Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-07 00:00:00

ТОВ «КЛТ КРЕДИТ звернулось до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , в якому просили стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3246 від 12.01.2024 року у розмірі 45\~200,00 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.01.2024 року між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] укладено кредитний договір №3246, у відповідності до умов якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 5000 грн. на строк 365 днів (до 11.01.2025) шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 2,4% від суми кредиту за кожен день користування (876% річних). У порушення умов кредитного договору № 3246 від 12.01.2024 року [PERSON] , не повернув суму кредиту, не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим, станом на 05.02.2025 року відповідач має заборгованість у розмірі 45200,00 грн. яка складається з: 5000,00 грн. заборгованість за кредитом, 40200,00 грн заборгованість за нарахованими процентами за період з 12.01.2024 по 11.01.2025 року, що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 2,4% за кожен день користування кредитом. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17.02.2025 цивільну справу направлено за підсудністю до Карлівського районного суду Полтавської області. Ухвалою Карлівського районного суду Полтавської області від 12.03.2025 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 04.04.2025\~від відповідача\~надійшов відзив\~на позов,\~у якому\~просить відмовити\~позивачу в\~задоволенні позову\~в частині\~розгляду справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження без\~виклику сторін. Ухвалою суду від 15.04.2025 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін на розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 05.05.2025 року через систему «Електронний суд» представник ТОВ «КЛТ Кредит» Руденко К.В. подав пояснення у справі, у яких вказав, що підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами кредитного договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким позичальник ознайомилася перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Укладення відповідачем кредитного договору було його правом, а не обов`язком, яке було реалізовано на власний розсуд. Відповідач не був обмежений у часі для ознайомлення з умовами кредитування та умовами договору. Представником позивача звернуто увагу на те, що будь-які зміни до кредитного договору №3246 від 12.01.2024 не вносилися. Щодо максимального розміру денної процентної ставки після укладення кредитного договору, то за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом № 3498-IX, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору. При цьому, денна процента ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту). У зв`язку із порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 05.02.2025 року становить: 5 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 40200,00 грн заборгованість за нарахованими процентами за період з 12.01.2024 по 11.01.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2 Кредитного договору за ставкою 2,4 % за кожен день користування кредитом (876% річних) та Графіку платежів. До позовної заяви додано первинні документи, а саме в першу чергу кредитний договір, що засвідчує наявність правовідносин між Позивачем (правонаступник Первісного кредитора) та Відповідачем, який оформлений відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», на підставі якого здійснено надання кредиту Відповідачу. Щодо правомірності стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу зазначив, що сума витрат у розмірі 10\~000,00 грн є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, обсягом та ціною позову, а також вказав, що чинним законодавством не передбачено заборони особі, яка здійснює адвокатську діяльність, перебувати на обліку в податкових органах як фізична особа-підприємець, а також не вимагає додаткової реєстрації як самостійно зайнята особа, що здійснює незалежну професійну діяльність. У судове засідання представник ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» не з`явився, матеріали справи містять клопотання представника позивача про проведення судового розгляду за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причина неявки не відома. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 12.01.2024 року між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3246. Згідно з пунктами 1.1 - 1.4 договору товариство надає позичальникові грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені договором. Процентна ставка за користування кредитом становить 2,4 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 876,00%) користування кредитом. Строк надання кредиту становить 365 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 лднів. Відповідно до п.п.2.4.1 кредитного договору позичальник зобов`язується у встановлений строк повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, через мережу Інтернет ТОВ «КЛТ Кредит», які розміщені на сайті товариства (п.1.6 договору). Даний договір укладено в інформаційно-телекомунікаційній системі на сайті товариства відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п.6.1 договору). Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 262308 направлявся відповідачу 12.01.2024 о 09:59:22 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер [NUMBER] , який зазначений кредитному договорі та ІТС. Кредитний договір підписаний о 09:59:33 годині 12.01.2024 року шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 262308 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcrcdit.com.ua/. Кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн. були перераховані відповідачу 12.01.2024 року на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується чеком від 12.01.2024 за №722567648. Отдже, кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://kltcrcdit.com.ua/.та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Відповідача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» від 15.03.2024 №15-03-24, викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті товариства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач уклав кредитний договір № 3246 від 12.01.2024, що підтверджується електронним підписом відповідача з одноразовим ідентифікатором 262308. Наведене вказує на те, що сторони досягли згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення статті 638 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому. В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором щодо сплати нарахованих процентів належним чином не виконував. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідача за кредитним договором по нарахованим та не сплаченим процентам становить 40200,00 гривень за період з 12.01.2024 по 11.01.2025, що нараховані відповідно до п. 1.2. кредитного договору за ставкою 2,4 % за кожен день користування кредитом (876 % річних) та Графіку платежів. За загальними правилами доказування, визначеними статями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно Детального розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 3246 від 12.01.2024 станом на 04.02.2025 становить 45\~200,00 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 5\~000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом 40\~200,00 грн. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на спростування заявлених позивачем вимог та наданих на їх підтвердження доказів. У тому числі, на спростування розміру заборгованості за кредитним договором № 3246 від 12.01.2024 у сумі 45200,00 грн. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем умов договору, сплати відсотків за користування кредитом, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 3246 від 12.01.2024 у сумі 45200,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн заборгованість за кредитом; 40200,00 грн заборгованість за нарахованими процентами. Відповідно до ст. 133 ПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено,\~що за\~звернення до\~суду з\~даним позовом\~позивачем сплачено\~судовий збір\~в розмірі\~2\~422,40\~грн.\~відповідно до\~платіжної інструкції\~№ 131\~від 04.02.2025\~року. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2 422,40 грн. Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. підтверджуються: договором № 16/09/2024 від 16 вересня 2024 року про надання юридичних послуг, укладений між ТОВ «КЛТ КРЕДИТ» та ФОП [PERSON] ; актом приймання-передачі наданих послуг № 2 від 06.01.2025 до договору № 16/09/2024 про надання юридичних послуг від 16.09.2024; витягом з реєстру № 1 до акту приймання-передачі наданих послуг № 2 від 06.01.2025, платіжною інструкцією №8 від 07.01.2025, довіреністю від 17.09.2024, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю Руденко К.В. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. З огляду на вказане, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті витрати на правничу допомогу в сумі 10\~000,00 грн. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із: сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн, витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн, всього 12 422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved