Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

26 березня 2025 року до суду надійшла позовна заява представника ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Позивач просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий газ за період з березня 2021 року по лютий 2025 року на загальну суму 17\~179,77 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , з якою укладено договір постачання природного газу відповідно до заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від 24.09.2021. Відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в період з березня 2021 року по лютий 2025 року було спожито природний газ на загальну суму 17\~179,77 грн, яка залишилась не оплаченою споживачем. Позивач виконує належним чином умови договору, відповідач ухиляється від сплати наданих послуг, у зв`язку з чим за період з березня 2021 року по лютий 2025 року утворилася заборгованість на суму 17\~179,77 грн. Вказану заборгованість, а також понесені судові витрати по справі в розмірі 3028,00 грн позивач просив стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 33). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 6). Відповідач з`явилася в судове засідання, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Згідно із частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку. Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року. Згідно із пунктом 3 Розділу І Правил, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 1.3. Типового договору установлено, що він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або оплачений споживачем рахунок. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем природного газу ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за адресою: [ADDRESS] та на її ім`я відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] та присвоєно ЕІС код 56ХМ26G172100110. Фактом приєднання споживача до умов типового договору є надання відповідачем постачальнику підписаної заяви-приєднання та фактичне споживання природного газу, що підтверджується роздруківкою з фінансового стану по особовому рахунку відповідача із внесеними даними оператором ГРМ щодо спожитого об`єму природного газу споживачем (а.с. 12, 14). Споживач отримувала послуги постачання природного газу, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про фактичну згоду споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання). Протилежне відповідачем не спростовано. ТОВ «ГК «Нафтогаз України» виконало свої зобов`язання відповідно до Типового договору, а саме здійснило постачання природного газу до об`єкту споживача в необхідних для останнього обсягах. Згідно із пунктом 4.3. Типового договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. У пункті 4.6. Типового договору передбачено, що при здійсненні постачання природного газу в рамках базової річної пропозиції оплата рахунка (платіжного документа) Постачальника має бути здійснена не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим. Положеннями пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суд, оцінивши наявні докази у справі, дійшов висновку, що відповідач належним чином не виконує умови договору, плату за поставлений природний газ не здійснює в повному обсязі, у зв`язку із чим утворилася заборгованість за спожитий природний за період з березня 2021 року по лютий 2025 року (включно) у сумі 17\~179,77 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (фінансовий стан) споживача. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ГК «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості з [PERSON] , як споживача послуг природного газу є належним чином доведені, документально підтверджені і відповідачем не спростовані, а тому є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п.\~1 ч.\~2 ст.\~141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved