Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-12 00:00:00

У березні 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , заборгованість за кредитним договором №7747179 від 02.04.2024 в розмірі 19728 грн., судовий збір в сумі 2422,40 грн., оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 7000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.04.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено електронний договір №7747179 про надання споживчого кредиту в розмірі 6000 грн. на 360 днів зі сплатою процентів за ставкою 2,20 % в день. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором виконало та надало [PERSON] кредит в сумі 6 000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки. 23.10.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" укладено договір факторингу №23.10/24-Ф, згідно умов якого право вимоги перейшло до останнього, у тому числі і до відповідачки на загальну суму 25088 грн. 20.01.2025 між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та ТОВ "Юніт капітал" укладено договір факторингу №20/01/2025-01, згідно умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідачки на загальну суму 25088 грн. Відповідачка належним чином зобов"язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 19728 грн., яка складається з: 6000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 13728 грн. - заборгованість за процентами. Ухвалою суду від 10.04.2025 відкрито провадження у справі, розгляд її призначено у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Задоволено клопотання та витребувано в АТ "Універсал банк" інформацію та документи про видачу [PERSON] платіжної картки, зарахування коштів у сумі 6000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання, призначене на 01.05.2025, не з"явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду повернувся конверт з відміткою про невручення рекомендованого листа у зв"язку з відсутністю адресата за зареєстрованою адресою проживання. У судове засідання, призначене на 13.05.2025, відповідачка не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась за місцем реєстрації, а також через оголошення на офіційному сайті суду, відзив на позов, заяви про розгляд справи за її відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. З викладених обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення на підставі ст.280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 02.04.2024 між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства укладено договір про надання споживчого кредиту № 7747179, згідно умов якого сума кредиту (загальний розмір) складає 6 000 грн. Строк кредиту 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів, тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,20 % в день, знижена процентна ставка 0,01 % в день. Відповідно до 1.5.2. договору, знижена процентна ставка застосовується у разі, якщо споживач до 17.04.2024 або протягом трьох календарних днів, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою. Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, [PERSON] має здійснювати платіж кожні 15 днів, з 17.04.2024 по 13.03.2025, в сумі по 1980 грн., 28.03.2025 в сумі 7980 грн., проценти за користування кредитом - 45 549,00 грн., реальна річна процентна ставка - 28471,61%, загальна вартість кредиту - 51549,00 грн. Договір про надання споживчого кредиту підписаний [PERSON] 02.04.2024 за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором С2452, після чого відповідачка отримала кредит в сумі 6 000 грн. на свою платіжну карту, що підтверджується листом про перерахування коштів від ТОВ "Авентус Україна", виданим ТОВ "Пейтек Україна" № 20241113-1/1 від 13.11.2024. 01.04.2024 відповідачка підписала за допомогою електронного підпису паспорт споживчого кредиту, згідно якого [PERSON] надано кредит в сумі 6 000 грн., на 360 днів, на споживчі (особисті) потреби. Стандартна процентна ставка річних - 805,20% (2,20% в день), знижена процентна ставка річних - 3,65% (0,01% в день). Загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою - 47520 грн., загальні витрати за стандартною процентною ставкою за зниженою процентною ставкою - 45549 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою - 53520 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту за зниженою процентною ставкою - 51549 грн., реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою - 103110,35%, реальна річна процентна ставка за зниженою процентною ставкою - 28471,61%. За прострочення виконання та/або невиконання зобов"язань за договором про споживчий кредит, передбачено штраф: 200 грн. на 4 день невиконання та/або неналежного виконання зобов"язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом та 60 грн. починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання зобов"язань з повернення кредиту та/або процентів за користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ "Авентус Україна", [PERSON] має заборгованість в загальному розмірі 25088 грн., яка складається з: основного боргу у 6000 грн., процентів - 13860 грн., штрафу - 5360 грн. 23 жовтня 2024 року між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (фактор) та ТОВ "Авентус Україна" (клієнт) укладено договір факторингу №23.10/24-Ф, у відповідності до умов якого фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов"язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов"язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов"язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно акта прийому передачі реєстру боржників до договору факторингу №23.10/24-Ф та реєстру боржників від 23.10.2024, ТОВ "Авентус Україна" передав, а ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" прийняв реєстр боржників кількістю 6400, на загальну суму 110 816 325,04 грн. та перейшло право вимоги заборгованостей до боржників, в тому числі і до [PERSON] в сумі 25088 грн., з яких: 6000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13728 грн. - сума заборгованості за відсотками, 5360 грн. - сума заборгованості за пенею. З платіжної інструкції №166 від 30.10.2024, вбачається, що ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" сплатило ТОВ "Авентус Україна" за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги №1 від 23.10.2024 та договору факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024, кошти в сумі 3217772 грн. 20.01.2025 між ТОВ "Юніт капітал" (фактор) та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (клієнт) укладено договір факторингу №20/01/2025-01, згідно якого фактор зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов"язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи основну суму основного зобов"язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов"язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до акта прийому передачі прав вимоги за договором факторингу №20/01/2025-01 від 10.02.2025 та реєстру боржників від 20.01.2025, ТОВ "Юніт капітал" (фактор) передав, а ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (клієнт) прийняв права вимоги відповідно до реєстру боржників від 20.01.2025, в кількісті 739, на загальну суму 32235656,31 грн., в тому числі і до боржника [PERSON] в сумі 25088 грн., з яких: 6000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 13728 грн. - заборгованість за відсотками, 5360,00 грн. - заборгованість за пенею. Як вбачається з платіжних інструкцій № 253 від 10.02.2025 та №213 від 20.01.2025, ТОВ "Юніт капітал" частково сплатило ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" за відступлення прав вимог згідно договору факторингу №20/01/2025-01 від 20.01.2025, кошти в сумі 7 375,89 грн., 1 100 000,00 грн., відповідно. Згідно письмових повідомлень ТОВ "Авентус-Україна" направлених [PERSON] від 18.04.2024, 03.05.2024, 20.08.2024, 13.09.2024, 20.09.2024, 29.09.2024, 06.10.2024, 15.10.2024, 18.10.2024, відповідачка повідомлялася про те, що у неї мається заборгованість по кредитному договорі та пропонувалося її погасити. Відповідно до повідомлення №12102/24-Е від 27.11.2024, ТОВ "Авентус-Україна" з метою надання вичерпної інформації щодо даних, які підтверджують видачу на платіжні картки клієнтів онлайн кредитів, право вимоги по яким було передано ТОВ "ФК "Онлайн фінанс", згідно договору факторингу №23.10/24-Ф від 23.10.2024, повідомило, що наряду з іншими, 02.04.2024 о 13:55:09 за договором №7747179 [PERSON] перераховано кошти в сумі 6000 грн. Відповідно до повідомлення АТ "Універсал Банк" від 28.04.2025, на ім"я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ) банком емітовано платіжну картку № [NUMBER] на яку 02.04.2024 зараховано платіж у сумі 6000 грн. Номер телефону [NUMBER] є фінансовим номером телефону [PERSON] . Згідно виписки від 22.04.2025, по картці [PERSON] , [INFO] на картку зараховано переказ в сумі 6000 грн. Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Визначення поняття зобов"язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов"язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). З положень частини першої та другої ст. 1056-1 ЦК України вбачається, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно із ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Частина 3 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин 1, 2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першоїст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). У ч.1 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону). Згідно з ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст.12 Закону України "Про електронну комерцію"). Верховний Суд у справі №524/5556/19 від 12.01.2021 дійшов висновку, що "Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами". Під час розгляду справи належними та допустимими доказами позивачем доведено про укладення договору з відповідачкою в електронному вигляді шляхом його підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". ТОВ "Авентус Україна" свої зобов"язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме відповідачці надано кредит на суму 6000 грн., який 02.04.2024 перерахований на картковий рахунок [PERSON] . У той же час, відповідачка не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, грошові кошти не повернула та відсотки за їх використання не сплатила, внаслідок чого заборгованість [PERSON] становить 19728 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 6000 грн.; заборгованості за процентами - 13728 грн. Оскільки [PERSON] не виконала умови кредитного договору та не сплатила заборгованість в добровільному порядку, суд вважає стягнути з неї на користь позивача примусово заборгованість в сумі 19728 грн., оскільки ТОВ "Юніт капітал" набуло право вимоги до відповідачки на підставі договору факторингу №20/01/2025-01 від 20.01.2025. Як зазначено в ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №10/02/25-02, протокол погодження вартості послуг до договору, додаткову угоду №6 до договору, акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7000 грн. від 10.02.2025. Враховуючи, що позивачем надано суду розрахунок витрат із зазначенням конкретних видів та вартості правничої допомоги, суд вважає, що ТОВ "Юніт Капітал" надані належні докази на їх підтвердження, а тому вимоги про стягнення витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги в розмірі 7000 грн. підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 2422 грн. 40 коп., покласти на відповідачку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved