Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

В березні 2024 року [PERSON] через свого представника адвоката Гафича І.І. звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», [PERSON] , в якому просив стягнути із відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» невиплачену частину страхового відшкодування в сумі 41464,98 грн., а також стягнути із відповідача [PERSON] моральну шкоду в сумі 15000,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 26.06.2023 в м. Києві по Кільцевій дорозі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Деу» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу «Форд» д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та водіями зазначених транспортних засобів було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Деу» д.н.з. [NUMBER] на момент аварії була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорних засобів № 212451104. Позивач звернувся до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування та надав звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 489/08-23 від 03.08.2023, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] станом на 26.06.2023 складала суму в розмірі 91537,57 грн., а розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобвлоя з урахуванням зносу зменшений на суму визначеного відповідно до закону податку на додану вартість становила 83531,06 грн. 25.08.2023 на розрахунковий рахунок позивача від ПрАТ «УПСК» надійшло страхове відшкодування в сумі 42066,08 грн. Позивач вказує, що страхова компанія безпідставно виплатила страхове відшкодування не в повному розмірі, а відтак решта невиплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 41464,98 грн (83531,06 грн - 42066,08 грн) підлягає стягненню зі страхової компанії на користь позивача в примусовому порядку. Крім того, з огляду на неправомірні дії відповідача [PERSON] , які призвели до аварії, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб позивача, останньому, було завдано моральної шкоди, яка з огляду на принципи розумності і справедливості за оцінками позивача становить суму в розмірі 15000,00 грн, та за вимогами закону беззаперечно підлягає стягненню із винуватця зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2024, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 14.03.2024, позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 25.03.2024, у справі відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. В квітні 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, відповідно до якого останній просив у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити, посилаючись на те, що позивачем не наведено обґрунтування визначеного розміру моральної шкоди, а також не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність моральної шкоди, завданої позивачу. В червні 2024 року до суду від представника відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» надійшов відзив на позов, відповідно до якого страхова компанія просила в задоволенні позовних вимог в частині стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування відмовити, посилаючись на те, що відповідачем здійснено в повному обсязі виплату позивачу страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] . Так, 27.06.2023 позивач звернувся до відповідача із повідомленням про настання страхового випадку. 06.07.2023 представником відповідача було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу. Під час даного огляду був присутній позивач, який не мав заперечень щодо ступеню та кількості зафіксованих пошкоджень. Відповідно до звіту 324.23Е SOS_-230918-267024 про визначення вартості (розміру) збитків, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу та ПДВ на запасні частини та матеріали складала суму в розмірі 47562,30 грн. За вирахуванням із вказаної суми ПДВ в сумі 5496,22 грн., позивачу на його розрахунковий рахунок було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 42066,08 грн (47562,30 грн - 5496,22 грн). З огляду на те, що позивачем не надано документів на підтвердження факту проведення ремонту автомобіля у особи, яка є платником ПДВ, а відтак, враховуючи положення абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону Украни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір оціненої шкоди був зменшений на суму податків на додану вартість. В разі надання документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту, відповідачем може бути здійснена доплата позивачу утриманої суми ПДВ. Крім того, страхова компанія заперечує проти прийняття до уваги наданого позивачем звіту з визначення вартості матеріального збитку, оскільки, підстав для самостійного обрання позивачем спеціаліста за вимогами закону були відсутні, а також наданий звіт не відповідає вимогам нормативно-правовоих актів з оцінки майна. Наведене в сукупності свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.11.2024, у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу. 20.02.2025 до суду надійшов висновок експерта Експертно-криміналістичного центру Рівненського НД МВС України від 19.02.2025. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 11.03.2025, у справі поновлено провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Суду подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди відмовити з огляду на підстави, які зазначені у письмовому відзиві на позов. Представник відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з`явився. Судом про розгляд справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься письмовий відзив, відповідно до якого відповідач просить в задоволенні позову відмовити. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», а тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються дані правовідносини. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «Форд» д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. 26.06.2023 о 17-45 год. в м. Києві по Кільцевій дорозі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Деу» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу «Форд» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті зазначеної аварії транспортні засоби отримали механічні пошкодження, та водіями зазначених автомобілів складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 26.06.2023. З огляду на складення учасниками аварії зазначеного документу, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи [PERSON] не заперечував настання дорожньо-трансопртної пригоду, в зв`язку з порушенням ним ПДР України, а відтак суд при винесенні даного рішення не з`ясовує обставин справи, які підтверджують вину відповідача [PERSON] у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю «Форд» д.н.з. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Деу», д.н.з. [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних трансопрних засобів № 212451104. 27.06.2023 позивач звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 06.07.2023 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за участі позивача складено акт огляду транспортного засобу. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 489/08-23, виготовленого СОД ФОП [PERSON] 03.08.2023 на замовлення [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд», д.н.з. [NUMBER] , станом на 26.06.2023 складає суму в розмірі 91537,57 грн., а розмір витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобвлоя з урахуванням зносу зменшений на суму визначеного законом податку на додану вартість становить 83531,06 грн. 11.08.2023 позивач звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування, додавши звіт ФОП [PERSON] від 03.08.2023. Відповідно до звіту 324.23Е SOS_-230918-267024 про визначення вартості (розміру) збитків, виготовленого ПП «Експерт-Сервіс-Альфа» 24.08.2023 на замовлення ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Форд» д.н.з. [NUMBER] з урахуванням зносу та ПДВ (5496,22 грн) на запасні частини та матеріали складала суму в розмірі 47562,30 грн. 25.08.2023 на розрахунковий рахунок позивача від ПрАТ «УПСК» надійшло страхове відшкодування в сумі 42066,08 грн. З огляду на наявність в матеріалах справи двох різних звітів про визначення розміру завданих збитків, які суперечать один одному та мають суттєво різні суми розміру матеріального збитку, в ході розгляду справи проведено судову авто товарознавчу експертизу. Так, відповідно до висновку судового експерта Експертно-криміналістичного центру Рівненського НД МВС України від 19.02.2025, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Форд», д.н.з. [NUMBER] , станом на 26.06.2023 без ПДВ складає суму в розмірі 76744,56 грн, а вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Форд», д.н.з. [NUMBER] , станом на 26.06.2023 із ПДВ складає суму в розмірі 87738,47 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що страхова компанія безпідставно виплатила страхове відшкодування не в повному розмірі, а відтак решта невиплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 41464,98 грн (83531,06 грн - 42066,08 грн) підлягає стягненню зі страхової компанії на користь позивача в примусовому порядку. Заперечуючи проти позовних вимог, страхова команія вказувала на повне та належне виконання обов`язку із виплати позивачу страхового відшкодування, що свідчить про відсутність підстав для стягнення заявленої позивачем суми. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення зі страхової компанії недоплаченої суми страхового відшкодування та заперечень сторони відповідача в цій частині, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною другою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Завдання потерпілому шкоди внаслідок ДТП особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Згідно з частиною другою статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того, статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п 14 постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Крім того, відповідно до абз. 2 п. 36.2 ст. 36 Закону Украни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. При вирішенні даного спору в частині стягнення недоплаченої суми страхового відшкодуваня, з огляду на наявність звітів, наданих сторонами, які є суперечливими між собою, суд приймає до уваги висновок судового експерта Експертно-криміналістичного центру Рівненського НД МВС України від 19.02.2025, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Форд», д.н.з. [NUMBER] , станом на 26.06.2023 без ПДВ складає суму в розмірі 76744,56 грн, а вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Форд», д.н.з. [NUMBER] , станом на 26.06.2023 із ПДВ складає суму в розмірі 87738,47 грн. Зазначений висновок судового експерта, складений у відповідності до вимог закону, не викликає сумніву в його об`єктивності та достовірності, а тому при розгляді пред`явлених позовних вимог та визначенні реальної суми матеріальної шкоди, яка була завдана позивачу, суд вважає за необхідне прийняти до уваги висновок судового експерта та визначений ним дійсний розмір завданого матеріального збитку. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком, доказів фактичного відновлення транспортного засобу та його розмір, позивачем суду не надано, та наявні підстави для зменшення суми, що відповідає розміру оціненої шкоди, на суму визначеного податку на додану вартість, а відтак розмір матеріального збитку, завданого позивачу без ПДВ, склав суму в розмірі 76744,56 грн., в зв`язку з чим з огляду на суму вже виплаченого страхового відшкодування в розмірі 42066,08 грн., суд вважає, що страховик має сплатити на користь позивача суму недоплаченого страхового відшкодування (матеріальні збитки без ПДВ) в розмірі 34678,48 грн. (76744,56 грн. - 42066,08 грн), в зв`язку з чим позовні вимоги до страхової компанії підлягають частковому задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення із відповідача [PERSON] моральної шкоди в сумі 15000,00 грн., суд зазначає наступне. В обґрунтування позову в частині відшкодування моральної шкоди позивачем зазначено про те, що в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, йому завдано моральних страждань, які ним оцінені в розмірі 15000,00 грн. Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог в цій частині, суд приймає до уваги те що відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин. Так, суд погоджується з твердженням позивача, що внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди належному позивачу автомобілю завдано пошкоджень, що позбавило його можливості використовувати транспортний засіб у звичайному режимі та завдало додаткових зусиль для організації власного життя та відновлення порушених прав, а тому факт заподіяння моральної шкоди є доведеним і очевидним, оскільки, є наслідком спричинення шкоди джерелом підвищеної небезпеки, та заперечення сторони відповідача в цій частині судом до уваги не приймаються. Поруч із цим, визначаючи розмір моральної шкоди по даній справі, суд враховує, що в результаті неправомірних дій та порушення ПДР України відповідачем [PERSON] позивачу дійсно було завдано моральних та душевних страждань, він хвилювався, оскільки, автомобіль втратив свій попередній вигляд та експлуатаційні характеристики. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги обставини скоєного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення коштів із винуватця ДТП на користь позивача на відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000,00 грн., що, на думку суду, з урахуванням наявних у справі доказів, - є співмірним та достатнім відшкодуванням завданих позивачу моральних страждань, в зв`язку із вчиненням відповідачем дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення зі страхової компанії на користь позивача суми недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 34678,48 грн., а також стягнення із винуватця дорожньо-транспортної пригоди на користь позивача моральної шкоди в сумі 5000,00 грн.

Outcome: partial