Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до Соснівського районного суду м.\~Черкаси із позовною заявою до Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради про визнання неправомірними та скасування нарахувань, здійснених Комунальним підприємством теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради за послуги центрального опалення та гарячого водопостачання по особовому рахунку за адресою: [ADDRESS] , починаючи з дня укладення Типового договору, тобто з 17 січня 2020 року. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.09.2024 прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. 11.11.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою суду від 05.12.2024 у справі закрите підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду. Позовна заява аргументована тим, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно акта інспектора теплонагляду ОП «Енергетик» від 11 жовтня 1999 квартиру позивача відключено від централізованої системи теплопостачання, тобто в квартирі відсутні труби централізованого опалення. Жодних рекомендацій та роз`яснень щодо влаштування альтернативного джерела опалення (автономного опалення) позивачу надано не було. Понад 25 років позивач не користувалась центральним опаленням, обігрів житла здійснювала та здійснює електроприладами. У вересні 2020 року позивачка отримала лист-попередження від КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго», відповідно до якого між позивачкою та КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» укладений Договір про надання послуг з постачання теплової енергії/з постачання гарячої води. Станом на 01.09.2020 заборгованість становила 5\~785,\~58\~грн. На даний час продовжують приходити рахунки за послугу, хоча фактично позивачка її не отримує. Позивачка зверталась до відповідача з письмовими заявами про зняття з абонентського обліку з підстав відключення квартири від центральної мережі теплопостачання та припинення нарахування за послуги, які фактично позивач не отримує. Не зважаючи на звернення, відповідач продовжує нараховувати плату за послуги централізованого опалення. Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотньої дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. На час демонтажу батарей та опломбування відводів була чинною Постанова Кабінету Міністрів України № 1497 від 30 грудня 1997 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення», яка надавала право споживачу відмовитись від послуги. Позивачка зазначила, що оскільки послугами з централізованого постачання теплової енергії не користується, то в неї відсутній обов`язок здійснювати оплату вартості теплової енергії теплопостачальній організації, оскільки фактично ці послуги отримані не були. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що заперечує проти позовних вимог. КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» здійснює господарську діяльність виключно у відповідності та в межах визначених нормативно-правовими документами в сфері надання житлово-комунальних послуг, а саме: Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, який вступив в дію з 01.05.2019, «Правил надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою КСУ № 830 від 21.08.2019 та «Правил надання послуги з постачання гарячої води», затверджених Постановою КМУ №\~1182 від 11.12.2019 та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Мінрегіонбуду України № 358 від 22.12.2021, зареєстрованої в Мін`юсті України 27 січня 2022 року № 93/37429. З 01 травня 2021 року набрав чинності Закон України від 03.12.2020 № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг». Згідно зі змінами , внесеними Законом № 1060 до Закону ЖКП передбачено впровадження публічних договорів приєднання до надання комунальних послуг. Публічний договір приєднання укладається шляхом надання повної й безумовної згоди (акцепту) Споживача на укладення Договору в повному обсязі, без підпису письмового примірника Договору сторонами. Будь-яка з наступних дій вважається акцептом (прийняттям) цього договору публічної оферти: факт отримання послуги з постачання теплової енергії, плата послуги з постачання теплової енергії. Враховуючи викладене, станом на сьогодні між виконавцем («КПТМ «Черкаситеплокомуненерго») та споживачами багатоквартирного будинку по [ADDRESS] , у тому числі і позивачем, відповідно до Закону ЖКП з 01.06.2021 укладені Типові договори з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії. Житловий будинок по [ADDRESS] обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії на вводі інженерних мереж теплопостачання в будівлю і за його показниками відповідно до Методики №358 здійснюється розподіл між споживачами, у тому числі і позивачем, обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. У відповідності до правил № 830 від 21.08.2019 та укладених типових договорів про надання послуги за постачання теплової енергії з індивідуальним споживачем виконавець забезпечує відповідність кількісних та якісних характеристик послуги з постачання встановленим нормативам на межі централізованих інженерно-технічних систем постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкової системи багатоквартирного будинку. Згідно з визначенням приміщення квартири [ADDRESS] відноситься до категорії опалювальних приміщень, тобто таких, які забезпечуються тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання за рахунок роботи якої забезпечується нормативна температура повітря в приміщенні, по причині відсутності законних підстав щодо від`єднання квартири від внутрішньобудинкової системи опалення та відсутності в ній індивідуального джерела теплопостачання, встановленого на законних підставах. Згідно розрахунку заборгованості наявного у КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» станом на вересень 2024 року за особовим рахунком № [NUMBER] , який зареєстрований за [PERSON] наявна заборгованість у сумі 45\~147 грн 90 коп, яка не погашена позивачем у добровільному порядку. У судовому засіданні позивач у частині скасування нарахувань за послуги теплопостачання підтримала свої вимоги з підстав, зазначених у позові, вказала, що мешкає одна, опалення їй вимкнули ще у 1999 році, про що склали відповідний акт, батареї з її квартири забрали. З того часу вона не користується централізованим опаленням, а тільки електрообігрівачами. До 2020 жодних претензій щодо необхідності оплати за опалення їй ніхто не висував, однак у 2020 році прийшло попередження, що вона повинна сплачувати за опалення, з цього часу почали нараховувати заборгованість, хоча постачання теплової енергії до її квартири було і є відключеним. Їй пропонували самостійно встановити демонтовані прилади опалення, однак вона є особою похилого віку, коштів на встановлення батарей не має. Жодних договорів з КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» не підписувала та просить скасувати нарахування за постачання теплової енергії. Щодо нарахувань за послуги постачання гарячої води, то гаряче водопостачання у квартирі наявне, встановлений лічильник. Представник позивача підтримав позовні вимоги у частині скасування нарахувань за послуги теплопостачання, зазначив, що відключення споживача від системи опалення відбулось ще у 1999 році, з того часу 20 років, у тому числі і «Черкаситеплокомуненерго» позивачці не нараховувало оплату за теплопостачання. Однак зі зміною законодавства у 2020 році, введенням договорів приєднання, теплопостачальна організація розпочала нарахування оплати, не врахувавши, що закон не має зворотньої сили у часі і, оскільки на час прийняття нових правил позивачка вже була відключена від теплопостачання, послуги з теплопостачання фактично не отримує, такі нарахування є неправомірними. Щодо вимог про скасування нарахувань за гаряче водопостачання, то оскільки у позивачки гаряче водопостачання не від`єднане, встановлений лічильник, то в частині гарячого водопостачання вимоги не підтримує. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовної заяви з підстав, вказаних у відзиві, зазначив, що у квартира позивачки відноситься до опалювальних приміщень, у зв`язку з чим КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» правомірно нараховує плату за теплопостачання та гаряче водопостачання. До 2020 року оплата не нараховувалась. Згідно зі змінами, внесеними Законом № 1060 до Закону ЖКП передбачено впровадження публічних договорів приєднання до надання комунальних послуг, отже, договір із позивачкою вважається укладеним. Відключення квартири позивачки від теплопостачання фактично було самовільним, «Теплокомуненерго» такі відключення не проводило. Фактично теплова енергія до квартири подається, оскільки постачальник забезпечує її подання до точки приєднання, обслуговування систем у межах житлового приміщення від точки приєднання забезпечується його власником. Просив відмовити у задоволенні позову повністю. Заслухавши у судовому засіданні сторін, дослідивши заяви та долучені документи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити частково з огляду на таке. Частиною першою статті 15\~ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Встановлено, що позивачці [PERSON] , [INFO] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 10.07.1996. 11.10.1999 у зазначеній квартирі відключено та опломбовано подачу опалення, що підтверджується Актом від 11.10.1999, у якому зазначено, що він складений інспектором теплотехнадзору ОП «Енергетик» Бойко Г.В., у присутності представника об`єкта [PERSON] , наявні підписи та штамп ВАТ «Черкаський приладобудівельний завод» Відокремлений підрозділ «Енергетик». Відповідно до Попередження Комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, адресованого [PERSON] , без зазначення дати, позивачку повідомлено, що між нею та КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» укладений договір про надання послуг з постачання теплової енергії/гарячої води, попереджено про наявність заборгованості яка станом на 01.09.2020 скаладає 5\~785, 58 грн та необхідність сплати. До позовної заяви також долучені рахунки-повідомлення про нараховані суми у тому числі у 2024 році, 2020 році. На звернення [PERSON] виконавчим комітетом Черкаської сільської ради надана відповідь від 25.04.2022 вих.№ 2365-2, у якій зазначено, що відключення житлового приміщення позивачки відбулось у 1999 році, про що уповноваженими службовими особами складений відповідний акт. У даний період були відсутні конкретизовані нормативно-правові акти, які регулювали дане питання. У 2018 році набрав законної сили Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади взаємовідносин між споживачами та надавачами житлово-комунальних послуг. Відповіді на звернення із викладенням позицій також надавались позивачці КТПМ «Черкаситеплокомуненерго», Головним управлінням Держпродспоживслужби в Черкаській області. Відповідно до Акта обстеження квартири [ADDRESS] від 03.01.2024, складеного комісією у складі голови правління ОСББ «Перемоги-22», заступником голови правління та позивачкою, згідно акта КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» від 11.10.1999 у квартирі [ADDRESS] відключено опалення, калорифери демонтовані та відводи труб опломбовані і дійсно станом на 3 січня 2024 р. опалення в квартирі відсутнє, калорифери демонтовані та відводи труб опломбовані. Аналогічну інформацію містять Акт від 04.03.2021, у якому зафіксована відсутність опалення станом на 04.03.2021; Акт від 24.02.2023, у якому зафіксована відсутність опалення станом на 24.02.2023. Відповідно до Акта від 22.04.2021, складеного представником ВТІ та К КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» квартира опалюється від загальнобудинкової системи опалення. У квартирі проходять стояки у кількості 6 шт., ізольовані, опалювальні прилади відсутні, демонтовані актом від 11.10.1999. Рекомендовано встановити опалювальні прилади. Відключення опалювальних приладів виконано з встановленням заглушок, опломбовані, пломби в наявності, не порушені. До матеріалів справи долучені фото стояків подачі без калориферів, з ізоляцією. На схемі подачі теплопостачання до житлового будинку по [ADDRESS] зображено загальну схему теплопостачання до будинку. Відповідно до Розрахунку заборгованості за теплову енергію, постачання гарячої води та сум індексу інфляції, 3% вічних по о/р [NUMBER] [PERSON] , [ADDRESS] , нараховано за послуги з 01 січня 2020 року по березень 2025: постачання теплової енергії 31\~745,95 грн, внески на вузли комерційного обліку (обслуговування) 112, 95 грн, гаряче водопостачання 2\~408, 11 грн, абоненська плата 15\~758, 44 грн, абоненське обслуговування 2\~885,21, обслуговування ІТП 891,66 грн. Нарахування здійснюються щомісяця, починаючи з 01.01.2020. Зазначено про оплату у липні 2021 1423 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно із ст.\~5 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до переліку житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Частиною 7 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Згідно з п. 22\~ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів»\~споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до статей\~66, 67, 162\~ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20\~цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відповідно до п.п. 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З моменту надання відповідачем споживачам послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання між сторонами справи відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виникають правовідносини, які полягають, зокрема, у наявності в споживача зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за спожиті послуги. При цьому, відсутність відповідного договору на їх надання не звільняє споживачів від обов`язку оплачувати надані житлово-комунальні послуги, враховуючи норми п.1 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Аналогічна правова позиція міститься в постановах ВС від 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц, від 18.03.2019 у справі №210/5796/16-ц, від 18.12.2019 у справі №522/2625/16-ц, від 25.03.2020 у справі №211/3347/18-ц. Виконавцем послуг із централізованого опалення за адресою позивача є Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, код ЄДРПОУ 02082522, зареєстроване 18.01.2000. Дані обставини підтверджуються наданими доказами та визнаються сторонами. Суду не надано жодного договору щодо надання послуг із централізованого опалення, проте це не свідчить про відсутність обов`язку виконавця надати відповідні послуги, а споживача оплатити їх. Судом встановлено, що 11.10.1999 у квартирі позивача відключено та опломбовано подачу опалення, калорифери демонтовані, що підтверджується Актом від 11.10.1999, а у подальшому - актами від 03.01.2024, 04.03.2021, 22.04.2021, 24.02.2023. Зазначені документи складені, підписані та скріплені печатками представників органів та організацій, у тому числі КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», отже відповідачем також зафіксовано та не заперечується демонтаж та відсутність приладів опалення у квартирі позивача. Причому нарахування оплати розпочато тільки у 2020 році, що не заперечується сторонами та пояснюється відповідачем змінами у законодавстві щодо надання послуг опалення. Однак, встановлено, що у квартирі споживача відключене опалення (11.10.1999) ще до набрання чинності положеннями законодавства України, на які посилається відповідач: Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КСУ № 830 від 21.08.2019 та Правилами надання послуги з постачання гарячої води, затверджених Постановою КМУ №\~1182 від 11.12.2019 та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 28.12.2018 № 1502/32954. До набрання чинності Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, а у подальшому Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КСУ № 830 від 21.08.2019 спірні правовідносини були урегульовані Правилами надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497. Тобто на час відключення опалення у квартирі [ADDRESS] відносини між споживачами і виконавцями у наданні послуг з центрального холодного та гарячого\~водопостачання, теплопостачання центральне опалення та водовідведення регулювалися Правилами надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року № 1497, які були обов`язкові для виконання всіма споживачами і виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості. Відповідно до пункту 9 Правил передбачено, що права, обов`язки та відповідальність виконавця і споживача, передбачені цими Правилами, набирають чинності з моменту укладення договору. Сторони не можуть відмовитися від укладення або продовження терміну дії договору, якщо він відповідає цим Правилам за умови, що споживач не має наміру відмовитися від користування послугами. У разі відмови споживача від користування послугами з водо-, теплопостачання та водовідведення він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж. При цьому заборгованість за отримані послуги та витрати, пов`язані з відключенням, повинні бути відшкодовані споживачем у добровільному або судовому порядку. Пунктом 34 Правил обумовлено, що споживач не має права самовільно, з порушенням проектних рішень переобладнувати і використовувати не за призначенням та псувати санітарно-технічне обладнання житлових будинків і житлових приміщень. Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Аналогічний висновок щодо застосування Правил до спірних відносин з огляду на час виникнення, викладений у Постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №\~456/3896/16-ц, де зазначив, що спірні правовідносини виникли між сторонами до прийняття та введення в дію Правил № 630 та Порядку, а тому вони не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Верховний Суд бере до уваги загальне правило про дію нормативно-правових актів в часі (стаття 58 Конституції України, стаття 5 ЦК України). Із чинних на час виникнення спірних правовідносин норм неможливо установити послідовний алгоритм дій споживача у разі виявлення бажання припинити користування певними житлово-комунальними послугами. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що вилучення радіаторів тепла, і як наслідок, неотримання послуг теплопостачання в квартирі позивачки відбулось з її вини. Однак, досліджені докази у справі в їх сукупності дають змогу достовірно установити факт відключення квартири від надання послуг з централізованого опалення. Даний факт, зокрема, підтверджується Актом відключення від 11.10.1999, Актами обстеження квартири від 03.01.2024, 04.03.2021, 24.02.2023, Актом обстеження квартири від 22.04.2021, складеним представником КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», фотографіями стояків. Обов`язок оплачувати послуги\~\~за опалення покладається на власника житла. Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №215/4967/16-ц. Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. У п.71 рішення у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що принцип належного врядування, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. Разом з тим, потреба виправити допущену в минулому помилку не повинна непропорційним чином утручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки держоргану має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. За мотивами Конституційного Суду України, наведеними у рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами. За висновком Великої Палати ВС (постанова від 06.04.2021 у справі №910/10011/19), Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Позивач неодноразово зверталася до різних органів, в тому числі до КПТМ «Черкаситеплокомуненерго», Черкаської міської ради, ГУ Держпродспоживслужби в Черкаській області із заявами щодо неправомірності нарахувань оплати за послуги з постачання теплової енергії, які вона фактично не отримує, однак позивачу або роз`яснювали вирішувати питання у судовому порядку або наполягали на необхідності оплати. Отже, оскільки [PERSON] послуги з постачання опалення у квартирі [ADDRESS] не отримувала з 11.10.1999, позовна заява у частині визнання неправомірними та скасування нарахувань за послугу постачання\~теплової енергіїпідлягає задоволенню. Причому, правильним буде формулювання, що відповідатиме відомостям про нарахування, зазначеним у Розрахунку заборгованості за теплову енергію, постачання гарячої води та сум індексу інфляції, 3% вічних по о/р [NUMBER] [PERSON] , [ADDRESS] , а саме: послугу постачання теплової енергії із зазначенням із 01.01.2020, оскільки саме така дата початку нарахувань зазначена у розрахунку і є очевидним, що позивач просив визнати неправомірним та скасувати нарахування за весь період відсутності теплопостачання. Крім того, слід врахувати, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» співвласникам, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення, здійснюються нарахування за теплову енергію витрачену на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, а також на функціонування внутрішньобудинкової системи опалення. Щодо вимоги позивачки про визнання неправомірними та скасування нарахувань за послуги гарячого водопостачання, то доказів відключення гарячого водопостачання у квартирі [ADDRESS] суду не надано. У судовому засіданні позивачка зазначила, що у її квартирі підключене гаряче водопостачання, встановлений прилад обліку. Представник позивача у судовому засіданні вказав, що, оскільки гаряче водопостачання не відключалося, вимоги щодо визнання неправомірними нарахувань за гаряче водопостачання не підтримує, водночас заяв про відмову від частини позовних вимог від позивача або представника позивача відповідно до ст. 206 ЦПК України не надходило, з огляду на що у задоволенні позовних вимог у частині визнання неправомірними нарахувань за гаряче водопостачання слід відмовити. За правилами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, а позивачка звільнена від сплати судового збору, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 605, 60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial