Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-01 00:00:00

Представник позивача\~ звернувся до\~суду із\~позовом про\~стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись\~на те,\~що 15.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №104170706. Законодавством України передбачено, що оформлення кредиту онлайн з використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. Відповідно до умов договору про споживчий кредит №104170706 від 15.04.2021 року, ТОВ «Мілоан» були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок [PERSON] в сумі 5100,00 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання кредитних договорів. 08.07.2021 року, згідно умов договору відступлення права вимоги №04Т, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором №104170706 від 15.04.2021 року на користь ТОВ «Діджи фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи фінанс» набуло права вимоги до відповідача. Згідно Витягу з додатку до договору Відступлення права вимоги №04Т від 08.07.2021 року, сума заборгованості складає 21165,00 грн. 24 січня 2022 року між ТОВ «Діджи фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг Понг» було укладено договір Факторингу №1/15, у відповідності до умов якого та згідно додатку №1 до договору Факторингу набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №104170706 від 15.04.2021 року. Згідно Витягу з додатку до договору Факторингу №1/15 від 24.01.2022 року, сума заборгованості складає 21165,00 грн., з яких: 5100,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 16065,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №104170706 від 15.04.2021 року, сплачений судовий збір та витрати за професійну правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник надала до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, з позовнимии вимогами не погодилась, надавши відповідні пояснення та просила відмовити у їх задоволенні, зазначивши про недопустимість доказів по справі, при цьому відзив від відповідача не надходив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Судом з`ясовано, що предметом спору в даному провадженні є кредитні правовідносини. Між сторонами виникли договірні правовідносини, які регулюються умовами договору, нормами Цивільного кодексу України. У судовому \~засіданні\~встановлено,\~що\~15.04.2021 року [PERSON] подав\~заявку до ТОВ «Мілоан» на отримання кредиту (а.с. 11). За договором про споживчий кредит №104170706 від 15.04.2021 року ТОВ «Мілоан» надав [PERSON] грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 5100,00 грн., строк кредиту 15 днів, термін повернення кредиту 30.04.2021 року; комісія за надання кредиту 0,00 грн., нараховується одноразово за ставкою 0,00 % від суми кредиту за договором; проценти, за користування кредитом 765,00 грн., нараховуються за ставкою 1.00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна відсоткова ставка за користування кредитом 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; тип відсоткової ставки фіксована; кредитні кошти надаються, шляхом переказу на картковий рахунок (а.с. 28-31). Графік платежу (а.с. 32) та паспорт споживчого кредиту (а.с. 33) є невід`ємними додатками до договору про споживчий кредит №104170706 від 15.04.2021 року. Згідно умов договору відступлення права вимоги №04Т від 08.07.2021 року, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором №104170706 від 15.04.2021 року на користь ТОВ «Діджи фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] (а.с. 20-24). Згідно Витягу з додатку до договору Відступлення права вимоги №04Т від 08.07.2021 року, сума заборгованості складає 21165,00 грн., з яких: 5100,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 16065,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 13, 44-48). За договором Факторингу №1/1524 від січня 2022 року, ТОВ «Діджи фінанс» передало, ТОВ «ФК «Пінг Понг» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №104170706 від 15.04.2021 року (а.с. 34-36). Відповідно до Витягу з додатку до договору Факторингу №1/15 від 24.01.2022 року, сума заборгованості складає 21165,00 грн., з яких: 5100,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 16065,00 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 14, 49-50). З огляду на платіжне доручення №26777241 від 15.04.2021 року, [PERSON] отримав кошти 5100,00 грн. згідно договору №104170706 від 15.04.2021 року (а.с. 41). Згідно розрахунку [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №104170706 від 15.04.2021 року в розмірі 21165,00 грн., з яких: 5100,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 16065,00 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 15). Згідно Досудової вимоги за №104170706-АВ від 02.09.2024 року, [PERSON] , було запропоновано погасити заборгованість, що утворилася через невиконання Кредитного договору в розмірі 21165,00 грн. в термін до 30.09.2024 року (а.с. 26, 42). До судового\~засідання представником\~відповідача надано\~клопотанння про\~визнання недопустимими\~доказів,\~ \~посилаючись на\~те,\~що за\~ змістом пунктів 10, 11 статті 1Закону України «Про споживче кредитування» споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з частиною першою статті 41 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи, як це закріплено вимогами частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин. Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. З наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». \~ \~ \~ \~Як убачається з наданої копії платіжного доручення №26777241 від 15.04.2021 року, вказаний документ не дає можливості встановити дійсні обставини справи щодо перерахунку ТОВ «Мілоан», [PERSON] кредитних коштів в сумі 5100 грн, позаяк платіжне доручення не містить таких обов`язкових реквізитів первинного документа як: найменування банку, від імені якого складений документ (платіжне доручення складене ТОВ «Мілоан», яке не є банківською установою у розумінні частини першої статті 15 Закону України «Про банки та банківську діяльність»), посаду особи, відповідальної за здійснення операції та правильність її оформлення (у платіжному дорученні відсутній підпис працівника банку, відповідального за здійснення операції, а також штамп (печатка) відповідної банківської установи про проведення банком означеної операції) та особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції (будь яких підписів, в тому числі електронних цифрових, платіжне доручення не містить). Також у ньому не зазначено найменування, код банку отримувача коштів та повний номер його банківського рахунку.Відтак, додане до позовної заяви платіжне доручення із зазначенням неповного номера банківської картки, належність якої відповідачу не встановлено, не є належним і достовірним доказом надання відповідачу кредитних коштів на виконання умов кредитного договору №104170706 від 15.04.2021 року. \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене, вважає, що надане позивачем платіжне доручення є виключно внутрішнім документом ТОВ «Мілоан» та не є доказом перерахування коштів за кредитним договором №104170706 від 15.04.2021 року.Інших доказів, які б підтверджували факт перерахування відповідачу коштів за кредитним договором, позивачем не надано. За вказаних обставин просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не доведено факту видачі відповідачу кредитних коштів первісним кредитором, а також відповідно і користування ними відповідачем. Приймаючи остаточне рішення, суд виходить з наступних норм права. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.( ч. 1 ст. 1054 ЦК України). Згідно ст.ст. 513-519 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать, зокрема, банки. З досліджених доказів встановлено, що згідно договору про споживчий кредит № 104170706 від 15 квітня 2021 року, паспорту споживчого кредиту видно, що сторони узгодили термін кредиту 15 днів до 30.04.2021 року та загальну вартість кредиту в сумі 5865 грн., з них 5100 грн. тіло кредиту, 765 грн. - відсотки за наданих кредитом. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, згідно вищевказаного договору споживчого кредиту та розрахунків вартості кредиту, оскільки сторони погодили розмір кредиту та вказаний розмір процентів при укладанні кредитного договору. Отже, відповідачем не виконано грошове зобов`язання по поверненню коштів, а тому наявні підстави для стягнення заборгованості в сумі 5865 грн. 00 коп. тобто, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача належить стягнути 5865 грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості по кредитних договорах. В іншій частині позовних вимог належить відмовити, так як позивачем не надано доказів укладення додаткових договорів щодо продовження строку дії кредитного договору, а також не заявлялась вимога про стягнення відсотків у відповідності до ст. 625 ЦК України, а тому підстав на нарахування відсотків з моменту закінчення строк дії договору, після 30.04.2021 року, у визначеному позивачем розмірі не має. Щодо оплати витрат на правову допомогу, суд дійшов до наступного: Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial