Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" (далі ТОВ «ФК «Фінтраст капітал») (до перейменування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 119252,00 грн, з яких: - на підставі договору факторингу № 24.05/2024 - 58880,00 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 8000,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором - 41280,00 грн, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів - 9600,00 грн; - на підставі договору факторингу № 27.05/24-Ф - 60372,00 грн, яка складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 15000,00 грн; суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором 27462,00 грн, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів - 17910,00 грн. Також стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу. Позовну заяву ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» обґрунтовує тим, що 07.09.2023 ТОВ «Лінеура Україна» та відповідач уклали договір № 3962664 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором "В135", за умовами якого відповідач отримала кредит на кредитну картку [NUMBER] у розмірі 8000, 00 грн, строком на 360 днів, з 07.09.2023 по 01.09.2024 , періодичність платежів зі сплати відсотків - кожні 30 днів. Згідно з договором факторингу від 24.05.2024 ТОВ «Лінеура Україна» відступило права вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Також, 14.08.2023 між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №6962738, згідно з умовам якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 15000 грн на 360 днів. Згідно з договором факторингу від 27.05.2024 ТОВ «Авентус Україна» відступило права вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал». Після відступлення прав вимог відповідачем не здійснено сплати в рахунок погашення заборгованості за договорами кредиту, в результаті чого вона допустила заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 10.09.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі, клопотання позивача про витребування доказів задоволено. 09.10.2024 та 15.10.2024 на адесу суду надійшли докази, які було витребувано судом. Ухвалою суду від 10.12.2024 закрито проведення підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 06.05.2025 змінено найменування позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Від відповідача заяв по суті справи до суду не надійшло, остання не скористалась своїм процесуальним правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе на підставі ст. ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 512 ЦК України передбачено можливість зміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст. 1077 ЦК України). Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 07.09.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено договір споживчого кредиту №3962664\~ про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти в розмірі 8000 грн, шляхом зарахування коштів на платіжну картку, яку вона особисто вказала під час укладення договору, строком на 360 днів, з 07.09.2023 по 01.09.2024, періодичність платежів зі сплати відсотків - кожні 30 днів, за стандартною процентною ставкою 2.00% в день. Відповідно до п.1.5 договору Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.5.1. за стандартною ставкою за весь строк кредиту 30341,06% річних. Відповідно до п. 1.6 договору Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 1.6.1 за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 65600,00 грн. Позивачем надано докази про зарахування на рахунок відповідача коштів в розмірі 8000,00 грн за договором №3962664 від 07.09.2023 (відповідь АТ «Універсал Банк»). 24.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №24/05/2024, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило позивачу право грошової вимоги за договором №3962664 від 07.09.2023, а ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Україна" набуло право вимоги за вказаним договором. Як вбачається із наданих розрахунків заборгованості, внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, у неї виникла заборгованість у сумі 58880 грн, по кредитному договору №3962664 від 07.09.2023, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 8000 грн, нарахованих процентів первісним кредитором - 41280 грн, нараховані позивачем проценти 9600грн за 60 календарних днів. 14.08.2023 між [PERSON] та ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6962738 про надання споживчого кредиту, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 15000 грн строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни та дата останнього платежу по кредиту (08.08.2024) вказується в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 15000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується відповіддю АТ КБ «ПриватБанк». 27.05.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло права вимоги за кредитним договором №6962738 від 14.08.2023, що підтверджується копіями відповідного договору факторингу та витягу з реєстру боржників. Як вбачається\~із наданих\~розрахунків заборгованості,\~внаслідок невиконання\~відповідачем своїх\~зобов`язань\~за договором,\~у неї\~виникла заборгованість\~у сумі\~60372\~грн,\~по кредитному\~договору №6962738 від 14.08.2023, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 15000 грн, нарахованих процентів первісним кредитором - 27462 грн, нараховані позивачем проценти 17910 грн за 60 календарних днів. Позивач долученими до позову доказами довів, що були укладені кредитні договори та що товариства надали грошові кошти відповідачеві. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживала, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за договорами споживчого кредиту та відсотків. Оскільки відповідачем не оспорено факт укладення кредитних договорів та його умови, то правильність і правомірність визначення зобов`язань за ним судом не оцінюється. Ураховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню. V. Розподіл судових витрат Судові витрати зі сплати судового збору стягуються з відповідача, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Що стосується витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Щодо витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 10000 грн, які позивач просив компенсувати за рахунок відповідача, суд дійшов таких висновків. На обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав суду Договір № 17/07-2024 про надання правової допомоги від 17.07.2024, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 13.11.2024, акт прийому-передачі виконаних робіт від 26.08.2024 на суму 10 000 грн. Згідно з рахунком на оплату замовлення від 26.08.2024 адвокатом було витрачено на дану справу 10 годин, вартість 10000,00 грн. Згідно положень ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268). Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved