Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» звернулось в Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №3267746 від 20.07.2021р. в розмірі 25200,4 грн. В обґрунтування позову посилалось на те, що 20.07.2021р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №3267746, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» надало позичальнику кредит у розмірі 6100 грн зі сплатою процентів за користування кредитом. 11.11.2021р. ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» уклали договір відступлення прав вимоги №12Т, згідно з яким ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», зокрема і до [PERSON] на загальну суму 25200,4 грн, з яких: 5795 грн кредит; 18935,7 грн відсотки; 469,7 грн пеня. Згідно з ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.02.2025 року судову справу направлено за підсудністю до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області та згідно з протоколом автоматизованого розподілу передано судді Андрощуку Є.М. Представник позивача звернувся до суду із заявою, в якій просить слухати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави (тобто положення щодо договору позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України). Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно зі ст.12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання , зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом установлено, що 20.07.2021р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором укладено договір про споживчий кредит №3267746, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» надає позичальнику кредит у розмірі 6100 грн на строк 30 днів (п.1.3 договору), комісія за надання кредиту 469,7 грн (п.1.5.1 договору), проценти за користування кредитом 0,88% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору), стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору). Згідно з п.3.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п.1.6 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п.1.5.2 процентна ставка протягом первісного строк кредитування визначеного п.1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову ставку встановлену п.1.6 договору. Якщо визначена п.1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах згідно з п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно з п.1.6 договору. Згідно з п.2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на один день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п. 1.6 договору. ТОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу грошові кошти згідно з кредитним договором в сумі 6100 грн на банківську карту № [NUMBER] . Внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість за договором в розмірі 25200,4 грн, з яких: 5795 грн основна сума боргу; 18935,7 грн відсотки; 469,7 грн пеня. 11.11.2021р. ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» уклали договір відступлення прав вимоги №12Т, згідно з яким ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», зокрема і до [PERSON] на загальну суму 25200,4 грн. Зазначені обставини підтверджуються: договором про споживчий кредит №3267746 від 20.07.2021р.; паспортом споживчого кредиту №3267746; копією платіжного доручення від 20.07.2021р. про перерахування [PERSON] коштів у сумі 6100 грн; договором відступлення прав вимоги №12Т та витягом з реєстру боржників; відомістю ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №3267746. Ураховуючи викладене, оскільки відповідач не сплатив заборгованість за кредитним договором, необхідно задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 25200,4 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача 6000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу адвокатом Стародубом І.В. Так, відповідно до ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);\~\~\~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто\~ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). На обґрунтування розміру судових витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 01.11.2024р. та додаткову угоду до цього договору від 30.12.2024р.; акт про підтвердження факту надання правничої допомоги від 31.12.2024р. Суд вважає, що зазначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно завищеним, оскільки позов є нескладним та поданий у малозначній справі, не потребує допомоги помічників, значних витрат часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, розмір витрат (6000 грн) явно завищений порівняно з ціною позову (25200,4 грн). Тому суд вважає обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу в цій справі 4000 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 2422,4 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Outcome: approved