Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

В провадженні Погребищенського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач аргументує тим, що 25.02.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4418768 у вигляді електронного документу із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, шляхом зарахування кредитних коштів в сумі 8000,00 грн. на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . Відповідно до умов договору сума кредиту складає 8000,00 грн., строк кредиту складає 360 днів (з 25.02.2024 по 19.02.2025), періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 дні. У період з 25.02.2024 по 25.10.2024 включно первісним кредитором було нараховано проценти за користування грошовими коштами в сумі 48800,00 грн. У подальшому, 25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 25/10/2024, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за плату, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржника. Всупереч умовам договору, відповідачка не виконала свого зобов`язання, не здійснила жодного платежу, тому має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за договором №4418768 від 25.02.2024 у розмірі 79800,00 грн, з яких 8000,00 заборгованість за основним боргом (сума кредиту); 48800,00 грн. нараховані проценти первісним кредитором; 23000,00 грн. нараховані позивачем відсотки за 115 календарних днів. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість у примусовому порядку, а також розмір сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу. Ухвалою Погребищенського районного суду від 05.03.2025 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження, витребувано із АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної карти [NUMBER] [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), а також підтвердження факту зарахування коштів 25.02.2024 на дану платіжну карту банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у сумі 8000 грн, за ініціативою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА». Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 28.03.2025 на виконання вимог ухвали суду із АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла витребувана інформація. Представник позивача ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься вимога про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася також, хоча про час і місце судового розгляду справи повідомлялася завчасно у встановленому законом порядку, однак судові повістки повернулися до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 108-109, 118-119), що відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України є належним повідомленням. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що дійсно 25.02.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4418768, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 8000,00 грн., а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитним коштами на умовах, визначених умовами договору. Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4418768, підписано електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) (а. с. 22-32). Згідно з п. 2.1. Договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Згідно з умовами п.4.1 Договору, сторони домовилися, що повернення кредиту та плата процентів за користування ним здійснюється згідно з Графіком платежів, крім випадку визначеного в п.4.3. Договору. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за вказаним договором виконало та 25.02.2024 перерахувало на картковий рахунок відповідачки 8000,00 грн., що підтверджується інформацією наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 113). 25.10.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 25/10/2024, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за плату, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги за договорами кредиту, у тому числі за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4418768 від 25.02.2024, що укладений між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] (а.с.80-84, 46). Однак відповідачка свої зобов`язання по сплаті відсотків та тіла кредиту не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість №4418768 від 25.02.2024 у розмірі 79800,00 грн., з яких 8000,00 заборгованість за основним боргом (сума кредиту); 48800,00 грн. нараховані проценти первісним кредитором; 23000,00 грн. нараховані позивачем відсотки за 115 календарних днів (а.с.38-44). Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною першою та третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на вищезазначене, враховуючи, що відповідачка має заборгованість за договором №4418768 від 25.02.2024 у розмірі 79800,00 грн., однак добровільно борг не сплачує, то з метою захисту прав позивача, з [PERSON] необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку. Вирішуючи питання судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1 та ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу необхідну для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судом встановлено, що при пред`явленні даного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., в підтвердження чого додано платіжну інструкцію №762 від 14.02.2025 (а. с. 97). Ураховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, отож витрати у вигляді сплати судового збору підлягають присудженню із відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що 10.12.2024 було укладено Договір №10/12-2024 про надання правової допомоги між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім Михайлом Миколайовичем, відповідно до якого адвокат Столітній М. М. взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах визначених цим договором, де у п.4.3 узгоджено, що за надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару (а. с. 78-79). Згідно з Актом №6759 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору №10/12-2024 від 10.12.2024, розмір витрат за підготовку та подання позовної заяви до суду про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №4418768 від 25.02.2024 становить 10000 грн., а саме: зустріч з клієнтом, надання адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства 440,00 грн.; дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи 840,00 грн.; аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства 440,00 грн.; підготовка декілької позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересу клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом 840,00 грн.; письмова юридична консультація, складання консультативного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів 840,00 грн.; проведення адвокатом заходів спрямованих на самстійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складання, оформлення та направлення адвокатських запитів 840,00 грн.; складання позовної заяви 1640,00 грн.; складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) 840,00 грн.; складання та оформлення процесуальних документів (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів тощо) 1640,00 грн.; представництво інтересів клієнта під час здійснення цивільного судочинства, в тому числі участь у судових засіданнях 1640,00 грн. (а. с. 45). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції ВС/КГС викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі №922/15944/17. Таким чином, вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, складності справи, кількості судових засідань, усталеної практики з вирішення кредитних спорів, вважає, що заявлені представником позивача витрати у сумі 10000,00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим часом на надання юридичної допомоги, а тому витрати на правничу допомогу необхідно задовольнити частково в сумі 3000,00 грн. На підставі ст. ст. 16, 526, 527, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved