Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В позові зазначила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] . Сторони припинили подружні стосунки, разом не проживають з січня 2025 року. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її повному утриманні. Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач не приймає участі в її утриманні, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча офіційно працює та має дохід. Тому, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітного сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною трирічного віку. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 01.04.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом (повідомленням) сторін, призначене судове засідання. До судового засідання позивач та її представник адвокат Вініченко А.Ю. просять розглянути справу за їх відсутності, підтримали позов, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав, із заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] (а.с.7). У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 27.11.2024 року (а.с.8). Сторони разом не проживають, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її повному утриманні (а.с.4,10). Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач не приймає участі в утриманні малолітньої дитини, в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вимогами ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: 1)вагітність або проживання з нею дитини, яка не досягла 3-х років або 6-ти років, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку; 2)походження дитини від чоловіка (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення, факт біологічного походження); 3)здатність чоловіка надавати таку допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отже, враховуючи інтереси дитини та позивача, на утриманні якої перебуває малолітня дитини, забезпечуючи надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного матеріального утримання, стан їх здоров`я, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 березня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу)щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів.

Outcome: approved