дружина; [PERSON] [INFO] донька. За змістом інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 14 квітня 2021 року № 441, станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] , за [PERSON] та [PERSON] в бюро не проведена. Згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 12 листопада 2020 року № 1508, станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності на житловий будинок з прибудовою і підвалом загальною площею 95,1 кв. м, житловою площею 53,6 кв. м., по [ADDRESS] , за [PERSON] в бюро не проведена. 27 листопада 2019 року на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Згідно Висновку про ринкову вартість майна від 06 лютого 2025 року, вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , становить 333 510,00 грн. 17 квітня 2025 року від Тернопільської районної державної нотаріальної контори надійшли копії спадкових справ № 432/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; № 476, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; № 431/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Із матеріалів цих спадкових справ встановлено, що [INFO] після смерті [PERSON] до Тернопільської районної нотаріальної контори звернувся її син [PERSON] із завою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. 03 березня 2003 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно, [PERSON] . Зазначений заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 9 та посвідчений секретарем Баворівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Також 14 вересня 2021 року після смерті [PERSON] до Тернопільської районної нотаріальної контори звернулася [PERSON] із завою про видачу свідоцтва про право на спадщину, повідомивши, що іншим спадкоємцем є батько померлого - [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті сина - [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та державної реєстрації права власності. У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 432/2021 року, після смерті [PERSON] , за заявою [PERSON] , про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом від 14 вересня 2021 року. Між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спадщини, який був посвідчений Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 19 жовтня 2021 року за реєстровим № 845, згідно якого частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] переходить до дочки померлого - [PERSON] . [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частку житлового будинку [ADDRESS] , після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , частка якого належала йому особисто, а інша частка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , інша частка належала [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якої був його батько [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно та державної реєстрації права власності. У постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 27 листопада 2024 року за №2345/02-31 встановлено, що згідно довідки виданої Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 24 листопада 2020 року за № 480, житловий будинок [ADDRESS] , станом па 15 квітня 1991 року належав колгоспному двору, який складався з п`яти членів, головою якого була [PERSON] та інші члени - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відтак проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. При вирішенні спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, ще регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору за адресою [ADDRESS] , були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , то право власності на вказаний будинок належало їм по 1/5 частки кожному. 03 березня 2003 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно, [PERSON] . Зазначений заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 9 та посвідчений секретарем Баворівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. [INFO] померла [PERSON] . Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Абзацами 23 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що: «Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року». Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі № 24753/0/413 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлює, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Таким чином, до відносин щодо прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] , застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом. Частина 1 статті 548 ЦК УРСР встановлює, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Пункт 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР встановлює, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994 року «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», у редакції чинній на момент виникнення відносин спадкування після [PERSON] , у пункті 113 встановлюється, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, серед іншого, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Відповідно до частини 2 статті 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Враховуючи наведене, спадщину після смерті [PERSON] прийняв син [PERSON] , оскільки він на момент смерті цього спадкодавця проживав та був зареєстрований разом з нею. Цей спадкоємець успадкував 1/5 частки житлового будинку [ADDRESS] , що належала [PERSON] . При цьому, суд звертає увагу на розбіжності в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] виданого повторно 13 березня 2020 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), де в графі мати зазначено [PERSON] , однак вважає, що допущені описки не можуть впливати на обсяг спадкових прав спадкоємця [PERSON] , адже системний аналіз матеріалів справи свідчить про те, що в них йдеться про особу спадкодавця [PERSON] . Факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , було встановлено шляхом дослідження письмових доказів, які суд описав вище. Отож, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадщину за заповітом прийняв її син [PERSON] , оскільки проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1,\~3,\~5\~ст.\~1268\~ЦК\~України передбачено,\~що спадкоємець\~за заповітом\~чи\~за законом\~має\~право прийняти\~спадщину\~або\~не прийняти\~її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Батьки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті сина [PERSON] , оскільки проживали та була зареєстровані з ним на день смерті, та в подальшому позивачка за зустрічним позовом звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, просила видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на належну їй частку в спадковому майні, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності, що і стало причиною звернення цього спадкоємця до суду. [PERSON] та [PERSON] успадкували 1/5 (по 1/10 кожен) частку будинковолодіння за вищевказаною адресою, яка належала померлому [INFO] [PERSON] особисто. При цьому, суд звертає увагу на розбіжності в свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від березня 1988 року, де в графі мати зазначено [PERSON] , однак вважає, що допущені описки не можуть впливати на обсяг спадкових прав спадкоємця [PERSON] , адже системний аналіз матеріалів справи свідчить про те, що в них йдеться про особу спадкоємця [PERSON] . Факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , було встановлено шляхом дослідження письмових доказів, які суд описав вище. Отож, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадщину за законом прийняли його батьки [PERSON] та [PERSON] , оскільки проживали та були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до cт. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про поділ спадщини, який був посвідчений Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 19 жовтня 2021 року за реєстровим № 845, згідно якого частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] переходить до дочки померлого - [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , оскільки проживала та була зареєстрована з ним на день смерті, просила видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, однак у вчиненні нотаріальної дії та оформленні спадкових прав їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу державної реєстрації права власності на 1/5 частки, яка належала померлому особисто як члену колгоспного двору; 1/5 частка - належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] та прийняв спадщину; 1/10 частка - належала [PERSON] , який помер [INFO] , одним із спадкоємців якого був його батько [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, що разом складає частку - 5/10 (1/5+1/5+1/10). Отож,\~у зв`язку\~з\~тим,\~що\~державна\~реєстрація права\~власності на\~будинковолодіння за\~вищевказаною\~адресою\~спадкодавцями не\~проведена (виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України 2004 року та Законом від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), та через відсутність свідоцтва про право власності на це майно та свідоцтва на спадщину за законом, нотаріус відмовила позивачці-відповідачці [PERSON] , відповідачці-позивачці [PERSON] , в оформленні спадкових прав видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом\~ст.\~3\~зазначеного\~Закону,\~речові\~права\~на нерухоме\~майно\~та\~їх обтяження,\~що\~виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. Щодо правовстановлюючого\~документу на\~вищевказане спадкове\~майно,\~то суд\~виходить з\~наступного.\~Пунктом 18\~Інструкції про\~порядок реєстрації\~будинків та\~домоволодінь у\~містах і\~селищах міського\~типу Української\~РСР,\~затвердженої заступником\~Міністра комунального\~господарства Української\~РСР 31\~січня 1966\~р оку,\~погодженої\~заступником\~Голови Верховного\~суду Української\~РСР\~15\~січня\~1966\~року,\~яка\~була\~чинною на\~час\~набуття\~сторонами по\~справі та\~спадкодавцем у\~власність майна\~колгоспного\~двору,\~передбачено\~процедуру отримання\~правовстановлюючого свідоцтва\~на\~право власності.\~Зокрема,\~у\~разі\~будівництва будинку\~на\~колгоспній землі,\~розташованій\~у\~смузі міста\~або\~селища\~міського типу,\~виконком\~місцевої\~Ради депутатів\~трудящих,\~на\~підставі\~витягу з\~рішення\~загальних\~зборів колгоспників\~або\~довідки правління\~колгоспу\~про надання\~земельної\~ділянки\~для будівництва,\~дозволу\~виконкому\~на будівництво\~та акту\~про\~закінчення\~будівництва і\~введення\~в\~експлуатацію будинку,\~разом\~з затвердженням\~цього\~акту вирішує\~питання\~про\~оформлення права\~власності\~і\~видачу свідоцтва\~про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору. Померла [PERSON] була головою колгоспного двору, однак інформація про отримання нею свідоцтва на право особистої власності на будинок за адресою: [ADDRESS] , відсутня, або ж правовстановлюючий документ втрачено. Право [PERSON] , [PERSON] на спадкове майно не визнається, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин. Врахувавши встановлені обставини, в сукупності із нормами матеріального права, суд виснував, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] за первісним позовом підлягають до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на 5/10 частин житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Також позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] за зустрічним позовом підлягають до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на 1/10 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . У зв`язку з тим, що позивачка-відповідач та відповідач-позивач не заявили вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується. На підставі наведеного,

Outcome: approved