Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

У квітні 2025 року [PERSON] , в інтересах якої діє представниця адвокатка Гренджа В. Ю., звернулася до суду з позовом до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтувала тим, що [INFO] померла її тітка по батьківській лінії [PERSON] , [INFO] , що стверджується відповідним свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] . [PERSON] за життя не була одруженою і дітей не мала та була одинокою, догляд за якою в похилому віці здійснювала вона, оскільки проживала спільно зі [PERSON] за однією адресом, як одна сім`я. На час смерті [PERSON] , яка була зареєстрована і постійно проживала в [ADDRESS] , разом із нею на момент її смерті були зареєстровані та проживали: вона (позивачка) як племінниця померлої; [PERSON] - чоловік племінниці; [PERSON] - син племінниці; [PERSON] - син племінниці, [PERSON] - донька племінниці, що підтверджується довідкою виданою Лозянським старостинським округом Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області за № 253 від 22.05.2024. Зазначала, що після смерті її тітки відкрилася спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме: 1) житловий будинок [ADDRESS] , який згідно з випискою погосподарської книги, виданої старостою Лозянського старостинського округу обліковувався як за власником [PERSON] , будинок побудований орієнтовно в 1968 році на земельній ділянці площею 0,06 га, за житловим будинком закріплений особовий рахунок [NUMBER] ; 2) земельна ділянка загальною площею 0,3470 га, виділена для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства [PERSON] , згідно з Державним актом про право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 030554 від 22.06.1998, яка складається з п`яти автономних земельних ділянок:\~урочище «Біля\~хати» площею\~0,0611\~га,\~кадастровий номер:\~2122483200:01:006:0101,\~цільове призначення\~для будівництва\~та обслуговування\~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~ (присадибна\~ділянка);\~ урочище\~«Руня» площею\~ 0,0511\~га,\~кадастровий номер\~2122483200:01:006:0099,\~цільове призначення\~для ведення\~особистого підсобного\~господарства;\~урочище «Полянка»\~площею 0,0793\~га,\~ кадастровий\~номер 2122483200:01:006:0100,\~цільове призначення\~для ведення\~особистого підсобного\~господарства;\~урочище «Руня»\~ площею\~ 0,0301\~га,\~кадастровий номер\~2122483200:01:006:0097;\~ урочище\~«Паленина» \~площею \~0,1254\~га,\~кадастровий номер\~2122483200:01:006:0098,\~цільове призначення\~ для\~ведення особистого\~підсобного господарства. Указувала і на те, що спадщину до майна померлої [INFO] тітки [PERSON] вона прийняла як спадкоємець п`ятої черги за законом шляхом постійного проживання з померлою. 18 червня 2024 року на підставі її заяви приватним нотаріусом Хустського нотаріального округу Дунаєвим Ю. М. було заведено спадкову справу № 78/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] . При цьому ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини в установлений законом строк не звертався, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову в учиненні нотаріальної дії. Проте, незважаючи на той факт, що спадкове майно не є спірним, інших спадкоємців, окрім неї, немає, приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєв Ю. М. відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої [PERSON] на вказане вище спадкове нерухоме майно через відсутність правоустановчих документів на житловий будинок [ADDRESS] та втратою оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю. Зауважувала і на те, що оригінал цього\~державного акту\~на землю\~було втрачено\~ще за\~життя померлою\~і вона\~не в\~змозі отримати\~його дублікат взамін утраченого, оскільки така процедура не передбачена жодним нормативно-правовим актом на теперішній час. Наведені вище обставини, а також те, що даний спір неможливо вирішити у позасудовому порядку, і стали підставою для її звернення до суду з цим позовом із метою захисту своїх порушених спадкових прав. Посилаючись на наведені вище обставини просила суд визнати за нею у порядку спадкування за законом до майна померлої [INFO] тітки [PERSON] , [INFO] , право власності на: 1) житловий будинок із господарськими будівлями та\~спорудами,\~ за\~адресою:\~ [ADDRESS] ;\~2)\~ \~ земельну\~ділянку в\~урочищі «Біля\~хати»,\~ кадастровий\~номер \~2122483200:01:006:0101,\~площею 0,0611\~га,\~вид цільового\~призначення для\~будівництва і\~обслуговування \~житлового будинку,\~господарських будівель\~і споруд\~(присадибна\~ділянка);\~3)\~земельну ділянку\~в урочищі\~«Руня»,\~кадастровий номер\~2122483200:01:006:0099,\~площею 0,0511\~га,\~вид цільового\~призначення для\~ведення особистого\~селянського господарства;\~4) земельну ділянку\~в \~урочищі «Полянка»,\~кадастровий номер\~2122483200:01:006:0100,\~площею 0,0793\~га,\~вид цільового\~призначення для\~ведення особистого\~селянського господарства;\~5) земельну ділянку в урочищі «Руня», кадастровий номер 2122483200:01:006:0097, площею 0,0301 га, вид цільового призначення для ведення особистого селянського господарства; 6) земельну ділянку в урочищі «Паленина», кадастровий номер 2122483200:01:006:0098, площею 0,1254 га, вид цільового призначення для ведення особистого селянського господарства. Ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за цим позовом [PERSON] у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.64, 65). Своїм правом подати відзив на позовну заяву [PERSON] відповідач Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області не скористалася. У підготовче засідання позивачка [PERSON] та її представниця- адвокатка Гренджа В. Ю. не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення підготовчого засідання були належним чином повідомлені. Водночас представниця позивачки [PERSON] адвокатка Гренджа В.Ю. подала до суду 07.05.2025 заяву, в якій вона просила розглянути цю справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити (а.с.75). Представниця відповідача Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області Печкан В. В. у підготовче засідання також не з`явилася, хоча про дату, час та місце його проведення була належним чином повідомлена, проте подала до суду 15.04.2025 заяву, в якій зазначила, що Міжгірська селищна рада позовні вимоги [PERSON] визнає повністю і не заперечує щодо їх задоволення, а також просила суд розглянути дану справу за відсутності представника цієї селищної ради за наявними у справі матеріалами (а.с.71, 72). За положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Як кореспондує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на наведене вище суд уважає за можливим розглянути цю справу за відсутності сторін за наявними матеріалами, які є достатніми для ухвалення законного та обґрунтованого рішення суду. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК\~України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі та об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд зазначає таке. Судом установлено,\~що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Лозянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 05.02.2008 за актовим записом № 03 (а.с.9). Як видно з витягу зі Спадкового реєстру за № 77362548, виданого 18.06.2024 приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю. М., то у Спадковому реєстрі наявна інформація щодо реєстрації спадкової справи після смерті [PERSON] від 18.06.2024 за номером у спадковому реєстрі 72591507 (а.с.10). Також як\~убачається з\~матеріалів справи\~28\~січня 2008\~року секретарем\~виконавчого комітету\~Лозянської сільської\~ради Міжгірського\~району Закарпатської\~області Болехан\~І.\~М.\~посвідчений і\~зареєстрований у\~реєстрі за\~№ 44\~заповіт,\~відповідно до\~якого [PERSON] \~на випадок\~своєї смерті\~зробила заповітне\~розпорядження,\~а саме\~грошовий вклад\~розташований у\~філії 7296/015,\~рахунок 1330\~у с.\~Лозянське Міжгірського\~(теперішнього\~Хустського)\~району заповіла\~ [PERSON] .\~Однак цей\~заповіт не\~підписаний [PERSON] (а.с.11). Згідно з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 18.06.2024 за № 77361031, виданою приватним нотаріусом Дунаєвим Ю. М., то є наявною інформація про чинний заповіт, складений [PERSON] 28.01.2008 і посвідчений Лозянською сільською радою Міжгірського (теперішнього Хустського) району Закарпатської області (а.с.12). Як видно\~зі свідоцтва\~про народження\~ [PERSON] \~серії [NUMBER] \~від \~06.08.1962,\~то її\~батьком був\~ [PERSON] ,\~а матір`ю\~-\~ [PERSON] (а.с.15). Як убачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.09.1982, між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, після якого дружина змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] » (а.с.16). Як слідує з архівної довідки від 24.06.2024 за № М-1035/01-17, виданої державним архівом Закарпатської області, [PERSON] , що народилася [INFO] , про що в метричну книгу про народження с. Лозянський Міжгірського (тепер Хустського) району внесено відповідний запис за № 228 від 01 вересня 1924 року. Місце народження - с. Лозянський Міжгірського (тепер Хустського) району. Батько- [PERSON] , а мати [PERSON] (а.с.17). Відповідно до архівної довідки від 24.06.2024 за № М-1035/01-17, виданої державним архівом Закарпатської області, [PERSON] народився [INFO] , про що в церковну книгу греко-католицької громади с. Лозянський Міжгірського (тепер Хустського) району внесено відповідний запис № 26 від 19 червня 1919 року: Місце народження - с. Лозянський Міжгірського (тепер Хустського) району. Батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.18). [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Лозянської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 10.07.1997, актовий запис про смерть № 12 (а.с.20). Із довідки\~Лозянського старостинського\~округу Міжгірської\~селищної ради\~від 22.05.2024 за №253\~вбачається,\~ [PERSON] , [INFO] , була постійною мешканкою і зареєстрована за юридичною адресою: [ADDRESS] і на момент її смерті були зареєстровані і проживали: племінниця [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Із виписки\~з погосподарської\~книги,\~виданої Лозянським\~старостинським округом\~Міжгірської селищної\~ради Хустського\~району Закарпатської\~області від\~20.05.2024\~видно,\~що [PERSON] ,\~яка померла\~ [INFO] ,\~була зареєстрована\~і проживала\~за юридичною\~адресою:\~ [ADDRESS] \~та згідно\~з погосподарської\~книги №\~5\~ за\~нею дійсно\~закріплений особовий\~рахунок [NUMBER] .\~Перенумерація будинків\~на території\~сільської ради\~проводилась.\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~дійсно була\~власником житлового\~будинку,\~який находиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~Зазначений житловий\~будинок побудований\~орієнтовано в\~1968\~році на\~земельній ділянці\~площею 0,06га.\~Свідоцтво на\~право власності\~на зазначений\~житловий будинок\~сільською радою\~не видавалося (а.с.22). Із довідки\~КП «Міжгірське\~бюро технічної\~інвентаризації» від\~25.06.2024\~за №145\~слідує,\~що станом\~на 31.12.2012\~право власності\~на житловий\~будинок [ADDRESS] не\~зареєстровано (а.с.23). Відповідно до технічного паспорту від 05.07.2024 на будинок садибного типу з господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , то цей будинок має загальну площу 72,61 кв. м (а.с.24-28). Як видно зі Звіту про оцінку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 72,61 кв. м, складеного ПП «Експерт-Сервіс», то станом на дату оцінки 28.03.2025 вартість указаного об`єкту нерухомого майна становить 156 908 гривень (а.с.29-33). Із Державного\~акту на\~право приватної\~власності на\~землю серії\~ІІІ-ЗК\~№030554\~від 22.06.1998\~видно,\~що на\~підставі рішення\~Лозянської сільської\~ради ХІІІ сесії ХХІІ скликання від\~30.11.1997\~ [PERSON] було передано\~у приватну\~власність земельну\~ділянку площею\~0,3470\~га,\~яка розташована\~на території\~Лозянської сільської\~ради для обслуговування житлового\~будинку та\~ведення особистого\~підсобного господарства,\~цей акт зареєстровано в Книзі\~записів державних\~актів на\~право приватної\~власності на\~землю за №\~197. Ця земельна ділянка загальною площею 0,3470 га складається з п`яти автономних земельних ділянок: урочище «Біля хати» площею 0,0611 га; урочище «Руня» площею 0,0511 га; урочище «Полянка» площею 0,0793 га; урочище «Руня» площею 0,0301 га та урочище «Паленина» площею 0,1254 га (а.с.34). Згідно з витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку (№ НВ-6101078192024 від 23.12.2024) земельна ділянка з кадастровим номером 2122483200:01:006:0101, місце розташування с. Лозянський, Хустський район Закарпатської області, урочище «Біля хати», цільове призначення 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0611 га, передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення органу місцевого самоврядування Лозянської сільської ради від 30.11.1997. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2122483200:01:006:0101 становить 104\~492,98 гривень (а.с.35-39). Згідно з витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку (№ НВ-7300633172024 від 17.12.2024) земельна ділянка з кадастровим номером 2122483200:01:006:0099, місце розташування с. Лозянський, Хустський район Закарпатської області, урочище «Руня», цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0511 га, передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення органу місцевого самоврядування Лозянської сільської ради від 30.11.1997. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2122483200:01:006:0099 становить 888,19 гривень (а.с.40-44). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (№ НВ-4601025852024 від 18.12.2024) земельна ділянка з кадастровим номером 2122483200:01:006:0100, місце розташування с. Лозянський, Хустський район Закарпатської області, урочище «Полянка», цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0793 га, передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення органу місцевого самоврядування Лозянської сільської ради від 30.11.1997. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2122483200:01:006:0100 становить 1 378,34 гривень (а.с.45-49). Як видно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (№ НВ-1200912782024 від 15.12.2024) земельна ділянка з кадастровим номером 2122483200:01:006:0097, місце розташування с. Лозянський, Хустський район Закарпатської області, урочище «Руня», цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0301 га, передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення органу місцевого самоврядування Лозянської сільської ради від 30.11.1997. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2122483200:01:006:0097 становить 523,56 гривень (а.с.50-54). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (№ НВ-5601153312024 від 16.12.2024) земельна ділянка з кадастровим номером 2122483200:01:006:0098, місце розташування с. Лозянський, Хустський район Закарпатської області, урочище «Паленина», цільове призначення 01.03 для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1254 га, передана у приватну власність [PERSON] на підставі рішення органу місцевого самоврядування Лозянської сільською радою від 30.11.1997. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 2122483200:01:006:0098 становить 2 165,55 гривень (а.с.55-59). Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю. М. за вих. № 66/02-31 від 19.03.2025 у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю правоустановчих документів на це спадкове майно та відсутності інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо нерухомого майна. Водночас, як установлено нотаріусом, спадщину [PERSON] прийняла шляхом постійного спільного проживання із померлою як спадкоємець п`ятої черги за законом, ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини в установлений законом строк не звертався (а.с.14). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1217 ЦК Україна передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до приписів ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). Частиною першою ст. 1221 ЦК України регламентовано, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Як кореспондує ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частини 1, 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Положеннями ч. 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до підпунктів 4.14, 4.16, 4.17, 4.18, 4.21 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. При видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину нотаріус\~обов`язково перевіряє:\~факт смерті\~спадкодавця,\~час і\~місце відкриття\~спадщини,\~наявність підстав\~для закликання\~до спадкоємства,\~якщо має\~місце спадкування\~за законом,\~прийняття спадкоємцем\~спадщини у\~встановлений законом\~спосіб,\~склад спадкового\~майна,\~на яке\~видається свідоцтво\~про право\~на спадщину.\~На підтвердження\~цих обставин\~від спадкоємців\~витребовуються документи,\~які підтверджують\~вказані факти. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відмова нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини та його право в такому випадку підлягає судовому захисту. Відповідно до пункту «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За приписами пункту «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом у погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. Частиною першою\~ст. 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як кореспондують частини перші\~ст. 16 ЦК України,\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, установленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Положеннями ч. 1 ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України). Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 (п. 45), «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland\~v.\~the\~United\~Kingdom). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини» (Salman v. Turkey, заява № 21986/93, п. 100, ECHR 2000-VII). Отже, з огляду на наведене вище, а також ураховуючи на визнання позову відповідачем, не порушення прав інших осіб, суд доходить висновку, що позивачка довела поза розумним сумнівом належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності та взаємозв`язку між собою достатніми доказами свої вимоги, а відтак позов підлягає до задоволення повністю. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення\~(SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved