Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-14 00:00:00

31 грудня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві представник зазначив, що 10.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 4046421 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді, який відповідач підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Т217».Відповідно до умов Договору відповідачу було надано кредит в сумі 24500,00 грн, строком кредитування 360 днів з 10.10.2023 по 04.10.2024. Згідно умов договору ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало кредитні кошти в сумі 24500,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] , емітовану банком АТ КБ «ПриватБанк». Пунктом 1.4.1 Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. За період з 10.10.2023 року по 26.07.2024 року ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було нараховано проценти за користування кредитними коштами в сумі 139647,00 грн. У вказаний період відповідачем здійснено оплати на рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» спрямовані на оплату тіла кредиту в сумі 0,03 грн та оплату процентів за користування кредитними коштами у сумі 17640,00 грн. Станом на 26.07.2024 загальна сума заборгованості відповідача за Договором № 4046421 від 10.10.2023 склала 146507,68 грн, з яких: 24499,97 грн заборгованість за тілом кредиту, 122007,71 грн - заборгованість за процентами. 26.07.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі Договору факторингу № 26/07/2024 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. В межах строку дії договору, ТОВ «Українські фінансові операції» за період з 26.07.2024 по 04.10.2024 здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою у сумі 34299,96 грн. Отже, загальний розмір заборгованості за відсотками становить 156307,67 грн. Посилаючись на те, що відповідач не виконав свого обов`язку за кредитним договором, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості, представник позивача просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 4046421 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.10.2023 в сумі 180807,64 грн, з яких: 24499,97 грн заборгованість за тілом кредиту, 156307,67 грн - заборгованість за процентами, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, у якій зазначив, що просить проводити розгляд справи у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 10.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір № 4046421 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронному вигляді, який відповідач підписав за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Т217». Відповідно до п. 1.2 Договору сума кредиту складає 24500,00 грн, строк кредитування 360 днів з 10.10.2023 по 04.10.2024 (п.1.3.).Пунктом 1.4.1 Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору.Згідно п. 2.1. Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] (а.с.19-30). Аналогічні умови містяться у Паспорті споживчого кредиту (а.с.15-17). Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 282-2607 від 26.07.2024, відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. укладеному між останнім, а також ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 10.10.2023 21:47:13 на суму 24500,00, карта [NUMBER] , призначення платежу: зарахування 24500,00 грн на карту (а.с.35). Згідно інформації наданої на виконання ухвали суду ПАТ КБ «ПриватБанк», на ім`я [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] . Відповідно до виписки 10.10.2023 року на вказану картку було зараховано грошові кошти в сумі 24500,00 грн (а.с.102-103). 26.07.2024 між ТОВ «Українські фінансові операції» а також ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Договір факторингу № 26/07/2024, відповідно до умов якого ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до боржників зазначених у Реєстрі Боржників (а.с.66-73). Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 4046421 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.10.2023, заборгованість станом на 26.07.2024 становить 146507,68 грн, з яких: 24499,97 грн заборгованість за тілом кредиту, 122007,71 грн - заборгованість за процентами (а.с.55-60). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 26.07.2024, який є Додатком № 1 до Договору факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024 до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 4046421 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.10.2023 в сумі 146507,68 грн, з яких: 24499,97 грн заборгованість за тілом кредиту, 122007,71 грн - заборгованість за процентами . Згідно розрахунку заборгованості за Договором № 4046421 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.10.2023 заборгованість станом на 04.10.2024 становить 180807,64 грн, з яких: 24499,97 грн заборгованість за тілом кредиту, 156307,67 грн - заборгованість за процентами (а.с.130-131). Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторонни домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, щоіснували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за Договором № 4046421 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.10.2023перейшло до ТОВ «Українські фінансові операції» на підставі договору факторингу. Відповідно до ч. 1 ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань за Договором № 4046421 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 10.10.2023 щодо повернення кредитних коштів, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основною сумою боргу підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором в сумі 156307,67 грн - заборгованості за процентами, суд зазначає наступне. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Пунктом 1.4.1 Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2 % в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору. Пунктом 5 розділу І ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (Закон\~№ 3498-IX від 22.11.2023), статтю 8 ЗУ «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою. Відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Згідно п. 2 Розділу ІІ. Прикінцевих та перехідних положень Закону\~№ 3498-IX\~від 22.11.2023 ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», дія\~пункту 5\~розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. Як встановлено судом, договір між сторонами укладено 10.10.2023, термін дії договору до 04.10.2024, отже договір було укладено до набрання чинності Законом\~№ 3498-IX від 22.11.2023, а строк його дії продовжено після набрання чинності вказаним Законом, а тому максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. Розрахунок суду розміру відсотків з урахуванням денної процентної ставки 1%: сума кредиту складає 24500,00 грн, строк кредитування 360 днів, отже розмір денної відсоткової ставки становить 245,00 грн на день. 245,00 х 360 днів = 88200,00 грн (розмір відсотків за користування кредитними коштами протягом строку дії договору). Судом встановлено, що відповідачем було частково сплачено відсотки в сумі 17640,00 грн. За таких обставин, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки з урахуванням сплаченої ним суми, а саме в розмірі 70560,00 грн, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. При подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Як встановлено судом, адвокат Дідух Є.О. надавав позивачу правову допомогу та витрати позивача на правову допомогу становлять 10000,00 грн. (а.с.31,34, 83-85). Згідно з ч.1\~ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до\~п.\~3\~ч.\~2\~ст.\~141\~ ЦПК\~України інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, а також витрати на правову допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення 180807,64 грн, судом задоволено позовні вимоги на суму 95059,97грн,що становить 52,57% від ціни позову, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1273,45 грн, що складає 52,57% від 2422,40грн, а також витрати на правову допомогу в розмірі 5257,00 грн, що складає 52,57% від 10000,00 грн. \~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: partial