Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-11 00:00:00

Представник позивача\~в інтересах\~позивача звернувся\~в суд\~з позовом\~до [PERSON] ,\~про стягнення\~заборгованості за\~договором,\~посилаючись на\~те,\~що 20.12.2018\~року між\~Акціонерним товариством\~«Ідея Банк»\~та відповідачем\~було укладено\~Кредитний договір\~№ P07.00111.004691040.\~Вказує,\~що відповідно\~до п.1.1.\~Договору №\~P07.00111.004691040\~від 20.12.2018\~року,\~банк надав\~позичальнику кредит\~(грошові\~кошти)\~на поточні\~потреби в\~сумі 23900\~грн.,\~включаючи витрати\~на страховий\~платіж (у\~разі наявності),\~а позичальник\~зобов`язалась одержати\~кредит і\~повернути його\~разом з\~процентними платежами\~(процентами\~та платою\~за обслуговування\~кредитної заборгованості)\~згідно з\~умовами цього\~договорору.\~ Згідно\~п.\~1.2\~даного договору,\~банк,\~надав кредит\~у день\~підписання даного\~договору строком\~на 36\~місяців.\~ Відповідно\~до п.1.3\~договору,\~за користування\~кредитом позичальник\~сплачує проценти\~в розмірі\~15%\~річних від\~залишкової суми\~кредиту.\~Зокрема представник\~позивача зазначує,\~що підписанням\~відповідного кредитного\~договору позичальник\~також приєднався\~до договору\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб (у\~редакції що\~діяла станом\~на дату\~укладення договору,\~і яка\~розміщена за\~посиланням https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts) та підтвердила свою обізнаність про умови та тарифи банку. Вказує, що 25.07.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») було укладено договір факторингу №01.02-31/23. Відповідно до розділу 2 згаданого договору факторингу, вимоги за первинними договорами, в розмірі заборгованостей боржників перед АТ «Ідея Банк», визначеними в реєстрі боржників перейшли до позивача, в тому числі, за даним договором факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю [PERSON] перед АТ «Ідея Банк» за договором № P07.00111.004691040 від 20.12.2018 року. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № P07.00111.004691040 від 20.12.2018 року, заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») станом на дату подачі позову складає 49112,18 грн., яка складається з наступного : 18748,43 грн. заборгованість за основним боргом; 8967,47 грн. заборгованість за відсотками; 21396,28 грн. заборгованість за іншими процентними платежами. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , на користь позивача заборгованість за кредитним договором № P07.00111.004691040 від 20.12.2018 року у розмірі 49112,18 грн. та судові витрати. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача, попередньо подав до суду клопотання, у якому просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явилась повторно, хоча про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, у встановленому законом порядку. У відповідності до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.12.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № P07.00111.004691040 (кредитний договір), відповідно до умов якого, АТ «Ідея Банк» надало клієнту кредит у розмірі 23900,00 грн., а позичальник зобов`язалась повернути кредит і сплатити проценти за його користування. Строк кредиту 36 місяців. Відсоткова ставка за користування кредитними коштами становить 15 % річних (а.с.6-7). 25 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва Товариство з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна») укладено договір факторингу № 01.02-31/23, відповідно до умов якого, АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва «ТОВ «Росвен Інвест Україна»», а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна») прийняло належні АТ «Ідея Банк», права грошової вимоги до Боржників за Кредитними Договорами вказаними у реєстрі прав вимоги. Відповідно до Додатку до договору факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (попередня назва ТОВ «Росвен Інвест Україна») набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] (а.с.21-33). Згідно наданої позивачем довідки-розрахунку, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № P07.00111.004691040 від 20.12.2018 складає 49112,18 грн., з яких заборгованість за основним боргом - 18748,43 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 8967,47 грн.; заборгованість за нарахованими та не сплаченими комісіями 21396,28 грн. (а.с.17). Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У частинах 1, 3 ст.509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенізакономяк істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами вказаних договорів (позики та кредитних договорів) було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлені ними в електронній формі з використанням електронних підписів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідност. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором абозаконом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, що передбаченоЦК України. Згідно приписів статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно достатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені, тому позов слід задовольнити, та слід стягнути з [PERSON] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС", заборгованість за Кредитним договором № Р07.00111.004691040 від 20.12.2018 року у розмірі 49112 ( сорок дев`ять тисяч сто дванадцять) гривень 18 копійок. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, також слід стягнути з відповідача на користь позивача підтверджені судові витрати (а.с. 5), а саме сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved