Jurisdiction: civil
Date: 2025-05-05 00:00:00

21 лютого 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування заборони відчуження нерухомого майна, в якому просила скасувати обтяження, а саме заборону (архівний запис) на нерухоме майно, що зареєстровано Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 3555847 від 03.08.2006 р., на підставі листа, б/н, 17.04.1989 р. Центрального райвиконкому на 27/100 частку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] .. Ухвалою Центральногорайонного судуміста Миколаєвавід 24.02.2025року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. 21.04.2025 р. закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 06.05.2025 р. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги заяви та просила їх задовольнити. Представники відповідачів та третьої особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи хза їх відсутності за наявними матеріалами справи.Відзиву на позову чи письмових заперечень не надали. Згідно з ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Вислухавши пояснення учасника процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша\~статті 5 Цивільного процесуального кодексу України). Згідно з п. 4 частини 5\~статті 12 ЦПК України\~суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом. Згідно зі\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно свідоцтва про право власності від 06.09.2001 р. власником 27/100 частки нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (мати позивача). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яка і є спадкодавцем позивача. Після смерті матері позивач звернувся до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи і подав заяву про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 06.06.2024 р. З матеріалів справи вбачається, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Яковлевою Н.П., відносно будинку [ADDRESS] , співвласником якого є померла [PERSON] , виявлено заборону відчуження на об`єкт нерухомого майна, а саме міститься актуальна інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний запис обтяження 3555847, тип обтяження: заборона (архівний запис), реєстратор Перша Миколаївська державна нотаріальна контора; дата реєстрації: 03.08.2006 р., підстава обтяження: лист б/н, 17.04.1989 р., Центральний райвиконком (який на даний час не існує). Отже, у нотаріальному роз`ясненні зазначено, що нотаріус не має права видавати спадкоємцю свідоцтво про право власності на нерухоме майно, оскільки згідно відомостей, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно частка майна знаходиться під арештом та рекомендовано звернутися до судових органів для зняття заборони на спадкове майно. Судом встановлено, 12.02.2025 р. було направлено адвокатський запит в інтересах спадкоємця (позивача) до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна та надання архівних документів, які слугували підставою для здійснення реєстраційного запису реєстратором 03.08.2006 р. Однак відповіді на адвокатський запит матеріали справи не містять. Також, з метою вирішення питання в позасудовий спосіб, позивачем 18.12.24 р. було направлено до адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради заяву щодо отримання архівних документів, які стали підставою для накладення арешту на нерухоме майно по [ADDRESS] . Матеріали справи містять відповідь надану позивачу Адміністрацією Центрального району Миколаївської міської ради від 30.01.2025 р. з доданими відповідями від відповідних установ. Отже, у відповіді Державного архіву Миколаївської області від 29.01.25 р. зазначено, що у рішеннях виконавчого комітету Центральної районної Ради народних депутатів м. Миколаїв за 1989 рік відомостей стосовно будинку [ADDRESS] або листа Центрального райвиконкому від 17.04.1989 р. б/н не виявлено. З відповіді КП ММБТІ від 17.01.25 р. вбачається, що в матеріалах архіву БТІ інформації відносно обтяжень або заборон на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] не міститься. З причин відсутності будь-яких архівних документів відносно накладення заборони на відчуження на обєкт нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , Позивач позбавлений можливості надати суду в якості доказів лист б/н Центрального райвиконкому від 17.04.1989 р., оскільки оригінал (відсутній) знищено, а своїх примірників Позивач та його мати ніколи не мали у своєму розпорядженні, про що зазначено в позовній заяві. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, врегульовані положеннями Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV (далі - Закон 1952-IV). Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно із п. 4 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно" державній реєстрації підлягають обтяження речових прав на нерухоме майно, зокрема, заборона відчуження та/або користування, арешт. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 10 Закону 1952-IV нотаріус - є державним реєстратором. Пункт 9 частини 1 статті 34 Закону №3425-XII передбачено, що нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: накладають та знімають заборону щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва та майбутніх об`єктів нерухомості, що підлягають державній реєстрації. Вчинення нотаріальної дії «зняття заборони» регулюється статтею 74 Закону №3425- XII, главою 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі - Порядок) «Накладання та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) і транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації», Правилами ведення нотаріального діловодства, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України № 3253/5 від 22.12.2010 (далі - Правила). Стаття 74 Закону України "Про нотаріат" встановлює порядок зняття заборони: Одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових-прав. та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Пунктом 9 статті 34 Закону України "Про нотаріат" передбачена, що нотаріуси накладають та знімають заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також у випадках, встановлених законодавством, - рухомого майна. Нотаріус знімає заборону відчуження рухомого майна у випадках, встановлених законодавством. Безпосередньо процедура зняття заборони відчуження нерухомого майна регламентована пунктом 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), а саме: нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: в тому числі за рішенням суду. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини першої статті 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмеженим у його здійсненні. Верховний Суд у постанові від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 при розгляді аналогічної справи зробив наступний висновок: не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача. Таким чином, враховуючи, що позивач та його спадкоємиця не є боржниками, відносно них не відкрито (не триває) жодного виконавчого провадження, вони не були та не є учасниками жодного виконавчого провадження , також враховуючи відсутністю архівних документів відносно арешту майна та смерті власника майна [PERSON] , відсутні підстави для продовження перебування спірного майна , яке належить позивачеві на праві спадкування , під обтяженням. Проте, внаслідок існуючої заборони на обєкт нерухомого майна спадкодавця, позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права, що потребує судового захисту та іншим шляхом спір вирішити неможливо. Тому, оцінивши подані докази у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що звернення позивача є обґрунтованим, обставини, наведені ним, знайшли підтвердження під час судового розгляду справи. Є передбачені законом підстави для задоволення заявлених вимог заяви, відповідно підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову.

Outcome: approved