Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-06 00:00:00

Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) мотивує тим, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Батько позивачки помер [INFO] . У його свідоцтві про народження серії [NUMBER] зазначено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла бабуся позивачки по лінії батька, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина до складу якої входить право на майновий пай КСП ім.Гагаріна реорганізованого в ПСП «Агромрія» с.Бондурівка Немирівського району, загальна вартість становить 1181464 грн., частка [PERSON] визначена в розмірі 541, 00 грн. або 0,05 відсотків і належить померлій на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ВІ ХІV №007612. У відповідь на заяву позивачки від 11.03.2025 року Відділом N?2 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області зазначено, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Немирівською районною державною адміністрацією по колективному сільськогосподарському підприємству Бондурівської сільської Ради народних депутатів на ім?я [PERSON] виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН N? 036811 площею 2,79 в умовних кадастровий гектарах, який зареєстрований 10.04.1997 року за порядковим номером 56. Відповідно до даних Книги реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки інформація про виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку, взамін вищезгаданого сертифіката на право на земельну частку (пай), розташовану на території Бондурівської сільської ради Немирівського району Вінницької області на ім?я [PERSON] у Відділі відсутня. Згідно даних Державного земельного кадастру земельній ділянці N? [NUMBER] площею 3,8224, яка розподілена за гр. [PERSON] визначено кадастровий номер 0523080600:02:001:0158. Позивачка - [PERSON] є спадкоємцем за правом представлення, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові , якби вони були живими на час відкриття спадщини, після смерті бабусі, [PERSON] померлої [INFO] , яка постійно проживала в с. Никифорівці ,без реєстрації, але була зареєстрована в [ADDRESS] . У позивачки виникла необхідність оформити спадщину після смерті бабусі, але у відповідь на її усне звернення до Немирівської державної нотаріальної контори, щодо заведення спадкової справи, їй було відмовлено державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори, адже вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Позивачка пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини адже вважала, що фактично прийняла спадщину бо проживала, без реєстрації, на час смерті спадкодавці разом із бабусею за адресою: [ADDRESS] , в будинку який належав її матері [PERSON] , адже здійснювала догляд за бабусею, вела з нею спільне господарство, мала на руках правовстановлюючий документ на майно, здійснила її поховання. Позивачка змушена звернутись до суду з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини, щоб в послідуючому мати можливість одержати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. Ухвалою суду від 25.03.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 24.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка [PERSON] , позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник позивача адвокат Примакова В.В., в судовому засіданні позовну заяву про встановлення факту прийняття спадщини підтримала та просила її задовольнити з підстав викладених в ній. Від представника відповідача: Немирівська міська рада, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника та прийняття рішення на розсуд суду. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні надали покази, що добре знайомі з позивачкою, знають її родину та покійну бабусю [PERSON] , підтверджують той факт, що [PERSON] фактично проживала із бабусею [PERSON] в с.Никифорівці, де остання і померла. Позивачка здійснювала догляд за бабусею, вела з нею спільне господарство, таким чином і повністю прийняла спадщину після її смерті. Суд вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, покази свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданим 17.04.1967 року, актовий запис №734. 19.09.1987 р. позивачка [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] унаслідок чого її прізвище було змінено із дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 19.09.1987 р., актовий запис №2621. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] у віці 60 років у с.Никифорівці, Вінницької області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 16.01.2004 року, актовий запис №4. По лінії батька у позивачки була бабуся [PERSON] , яка померла [INFO] у віці 92 роки у с.Никифорівці, Вінницької області, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 13.12.2004 року, актовий запис №30. На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивачка, на момент смерті бабусі [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Проте, фактичним місцем проживання позивачки до дня смерті бабусі, [INFO] , було с.Никифорівці, Вінницької області, де вона проживала та вела спільне господарство з останньою, що підтверджується показами свідків. А місце проживання бабусі [PERSON] до дня смерті без реєстрації в с.Никифорівці підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №30, виданим виконкомом Никифоровецької сільської ради Немирівського району Вінницької області від 13.12.2004 року, у якому місце смерті останньої зазначено с.Никифорівці Вінницької області. Спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] згідно закону є [PERSON] 1967 рокут народження, що підтверджується довідкою №134 від 19.08.2019 р. виданою виконавчим комітетом Бондурівської сільської ради. На підставі ч.ч.3, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права. Метою звернення позивачки до суду є встановлення факту прийняття спадщини в розумінні ч.3ст.1268 ЦК України, для подальшої можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, якщо немає спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19)). У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. В судовому засіданні встановлено, що від встановлення факту постійного проживання позивачки зі спадкодавцем на час смерті є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна. Відповідно до ч.1ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Встановлені судом обставини свідчать, що позивачка [PERSON] дійсно спільно проживала разом із своєю бабусею [PERSON] , яка померла [INFO] , на момент відкриття спадщини в с.Никифорівці, Вінницької області. Вказане підтверджується поясненнями позивачки та її представника, показами свідків, дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, які є чіткими, послідовними, логічними і узгоджуються між собою щодо обставин, які мають значення для правильного вирішення справи і підлягають доказуванню у цьому випадку та мають для позивачки юридичне значення, оскільки впливає на прийняття нею спадщини. Встановлення факту проживання зі спадкодавцем суд здійснює для забезпечення права позивачки на оформлення спадщини. Отже, зважаючи на встановлення судом факту спільного проживання позивачки зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину та не обмежена жодними строками для оформлення спадщини, і відповідно, може отримати свідоцтво про право на спадщину. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved