Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-08 00:00:00

Представник Акціонерного товариства «Кредобанк» у листопаді 2024 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за договором кредиту № CL-135549 від 20.09.2018 року в розмірі 39570,01 грн., судові витрати а витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.09.2018 року\~ [PERSON] уклала із АТ «Кредобанк» кредитний договір № CL-135549, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 55000,00 грн до 19.09.2023 року на поточні потреби та погашення (рефінансування) кредитної заборгованості. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 01.11.2024 року виникла заборгованість, у сумі 39570,01 грн., яка складається з: неповернутої суми кредиту 39570,01 грн. Оскільки, позичальниця за кредитним договором № CL-135549 від 20.09.2018 року [PERSON] померла, то належним відповідачем на підставі ст. 1281, 1282 ЦК України за борги спадкодавця є спадкоємиця [PERSON] у межах вартості майна, одержаного у спадщину. У зв`язку з тим, що спадкоємиця отримала спадщину від померлого разом із кредитними зобов`язаннями, тому АТ «Кредобанк» набув право стягувати заборгованість із спадкоємців у судовому порядку. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.01.2025 року прийнято до провадження справу за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Від учасників провадження не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2025 року витребувано докази по справі. На виконання ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2025 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В. було направлено копію спадкової справи № 01/2021. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача просив ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалась. Документів, що підтверджують поважність причин її відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч.4 ст.223\~та ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 20.09.2018 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-135549. Відповідно до п. 1.1. договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти за користування ними, комісії та інші платежі, передбачені цим договором. Згідно із п.п. 2.1., 2.3, 2.4 кредитного договору № CL-135549 від 20.09.2018 банк видає позичальнику кредит в сумі 55000 грн. на строк до 19.09.2023 року. Згідно із п.2.5. Кредитного договору, Банк відкриває позичковий рахунок. Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 35 % річних. \~ \~ \~ \~ Згідно з п. 4.2. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою визначеною п. 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, передбачені цим договором та додатками до нього. На підставі п. 6.9. кредитного договору банк, у випадках передбачених п. 3.3. кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п. 6.10. Договору, Позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення Банку, передбаченого п. 6.9. Кредитного договору, усунути порушення умов Кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо Позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за Кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення Банку (п. 6.9. Кредитного договору). Пунктом 7.1. Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення простроченої до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої Позичальником на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Відповідно до п. 8.1. Кредитного договору за виконання зобов`язань за Кредитним договором Позичальник несе повну відповідальність перед Банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України. \~ \~ \~ \~ Також відповідачем підписано Додаток № 1 до кредитного договору №CL-135549, яким визначено Графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту, Паспорт споживчого кредиту від 20.09.2018 та Анкету-Заяву №CL-135549 фізичної особи на отримання готівкового кредиту від 20.09.2018. Згідно меморіального ордеру №52719114 від 20.09.2020 позивачем здійснено видачу кредиту позичальнику на суму 25657,00 грн. згідно договору №CL-135549, №52719145 від 20.09.2020 позивачем здійснено видачу кредиту позичальнику на суму 13352,00 грн., №52719130 від 20.09.2020 позивачем здійснено видачу кредиту позичальнику на суму 15991,00 грн. \~ \~ \~ \~ Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту №CL-135549 від 20.09.2018 станом на 01.11.2024 у позичальника утворилася заборгованість, яка становить 39570,01 грн, - заборгованість за тілом кредиту. АТ «Кредобанк» стало відомо, що позичальник \~ \~ \~ \~ [PERSON] померла [INFO] . 06.01.2022 року предсавник АТ «Кредобанк» направив претензію-вимогу до Першої Херсонської державної нотаріальної контори з проханням завести спадкову справу по померлій, повідомити спадкоємців про обов`язок погасити заборгованість за кредитним договором. 09.02.2022 року АТ «Кредобанк» отримав відповідь, в якій Першою Херсонською державною нотаріальною конторою повідомлено про те, що претензію АТ «Кредобанк» від 05.01.2022 року було перенаправлено за місцем заведення спадкової справи № 01/2021 до Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Маршалової Л.В. Представник АТ «Кредобанк» у зв`язку із веденням бойових дій на території Херсонської області та м. Херсон та відсутністю актуальної інформації про стан спадкової справи направив претензію-вимогу від 27.04.2023 р. № 45-789/2023 до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори з проханням надати відомості щодо спадкоємців та повідомити їх про заборгованість. 01.06.2023 р. АТ «Кредобанк» отримав відповідь від нотаріальної контори, в якій було повідомлено, що завести спадкову справу після смерті [PERSON] контора не має можливості у зв`язку з відсутністю дати смерті померлої. 26.07.2023 р. представник АТ «Кредобанк» направив претензію-вимогу приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу Маршалової Л.В. з проханням прийняти претензію кредитора та надати інформацію про те чи відомі особи спадкоємців, їх місце проживання або роботи, чи був проведений опис майна спадкодавця, чи видавалось свідоцтво про право на спадщину, чи надходили заяви від інших кредиторів. Однак, відповідь від приватного нотаріуса, яка була направлена за місцем заведення спадкової справи, представник так і неотримав. У зв`язку з тим, що відповідь від приватного нотаріуса не була надана протягом тривалого проміжку часу, 16.01.2024 року та 14.08.2024 року представник банку повторно направив претензію-вимогу до Першої Херсонської державної нотаріальної контори. 17.09.2024 року АТ «Кредобанк» отримав відповідь від Першої Херсонської державної нотаріальної контори, що претензія кредитора була направлена за місцем заведення спадкової прави №01/2021, приватному нотаріусу Херсонського міського нотаріального округу Маршаловій Л.В. 08.10.2024 року представник АТ «Кредобанк» отримав відповідь від [PERSON] , в якій було повідомлено, що 08.07.2021 р. за реєстром № 479 видане свідоцтво про право на спадщину за законом дочці померлої за законом [PERSON] у розмірі 2/3 частки кварири за адремою [ADDRESS] . 08.10.2024 року представник АТ «Кредобанк», згідно з наданих відомостей щодо спадкоємця від приватного нотаріуса, надіслав претензію-вимогу спадкоємцю [PERSON] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Між Банком та фізичною особою виникли правовідносини з кредитних зобов`язань, які регулюються нормами\~ЦК України. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Предметом позову у справі, яка розглядається, є стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~ Із змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2\~ст. 628 ЦК України\~сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. \~ \~ \~ \~ Із змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Частиною 1\~ст. 633 ЦК України\~визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3\~ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). \~ \~ \~ \~ Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1066 ЦК України\~за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно положень\~ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Згідно ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»\~до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього\~Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України "Про електронну комерцію") із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування»\~договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними\~Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених\~Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). \~ \~ \~ \~ У справі правове значення для правильного вирішення спору має не лише встановлення факту відправлення банком повідомлення про дострокове повернення кредиту боржнику, а й фактичного повідомлення боржника про наявність такої вимоги, оскільки для неповідомленої особи (для відома якої така вимога не доведена) обов`язок її виконати виникнути не може. АТ «Кредобанк» звернулося до відповідача з досудовою вимогою від 08.10.2024 року № 4109/2022 в якому повідомило про наявність станом на 07.10.2024 року суми боргу у розмірі 39570,01 грн., з яких: 39570,01 грн. заборгованість за тілом кредиту. \~ \~ \~ \~ Відповідач не спростовує факт наявності заборгованості. Належним дотриманням процедури повідомлення боржника про вимогу стосовно усунення порушення також слід вважати таке повідомлення, що було надіслане належним чином, проте не отримане внаслідок недбалості або ухилення від отримання. Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 361/3222/19 (провадження № 61-2788св21). Згідно зі\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~ Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту за Кредитним договором № CL-135549 від 20.09.2018 року у розмірі\~39570,01 грн. Також позивач просить суд стягнути з відповідача 3957,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: \~ \~ \~ \~ 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; \~ \~ \~ \~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із п. п. 1, 2, 6 ч.1 та ч. 2 ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. До правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Так, відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Так, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України у їх системному зв`язку сторони є вільними у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності і справедливості і можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносин на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це («заборонено законом»), або якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту чи суті відносин між сторонами. Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру» визначаються в договорі про надання правової допомоги. Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». 11.02.2019 між АТ «Кредобанк» та Адвокатським об`єднанням «Бізнес і Право» був укладений Договір про надання правової допомоги. Представництво інтересів позивача від імені адвокатського об`єднання здійснює адвокат Павленко С.В. Проте у вказаному вище Договорі відсутні відомості про розмір та/або порядок обчислення адвокатського гонорару, що в свою чергу не дає суду можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Крім того, такий договір не містить відомостей, що адвокатські послуги надаються саме у зв`язку із розглядом даної справи. Вказане узгоджується із правовим висновком, виловленим Верховним Судом у справі № 922/1163/18. Суд зазначає, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Слід зазначити, що позивачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів на обґрунтування розміру витрат на професійну правничу допомогу, а саме відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а тому вимога щодо стягнення з відповідача на користь АТ «Кредобанк» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3957,00 грн не підлягає задоволенню. Частиною першою ст.133\~ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі складають 3028,00 грн.

Outcome: approved