Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-04 00:00:00

У січні 2025 року заступник керівника Хмельницької\~обласної прокуратури,\~ \~в інтересах\~держави\~в\~особі органу\~ уповноваженого\~ державою,\~\~ здійснювати відповідні\~функції\~у\~спірних правовідносинах \~Хмельницької обласної \~військової\~ адміністрації звернувся до суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , сільськогосподарського кооперативу "Улашанівський". Просив визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 16.02.2016 № 22-3293-СГ, яким затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] , яка розташована за межами населених пунктів Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, та надано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 6823987700:05:002:0220). Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі права власності на нерухоме майно право приватної власності [PERSON] (ІПН [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на земельну ділянку із кадастровим номером 6823987700:05:002:0220 з одночасним припиненням права оренди СГК «Улашанівське». Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером 6823987700:05:002:0220 у Державному земельному кадастрі. [PERSON] ІПН [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) повернути на користь держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (код ЄДРПОУ 22985083) частину земельної ділянки авіаційного транспорту із кадастровим номером 6823987700:05:002:0220 відповідно до ситуаційного плану - схеми, виконаної інженером - землевпорядником [PERSON] . Стягнути з відповідачів на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02911102, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA188201720343120002000002814) 12 112 грн судового збору, сплаченого за пред`явлення цього позову. В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що під час опрацьовування даних Публічної кадастрової карти України, інформації Хмельницької обласної військової адміністрації в межах здійснення заходів представницької діяльності встановлено порушення вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки, розташованої на території Шепетівського (колишнього - Славутського) району Хмельницької області. Виявлено, що розпорядженням Ради Міністрів Української РСР від 14.07.1962 №870-0101р прийнято пропозицію виконкому обласних Рад депутатів трудящих Вінницької, Ровенської, Сталінської, Сумської, Тернопільської, Хмельницької і Черкаської областей про відведення Українському територіальному управлінню цивільного повітряного флоту, для будівництва нових і розширення існуючих аеродромів місцевих повітряних ліній 575,76 гектарів землі від колгоспів/за згодою загальних зборів членів колгоспів/, радгоспів та інших землекористувачів по областях, в розмірах і на умовах згідно з додатками №№1-7. Відповідно до додатку 6 до вказаного розпорядження Українському територіальному управлінню цивільного повітряного флоту під будівництво нового аеродрому в Славутському районі за рахунок земель колгоспу імені Чапаєва Славутського району відведено 42,25 га земель. У відповідності до вказаного розпорядження 24.08.1961 представник колгоспу ім. Чапаєва с. Улашанівка та представник Хмельницького аеропорту в присутності інженера - землевпорядника Славутського Райвиконкому провели передачу суспільно - орної землі колгоспу ім. Чапаєва під будівництво аероплощадки цивільного повітряного флоту в кількості 42 га і 0,25 га під будівництво пасажирсько - і службово - технічних будівель. В подальшому розпорядженням Ради Міністрів Української РСР №276-р від 30.03.1967 у зв?язку із переглядом сітки аеродромів і умов їх експлуатації прийнято пропозицію Українського управління цивільної авіації про вилучення з користування окремих аеродромів 1028,72 га землі згідно з додатком. Згідно із вказаним додатком вилучено від аеродрому 23 га землі у Славуті Хмельницької області та повернуто їх колгоспу, від якого їх було відведено. На підставі вказаного розпорядження 26.04.1967 між представниками Хмельницького аеропорту, Славутського виробничого управління сільського господарства та головою колгоспу ім. Чапаєва с. Улашанівка складено та підписано акт про передачу земель колгоспу ім. Чапаєва с. Улашанівка, відповідно до якого за Хмельницьким аеропортом залишено всього 19,25 га земель, у тому числі під аеродром залишено земельну ділянку розміром 600Х300 м, що складає 18 га і під забудову складу міндобрив 1,25 га. Межі земель, які залишені під аеродром, в натурі закріплено межовими знаками встановленого зразка, проорані плугом в одну сторону і голові колгоспу відомі. Відповідно до справи № 916 аеродрому Славута Хмельницької області (інвентарний номер №31) на вказаній земельній ділянці побудовано аеродром СЛАВУТА, який розташований на 7 км північніше населеного пункту Славута, на 1 км північно - західніше н.п. Перемишль. Аеродром розташований у повітряній зоні Хмельницького авіавузлу та є аеродромом для проведення агро-хімічних робіт. Згідно з наказом Міністерства цивільної авіації СРСР від 12.04.1971 на базі Хмельницької окремої авіаескадриль було створено Хмельницьке авіапідприємство, підпорядковане Українському управлінню цивільної авіації. Наказом Міністра цивільної авіації СРСР від 25.01.1990 року реорганізовано Українське управління цивільної авіації та на його базі створено Українське об`єднання цивільної авіації «Авіалінії України». Згідно з додатком № 2 до його складу входило 28 об`єднаних авіазагонів (встановлено постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.09.2011 року у адміністративній справі N? 2а/2470/1998/11). Наказом Міністерства транспорту України від 26.11.1993 року № 448 реорганізоване Хмельницьке авіапідприємство шляхом поділу його на аеропорт, транспортно-льотний відділ та льотно - технічний підрозділ по застосуванню авіації у народному господарстві. Створено на базі майна аеропорту державне підприємство «Аеропорт Хмельницький» та віднесено його до сфери управління Міністерства транспорту України та включено до складу «Українського об`єднання цивільної авіації «Аеропорти України». Створено на базі транспортного льотно - технічного підрозділу Хмельницьке регіональне відділення транспортної авіації та включено його до складуУкраїнської державної авіакомпанії «Авіалінії України» на правах відособленого підрозділу. Створено на базі льотно - технічного підрозділу по ЗАНГ Хмельницьке регіональне відділення по застосуванню авіації у народному господарстві та включено його до компанії ЗАНГ на правах відособленого підрозділу. Хмельницьке авіаційне підприємство утворено Наказом Департаменту авіаційноготранспорту України (Укравіатранс) N?134 від 30.12.194 виконання Указу Президента України N? 790/ 84 від 21.12.1994. Хмельницьке авіапідприємство «Поділля-Авіа» утворено згідно рішення Колегії Міністерства транспорту України N?31 від 25.11.1997 та наказу Міністерства транспорту України N? 84 від 18.03.1998 і є правонаступником Хмельницького авіаційного підприємства ДАК «Авіалінії України». Відкрите акціонерне товариство «Хмельницьке авіапідприємство «Поділля-Авіа» засноване Наказом Фонду Державного майна України N?11-АТ від26.05.2000 шляхом перетворення Хмельницького авіапідприємства «Поділля-Авіа» у відкрите акціонерне товариство. ПАТ «Хмельницьке авіапідприємство «Поділля-Авіа» відповідно до протоколу N? 6 від14.03.2011 загальних зборів акціонерів ВАТ «Хмельницьке авіапідприємство «Поділля Авіа» відповідно до наказу Фонду Державного майна України № 11-АТ від 26.05.2000 року та є правонаступником всіх прав та обов?язків ВАТ«Хмельницьке авіапідприємство «Поділля-Авіа». 23.01.1998 року створено Державну Регіональну Авіакомпанію Застосування авіації в народному господарстві «Універсал -Авіа». В подальшому 02.02.2000 року Державне Авіаційне Підприємство Регіональної Авіакампанії «Універсал Авіа» перетворене у Відкрите Акціонерне Товариство РАК «Універсал Авіа» та 10.08.2008 року змінено організаційно - правову форму на ТОВ. Опрацюванням інформації Фонду державного майна України від 15/2-239 вих - 23 від 17.07.2023 щодо переліку державного майна, включеного до єдиних майнових комплексів зазначених підприємств, що утворилися в процесі приватизації, встановлено, що на момент приватизації у них були відсутні права на земельні ділянки аеродромів та аеродромних об?єктів, які розташовані на території області. Рішенням дев?ятнадцятої сесії від 25.09.2001 N? 10 «Про надання згоди на прийняття Державного підприємства «Аеропорт Хмельницький» до спільної власності територіальних громад області» Хмельницька обласна рада погодила прийняття із державної у спільну власність територіальних громад області Державного підприємства «Аеропорт Хмельницький» як цілісний майновий комплекс. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08.01.2002 N? 3-р «Про передачу цілісних майнових комплексів аеропортів цивільної авіації з державної у комунальну власність» прийнято пропозицію Мінтранспорту, погоджену з Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції, Мінфіном, Фондом, Держкомстатом та відповідними органами місцевого самоврядування про передачу цілісних майнових комплексів аеропортів цивільної авіації з державної у власність територіальних громад згідно із додатком. З додатку до розпорядження вбачається, що передано у спільну власність територіальних громад Хмельницької області майновий комплекс аеропорту «Хмельницький» (м. Хмельницький, вул. 60-річчя СРСР, 2). Рішенням четвертої сесії Хмельницької обласної ради від 19.12.2002 N?21 прийнято до спільної власності територіальних громад області Державне підприємство «Аеропорт Хмельницький» як цілісний майновий комплекс. Водночас, відповідно до інформації Хмельницької обласної ради від 21.11.2023 N?1462/01 - 11 земельні ділянки під злітно - посадковими смугами на території області підприємству «Аеропорт Хмельницький» не передавалися. Відповідно до інформації Улашанівської сільської ради від 05.05.2023 N?06-21/627 на території Улашанівської сільської ради за межами с. Перемишель розташований злітно - посадковий майданчик. Право комунальної власності на дану ділянку з Улашанівською сільською радою не посвідчувалося, рішення з приводу оформлення права власності чи користування даної земельної ділянки сільською радою не приймалися. За таких обставин земельні ділянки авіаційного транспорту аеродрому «Славута» були і є землями авіаційного транспорту. Водночас, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 16.02.2016 № 22-3293-СГ затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] , яка розташована за межами населених пунктів Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, та надано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 6823987700:05:002:0220) для використання за зазначеним цільовим призначенням. Інформацію про право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено 25.03.2016. В подальшому, 01.04.2016 [PERSON] та СГК «Улашанівський укладено договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 15 років. Відповідно до ситуаційної план-схеми, виконаної інженером землевпорядником [PERSON] , площа накладеної земельної ділянки 6823987700:05:002:0220 на землі аеродрому становить 0,4230 га. Прийняття рішення про передачу частини земельної ділянки авіаційного транспорту Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області відбулося із порушенням ст. 72, ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України, а тому вона підлягає поверненню у державну власність в особі Хмельницької обласної військової адміністрації з підстав, передбачених ст. 1 ч.1 п.12 Повітряного Кодексу України, ч.2 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 року, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 75 Повітряного Кодексу України, ст. 20 ч.2, ч.4 ст.83, ч.4 ст.84 Земельного Кодексу України. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 23.01.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу розглянути в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначене на 24.02.2025 року. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2025 року клопотання прокурора задоволено, замінено неналежного відповідача - сільськогосподарський колектив «Улашанівський» на належного відповідача - сільськогосподарський кооператив «Улашанівський». 05.03.2025 року від заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури подано заяву про зміну предмета позову, у зв`язку із здійсненням поділу земельної ділянки із кадастровим номером 6823987700:05:002:0220 на дві земельні ділянки із кадастровим номером 6823987700:05:002:0240 площею 0,432 га та 6823987700:05:002:0239 площею 1,5770 га. Просив визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 16.02.2016 №22-3293-СГ, яким затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства [PERSON] , яка розташована за межами населених пунктів Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, та надано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер 6823987700:05:002:0220). Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі права власності на нерухоме майно право приватної власності [PERSON] (ІПН [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на земельну ділянку із кадастровим номером 6823987700:05:002:0240 з одночасним припиненням права оренди СГК «Улашанівське». Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером 6823987700:05:002:0240 у Державному земельному кадастрі. [PERSON] (ІПН [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) та сільськогосподарському кооперативу «Улашанівський» (код ЄДРПОУ 03789502) повернути на користь держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації (код ЄДРПОУ 22985083) земельну ділянку авіаційного транспорту із кадастровим номером 6823987700:05:002:0240 площею 0,4230 га. Стягнути з відповідачів на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02911102, Держказначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, р/р UA188201720343120002000002814) 12 112 грн судового збору, сплаченого за пред`явлення цього позову. Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.03.2025 року закрито підготовче судове засідання у справі № 682/168/25 та призначено справу до судового розгляду на 10.04.2025 року. В судовому засіданні прокурор підтримала заявлені вимоги, посилаючись на обставини позову та з урахуванням заяви про зміну предмета позову. Представник Хмельницької обласної військової адміністрації в судове засідання не з`явився, його інтереси представляє Хмельницька обласна прокуратура. Відповідачка [PERSON] та її представник після зміни прокурором предмету позову надали заяву, в якій вказали, що позов визнають повністю, просили розгляд справи здійснювати у їх відсутність. Представник відповідача СГК «Улашанівський» в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати у його відсутність. Представник ГУ «Держгеокадастр» в Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому зазначив, що з позовом не згоден, оскільки позивач не навів достатніх та допустимих доказів, які підтверджують факт, що спірна земельна ділянка знаходиться в межах земель авіаційного транспорту. Держава, як власник спірної земельної ділянки, в особі уповноваженого органу Головного управління, у межах повноважень, та у спосіб, передбачений чинним законодавством розпорядилося нею шляхом передачі безоплатно у власність третій особі. Прокурор в позовній заяві просить повернути земельну ділянку площею 0,4230 га, проте земельна ділянка про яку зазначає прокурор не визначена як об`єкт цивільних прав та не сформована, тобто не визначено її площу, межі та не присвоєний кадастровий номер. У такому випадку неможливо витребувати вказану земельну ділянку, оскільки вона не визначена як окрема земельна ділянка і не є об`єктом цивільних прав та знаходиться за межами іншої сформованої земельної ділянки з кадастровим номером 6823987700:05:002:0220. Вважає, що вимога про визнання незаконним наказу Головного управління від 16.02.2016 року № 22-3293-СГ) не є ефективним способом захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові. 19.02.2025 року на відзив відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Хмельницькою обласною прокуратурою надано відповідь на відзив. В ньому зазначено, що за інформацією Хмельницької обласної військової адміністрації від 17.10.2024 року № 15/1-6222 вих-24 рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки авіації (аеродрому «Славута») та про передачу її у приватну власність як того вимагають ст.20,116 ЗК України, відсутні. Таким чином, дана земельна ділянка належить до земель авіації аеродрому «Славута» була та залишається державною, а реєстрація [PERSON] права власності на неї є незаконною, у зв`язку із тим, що проведена за відсутності згоди розпорядника зазначеними землями на зміну цільового призначення земельної ділянки та про її передачу у приватну власність, що є прямим порушенням чинного законодавства та встановленого порядку зміни цільового призначення земельних ділянок та їх набуття фізичними особами. Окрім цього, Головним управлінням Держгеокадастру в області на лист Секретаріату Кабінету Міністрів України № 25506/0/2-24 від 24.10.2024 року Головним управлінням Держгеокадстру у Хмельницькій області від 25.10.2024 року № 21-22-0.331-3660/2-24 зазначено про те, що у відділі №3 наявна карта бонітування ґрунтів Улашанівської сільської ради Славутського району, що розроблена Хмельницьким філіалом інституту землеустрою, де визначено контур із зазначенням «стор.код» та долучено копію вказаної карти, на якій зображено аеродром «Славута». Належність спірної частини земельної ділянки до земель авіаційного транспорту також обґрунтовано у позовній заяві прокурора, доводи прокурора відповідачем не спростовано. Щодо ефективності обраного прокурором способу захисту в частині скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та поверненні частини земельної ділянки. Оскільки спірним наказом визначено категорію спірної земельної ділянки як землі сільськогосподарського призначення, у той час як вона належить до земель авіаційного транспорту, його скасування усуне вказану юридичну невизначеність щодо категорії земель та позбавить необхідності подальшого звернення до уповноважених державних органів чи суду щодо приведення у відповідність до вимог закону її статусу. Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 16.02.2016 № 22-3293 - СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено проєкт землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер 6823987700:05:002:0220), що знаходиться за межами населених пунктів Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, та передано її останній у власність для ведення особистого селянського господарства. З Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6801978222015 від 20.05.2015 року видно, що вказана земельна ділянка має кадастровий номер 6823987700:05:002:0220, цільове призначення 1.03 Для ведення особистого селянського господарства. Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права слідує, що земельна ділянка кадастровий номер 6825087300:03:007:0001 площею 63,3644 га перебуває на праві постійного користування земельною ділянкою на підставі Державного акту на право постійного користування землею, серія та номер : ХМ № 000201, виданого 12.07.1995 року Хмельницькою районною радою в Комунальному підприємстві «Аеропорт Хмельницький». Рішенням четвертої сесії Хмельницької обласної ради від 19 грудня 2002 року № 21 «Про прийняття державного підприємства «Аеропорт Хмельницький» до спільної власності територіальних громад», державне підприємство «Аеропорт Хмельницький» прийнято до спільної власності територіальних громад області як цілісний майновий комплекс. З відповіді Улашанівської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 05.05.2023 року на запит заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури видно, що на території Улашанівської сільської ради за межами с. Перемишель розташований злітно-посадовий майданчик. Право комунальної власності на дану ділянку за Улашанівською сільською радою не посвідчувалося. Об`єкти нерухомого майна, що розташоване на ній, у комунальній власності Улашанівської сільської ради не перебувають. Інформацію про право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено 25.03.2016. В подальшому, 01.04.2016 року [PERSON] та СГК «Улашанівський» укладено договір оренди землі для ведення товарного сільськогосподарсько виробництва строком на 15 років. Відповідно до ситуаційної план-схеми, виконаної інженером землевпорядником [PERSON] , площа накладеної земельної ділянки 6823987700:05:002:0220 на землі аеродрому "Славута",який розташований за 7 кілометрів північніше від м. Славута та 1 кілометра західніше від с. Перемишель Шепетівського району Хмельницької області, становить 0,4230 га. Тобто вказана частина земельної ділянки є державною, що дає підстави для висновків, що прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області рішення про передачу цієї частини земельної ділянки авіаційного транспорту відбулося із порушенням ст. 72 та ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України. Відповідачкою [PERSON] суду надано витяг з Державного реєстру речових прав, координати поворотних точок меж земельної ділянки, витяг з Державного земельного кадастру на земельну ділянку НВ - 5600247352025 від 13.02.2025 року відповідно до яких за [PERSON] зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер 6823987700:05:002:0240 площею 0,423 га, яка утворилася внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером 6823987700:05:002:0220 площею 2,0 га. Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 72 ЗК України до земель авіаційного транспорту, серед іншого, належать землі під аеропортами, аеродромами, відокремленими спорудами (об`єктами управління повітряним рухом, радіонавігації та посадки, очисними та іншими спорудами), службово-технічними територіями з будівлями та спорудами, що забезпечують роботу авіаційного транспорту. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, серед іншого, належать землі під державними залізницями, об`єктами державної власності повітряного і трубопровідного транспорту (п. "б" ч. 4 ст. 84 ЗК України). Так, відповідно до справи № 916 аеродрому Славута Хмельницької області (інвентарний номер № 31) на земельній ділянці площею 0,423 га, кадастровий номер 6823987700:05:002:0220, ще до того, як її було сформовано, присвоєно кадастровий номер та передано у власність [PERSON] , було побудовано аеродром "Славута", який розташований у повітряній зоні Хмельницького авіавузлу та є аеродромом для проведення агро - хімічних робіт. Частиною 2 статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За змістом ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1-2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України аеродром - визначена ділянка земної, водної поверхні, включаючи будь-які будівлі, споруди і обладнання, призначена повністю чи частково для вильоту, прибуття, стоянки та руху по такій поверхні повітряних суден. Частиною 1 ст. 74 Повітряного кодексу України встановлено, що землі аеропортів (аеродромів) мають суспільно важливе значення і за своїм цільовим призначенням є землями транспорту. Зміна цільового призначення земель аеропорту провадиться відповідно до Земельного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення спірного наказу) зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Повітряного кодексу України аеродроми та аеродромні об`єкти (злітно-посадкові смуги, руліжні доріжки, перони, інші елементи аеродромів), що забезпечують безпеку польотів та перебувають у державній чи комунальній власності, не підлягають відчуженню, продажу, приватизації, обміну, передачі в заставу. Відповідно до ч. 4 ст. 83, ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України землі повітряного транспорту не можуть передаватися з державної чи комунальної власності у приватну. Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За положеннями ч. 10, 13 ст. 79-1 ЗК України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Згідно з ч. 6 - 8 ст. 16 Закону "Про земельний кадастр" кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно з пунктами 2, 10 розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. За інформацією Хмельницької обласної військової адміністрації від 17.10.2024 року № 15/1-6222 рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки авіації (аеродрому " [INFO] " та про передачу її у приватну власність відсутні. Таким чином спірна земельна ділянка належить до земель авіації аеродрому "Славута", тобто є державною, а реєстрація права власності за [PERSON] на земельну ділянку є незаконною, оскільки проведена за відсутності згоди розпорядника зазначеними землями на зміну цільового призначення земельної ділянки та про її передачу в приватну власність. Викладені обставини підтверджуються інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформаціями Хмельницької ОВА, Хмельницької обласної ради та Улашанівської сільської ради, відомостями з ДЗК, технічною документацією із землеустрою. З врахуванням наведеного суд констатує факт порушення законних прав та інтересів держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації, оскільки передача у власність фізичної особи [PERSON] з порушенням закону, земель аеродрому «Славута», зміна їх цільового призначення порушує інтереси обласної територіальної громади, яку представляє Хмельницька обласна військова адміністрація. Щодо належності обраних засобів захисту порушеного права, суд бере до уваги таке. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 19.02.2020, справа № 210/4458/15-ц; від 04.04.20, справа № 610/1030/18; від 16.06.20, справа № 145/2047/16-ц. Отже, зайняття земельної ділянки авіаційного транспорту з порушенням Земельного кодексу України та Повітряного кодексу України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади. У такому разі позовну вимогу щодо повернення земельної ділянки слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки авіаційного транспорту. Позовна вимога про визнання незаконним та скасування наказу Держгеокадастру від 16.02.2016 року № 22-3293-СГ про передачу у власність [PERSON] спірної земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 6823987700:02:005:0220, який реалізований і вичерпав свою дію, є неефективним способом захисту, оскільки задоволення цієї вимоги не може призвести до захисту або відновлення порушеного права територіальної громади області. Окрім того, зазначений наказ є лише частково незаконним через те, що лише частина земельної ділянки, яка була передана у власність [PERSON] належить до земель авіаційного транспортну, інша частина земельної ділянки більшою площею 1,577 га на законних підставах була надана [PERSON] , а тому визнання незаконним та скасування наказу Держгеокадастру від 16.02.2016 року № 22-3293-СГ створить юридичну невизначеність та порушуватиме права [PERSON] , яка є власником спірної земельної ділянки. Аналогічна позиція висловлена у Постанові ВП ВС від 22.01.2025 року у справі № 446/478/19. Зокрема, у п. 125 Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що не може бути належним (правомірним) спосіб захисту, який спричиняє втручання у право на майно, щодо якого немає спору. Іншими словами, визнання недійсним наказу Держгеокадастру від 16.02.2016 року № 22-3293-СГ та повернення сторін у попередній стан призведе до того, що [PERSON] буде позбавлена права власності не тільки на ту частину земельної ділянки, яка накладається, а й на ту частину земельної ділянки, яка не є спірною і правомірність надання у власність якої не ставиться під сумнів. Таке втручання не може визнаватися законним. Отже, в цій частині позов не підлягає задоволенню. В свою чергу саме державна реєстрація спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі як ділянки сільськогосподарського призначення та проведена державна реєстрація права власності [PERSON] перешкоджає позивачу повернути земельну ділянку територіальній громаді області та відновити її цільове призначення як земельної ділянки авіаційного транспорту. Відтак з врахуванням змісту права, за захистом якого звернувся позивач, а також характеру його порушення, ефективним та належним способом захисту є скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі та скасування державної реєстрації права власності [PERSON] у Реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно з ч.13 ст. 79-1 ЗК України ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Відтак позов в частині скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності підлягає задоволенню. Стосовно втручання у право на мирне володіння майном фізичної особи суд зазначає наступне. Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року, «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23.01.2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Відповідний принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». В питаннях оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і в питаннях наявності «суспільного», «публічного» інтересу, також визнає за державою достатньо широку «сферу розсуду», за виключенням випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справах «Спорронґ і Льоннорт проти Швеції», «Булвес» АД проти Болгарії»). ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22.02.1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 05.07.2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 05.07.2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 04.09.2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 06.11.2008 року). Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. З огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини та застосовані правові норми, не вбачається невідповідності заходу втручання держави критеріям правомірного втручання в право [PERSON] на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ. Так, статтями 13, 14 Конституції України визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Таким чином, земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності українського народу, а органи державної влади здійснюють права власника від імені народу, в тому числі й тоді, коли приймають рішення щодо розпорядження землями державної власності. Прийняття рішення про передачу земель державної власності в приватну власність із земель державної власності позбавляє український народ загалом (стаття 13 Конституції України) правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі державної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України). Отже правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної власності, такому суспільному інтересу не відповідає. Судом встановлено, що [PERSON] незаконно отримала частину земельної ділянки зі земель авіаційного транспорту, яка не може передаватися у приватну власність. За таких обставин «суспільним», «публічним» інтересом звернення прокурора до суду з вимогою про зобов`язання відповідача повернути у власність держави спірну земельну ділянку є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання - безоплатної передачі у власність громадянам земельних ділянок із земель державної власності, а також захист суспільних інтересів загалом. «Суспільний», «публічний» інтерес полягає у відновленні правового порядку в частині відновлення становища, яке існувало до порушення права власності українського народу на землю, захист такого права шляхом повернення в державну власність землі, що незаконно вибула з такої власності. Суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, пункт 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року в справі № 338/180/17, пункт 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року в справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року в справі № 334/3161/17). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 в справі № 653/1096/16 зроблено висновок, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка заволоділа цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння. Негаторний позов - це позов власника, який є володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою (частина друга статті 152 ЗК України). Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України). Заволодіння громадянами та юридичними особами землями авіаційного транспорту (перехід до них володіння цими землями) всупереч вимогам ЗК України є неможливим; розташування земель авіаційного транспорту вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця. Тому протиправне зайняття такої земельної ділянки або державну реєстрацію права власності на неї за приватною особою слід розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади області, а таке право захищається не віндикаційним, а негаторним позовом. Як відомо, якщо за жодних умов не може виникнути право власності, то і володіння є неможливим. Тому ані наявність державної реєстрації права власності за відповідачкою [PERSON] , ані фізичне зайняття нею земельної ділянки авіаційного транспорту не призводять до заволодіння такою ділянкою. Отже, як зайняття земельної ділянки авіаційного транспорту, так і наявність державної реєстрації права власності на таку ділянку за [PERSON] з порушенням ЗК України та ПК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності територіальної громади області, а належним способом захисту прав власника є негаторний позов. З огляду на зазначене Велика Палата Верховного Суду сформувала послідовну та сталу практику щодо належного способу захисту права власності держави на земельні ділянки, які не можуть перебувати у власності фізичних та юридичних осіб, яким є негаторний позов. А тому заявлена заступником прокурора Хмельницької обласної прокуратури вимога про повернення спірної земельної ділянки є належним способом захисту порушених прав Хмельницької обласної військової адміністрації, та виключає застосування інших вимог власника земельної ділянки про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою. Саме зобов`язання судом [PERSON] та сільськогосподарського кооперативу "Улашанівський", в оренді якого перебуває земельна ділянка, повернути спірну земельну ділянку кадастровий номер : 6823987700:05:002:0240 площею 0,423 га призведе до захисту та відновлення порушеного права держави - територіальної громади області в особі Хмельницької обласної військової адміністрації. Тому в цій частині позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу на підставі статті 141 ЦПК України. Відповідно до ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки в позові до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області відмовлено, тому судовий збір в сумі 3028 грн. слід віднести на користь держави. Щодо інших позовних вимог, задоволених судом у повному обсязі, то суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню із [PERSON] та СГК «Улашанівській» у рівних частинах. Проте відповідач [PERSON] визнала повністю позов до початку судового розгляду по суті і просила стягнути з неї 50 % судового збору, тому з [PERSON] підлягає стягненню на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір в сумі 2271 грн, а із відповідача сільськогосподарського колективу «Улашанівський» на користь Хмельницької обласної прокуратури слід стягнути витрати у виді судового збору у розмірі 4542 грн. Решту судового збору в сумі 50 % судового збору, який підлягає стягненню з [PERSON] слід повернути позивачу з Державного бюджету України в сумі 2271 грн.

Outcome: partial