Jurisdiction: civil
Date: 2025-04-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 квітня 2025 року було залишено без розгляду позов [PERSON] до [PERSON] , приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Красношлик Лариси Леонідівні, державного реєстратора виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області Юрченка Дмитра Сергійовича, [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Кам`янської міської ради, про стягнення моральної компенсації, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. 22 квітня 2025 року від представниці відповідачки [PERSON] [PERSON] надійшла заява про стягнення понесених судових витрат, сформована в системі «Електронний суд» 21 квітня 2025 року, в якій вона просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені витрати на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 16500 грн. На обґрунтування заяви [PERSON] зазначила, що витрати понесені відповідачем у зв`язку з необґрунтованими діями позивача, які полягають у безпідставному зверненні до суду з позовом, тривалому розгляді справи в суді, спровокованому діями сторони позивача, яка після відмови суду у задоволенні чергового клопотання про зміну предмету позову, подала заяву про залишення її позову без розгляду без зазначення причин, що є безумовними підставами для стягнення з позивача судових витрат. Понесені [PERSON] витрати підтверджуються договором про надання професійної правничої (правової) допомоги № 116/2024 від 27 травня 2024 року, додатковою угодою № 1 від 14 червня 2024 року до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги № 116/2024 від 27 травня 2024 року та платіжними інструкціями про часткову сплату за послуги. 30 квітня 2025 року представниця позивачки Самсонова Н.В. подала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій зазначила, що позивач та її представник вважають, що заява адвоката Таліпової А.Г. про стягнення понесених судових витрат не відповідає вимогам законодавства України та не підлягає задоволенню, оскільки суд залишив без розгляду позовну заяву за заявою позивача, а не через зловживання нею процесуальними правами. Заява про залишення позову без розгляду від 14 квітня 2025 року, яка була подана до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська по справі № 209/1251/24, зумовлена виключно істотною зміною життєвих обставин, а саме станом здоров`я позивача у зв`язку з народженням дитини та ускладненнями, що виникли під час пологів, вона жодним чином не пов`язана з незадоволенням будь-яких заявлених позивачем клопотань судом і зазначення справжньої причини подання такої заяви спростовує твердження [PERSON] . Просить відмовити у задоволенні заяви представника відповідача - адвоката Таліпової А.Г. про стягнення понесених судових витрат в повному обсязі та розглядати заперечення на заяву про стягнення понесених судових витрат за відсутності позивача та її представника. 30 квітня 2025 року представниця відповідачки [PERSON] \~ [PERSON] подала заяву про проведення судового засідання, призначеного на 30 квітня 2025 року, за її відсутності та відповідачки [PERSON] , в якій просила задовольнити її заяву про стягнення понесених судових витрат у повному обсязі. Разом із заявою подала пояснення на заперечення представниці позивачки [PERSON] , у яких зазначила, що на момент подачі позову до суду, [PERSON] достовірно знала про те, що ані права спадкодавця [PERSON] , ані її права, як спадкоємиці [PERSON] , не порушені, оскільки останній ніколи не набував права власності на частку у вищезазначеній квартирі, що свідчить про навмисний намір позивача приховати дійсні обставини справи № 201/553/16-ц і ініціювати повторний розгляд обставин, які вже розглядались іншим судом, що прямо суперечить нормам цивільного процесуального законодавства. Таким чином, витрати понесені [PERSON] є безумовними підставами для стягнення з позивача судових витрат. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Вивчивши матеріали заяви та цивільної справи, суд приходить до наступних висновків: Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо). Такі\~докази подаються\~до закінчення\~судових дебатів\~у справі\~або протягом\~п`яти днів\~після ухвалення\~рішення суду\~за умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень частин 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За\~результатами розгляду\~справи витрати\~на правничу\~допомогу адвоката\~підлягають розподілу\~між сторонами\~разом із\~іншими судовими\~витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: 1)\~розмір витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; 2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат. Для\~визначення розміру\~витрат на\~правничу допомогу\~з метою\~розподілу судових\~витрат учасник\~справи подає\~детальний опис\~робіт (наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги. Розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У\~разі недотримання\~вимог частини\~четвертої цієї\~статті суд\~може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог\~частини дев`ятої\~статті 141 цього Кодексу. Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Відповідно до пунктів 1,2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує: чи\~пов`язані ці\~витрати з\~розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20). Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України"). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Верховний Суд у своїй постанові від 28 червня 2023 року по справі № 369/576/22 зазначив, що суд може з власної ініціативи зменшити розмір витрат на правничу допомогу, застосувавши критерії, визначені у ч.ч. 3, 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України. При цьому це не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони про зменшення розміру таких витрат.

Outcome: partial