Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 07 квітня 2025 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що із відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб 16 квітня 2017 року у Виконавчому комітеті Бранівської сільської ради Горохівського районну Волинської області, актовий запис №2. Позивач зазначає, що від спільного життя у сторін народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що підставою для розірвання шлюбу стали кардинально різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність спільних інтересів, взаєморозуміння, втрата почуття любові та поваги. На підставні викладеного позивач просить шлюб зареєстрований 16 квітня 2017 року у Виконавчому комітеті Бранівської сільської ради Горохівського районну Волинської області, актовий запис №2 розірвати. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 08 квітня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явилася, проте у заяві від 02 травня 2025 року просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте 06 травня від [PERSON] на адресу суду надійшла заява в якій він позов визнав повністю та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст.55 Сімейного кодексу України). Згідно положень ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з 16 квітня 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Бранівської сільської ради Горохівського районну Волинської області, актовий запис №2 (а.с.7). У шлюбі у сторін народилось двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.8, 9). Подружжя не підтримує шлюбно-сімейні відносини, втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, спільні інтереси відсутні. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд ухвалює стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн, які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду та підтверджено відповідною квитанцією.

Outcome: approved